Справа № 380/9464/23
Суддя: Кисильова Ольга Йосипівна
Дата ухвалення: 2023-05-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа № 380/9464/23
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

08 травня 2023 року

Суддя Львівського окружного адміністративного суду Кисильова О.Й., перевіривши виконання вимог статей 160-161 КАС України за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Львівській області про визнання протиправною та скасування вимоги,

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Львівській області (далі відповідач), у якому просить:

- визнати протиправною та скасувати вимогу відповідача про сплату боргу від 15.03.2018 № Ф-253-17.

Відповідно до ч. 1 ст. 171 КАС України, суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, зокрема, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; чи немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Позовна заява не відповідає вимогам КАС України, з огляду на наступне.

За правилами ч. 6 ст. 161 КАС України у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів (ч. 2 ст. 122 КАС України).

Позивач оскаржує вимогу № Ф-253-17 про сплату недоїмки у сумі 41585,42 грн, сформовану податковим органом 15.03.2018.

До позовної заяви позивач долучив заяву про поновлення строку звернення до суду, зазначивши, що постанову про відкриття виконавчого провадження щодо стягнення з СПД ОСОБА_1 41585,42 грн боргу на підставі спірної вимоги позивач отримав від органу державної виконавчої служби. Отримавши постанову, позивач звернувся до відповідача із інформаційним запитом щодо підстав виникнення податкового боргу. Оскільки позивач не отримував від податкового органу інформації про наявність боргу та вимоги щодо необхідності його сплати, ОСОБА_1 не було відомо про виникнення заборгованості. Позивач зазначає, що з 2016 року не займається підприємницькою діяльністю, знятий з обліку платників єдиного внеску, а також з моменту припинення підприємницької діяльності є пенсіонером. У 2015 році ОСОБА_1 набув статусу учасника бойових дій та згідно із пенсійним посвідченням від 12.05.2020 № НОМЕР_1 , є особою з інвалідністю ІІІ групи.

Надаючи оцінку доводам позивача щодо підстав для поновлення строку звернення до суду, суддя зазначає наступне.

Як вбачається із клопотання про поновлення строку звернення до суду, про порушення своїх прав ОСОБА_1 дізнався, отримавши постанову про відкриття виконавчого провадження. Позивач стверджує, що після отримання ним постанови про відкриття виконавчого провадження, він звернувся до відповідача із інформаційним запитом щодо податкового боргу.

До позовної заяви долучена копія інформаційного запиту ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Львівській області, датованого 12.06.2020 про надання вимоги про сплату недоїмки із копією розрахунку суми боргу.

Також матеріали справи містять відповідь Головного управління ДПС у Львівській області, датовану 18.06.2020, на інформаційний запит ОСОБА_1 із детальним описом обставин виникнення у позивача недоїмки зі сплати єдиного внеску.

Варто зауважити, що заява про поновлення строку звернення до суду не містить жодної дати, з якою ОСОБА_1 пов`язує час, коли дізнався про порушення своїх прав.

Натомість зі змісту інформаційного запиту від 12.06.2020 встановлено, що 10.06.2020 позивач отримав постанову про відкриття виконавчого провадження про стягнення з нього 41585,42 грн заборгованості на користь Головного управління ДПС у Львівській області.

Відтак, беручи до уваги наведені вище обставини, про порушення своїх прав щодо незаконного, на думку позивача, нарахування та стягнення з ОСОБА_1 суми єдиного внеску, тобто про існування спірної вимоги, позивач дізнався не пізніше червня 2020 року, отримавши постанову про відкриття виконавчого провадження та лист-відповідь відповідача від 18.06.2020.

До суду за захистом порушеного права позивач звернувся 28.04.2023, надіславши позовну заяву засобами поштового зв`язку, про що свідчить трекінг поштових відправлень №110, пропустивши встановлений ч. 2 ст. 122 КАС України шестимісячний строк звернення до суду на два з половиною роки.

Таким чином, доводи позивача щодо поважності причин пропуску строку звернення до суду, які наведені у клопотанні про поновлення строку, поданому разом із позовною заявою, є безпідставними та недостатніми для поновлення пропущеного строку.

Щодо клопотання позивача про звільнення від сплати судового збору, необхідно зазначити таке.

Відповідно до ч. 3 ст. 161 КАС України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначено Законом України "Про судовий збір".

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про судовий збір" судовий збір це збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

Статтею 4 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Статтею 4 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру, який подано фізичною особою або фізичною особою-підприємцем ставки судового збору встановлюються у таких розмірах: 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (пп. 1 п 3 ч. 2 ст. 4).

Статтею 7 Закону України "Про державний бюджет України на 2023 рік" встановлено прожитковий мінімум на одну працездатну особу з 1 січня 2023 року у розмірі 2684,00 грн.

Зі змісту позовної заяви слідує, що позивач просить визнати протиправною та скасувати вимогу про сплату недоїмки.

Тобто, позивачем поданий позов з однією вимогою майнового характеру, а тому судовий збір становить 1073,60 грн (0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб), оскільки 1 відсоток ціни позову становить менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У клопотанні, поданому разом із позовною заявою, позивач зазначає, що він звільнений від сплати судового збору на підставі п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір".

Варто зауважити, що відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону № 3674-VI учасники бойових дій під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються від сплати судового збору у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав.

ОСОБА_1 має статус учасника бойових дій, що підтверджується посвідченням від 16.08.2016 серії НОМЕР_2 .

Правовий аналіз змісту статті 5 Закону України "Про судовий збір" свідчить про те, що від сплати судового збору звільняються або особи, зазначені в пунктах 7, 8, 9, 10, яким така пільга безумовно надається у зв`язку з наявністю певного статусу незалежно від категорії справи (особи з інвалідністю, громадяни, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи), або особи у справах визначеної в пунктах 1-6, 12-16 категорій.

Такий висновок підтверджується диспозицією пункту 16 частини першої статті 5 названого Закону, згідно з яким згадану пільгу мають позивачі - за подання позовів щодо спорів, пов`язаних з наданням статусу учасника бойових дій.

Конструкція пункту 13, в якому йдеться про справи, пов`язані з порушенням їхніх прав, вказує на категорію справ, в яких учасники бойових дій звільняються від сплати судового збору. Якби лише наявність в особи такого статусу надавала у цій частині пільгу, то відпадала б необхідність у формулюванні другої частини зазначеної норми закону про те, що звільнення від сплати судового збору стосується спорів про порушені права.

Вказана норма не містить вичерпного переліку порушених прав, однак порушення прав нерозривно пов`язане саме зі статусом учасника бойових дій, який, як і права такої особи, визначається спеціальним законом, а не усіх прав людини і громадянина, які встановлені Конституцією України та іншими законами.

У даному спорі позивач, який є учасником бойових дій, звернувся до суду з вимогами щодо нарахування та виплати щомісячної доплати до пенсії, однак такі вимоги не дають підстави для звільнення його від сплати судового збору, виходячи з такого.

Даний спір не пов`язаний з наявністю та відсутністю у позивача статусу учасника бойових дій та в даних правовідносинах відсутнє порушення права позивача, пов`язане саме зі статусом позивача як учасника бойових дій.

Оскільки позивач при зверненні до суду з даним позовом не заявив вимоги про порушення його прав, передбачених статтею 12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" від 22.10.1993 № 3551-ХІІ, останній має сплатити судовий збір за подання до адміністративного суду цього позову.

Зазначена правова позиція викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 09.10.2019 № ЗП/9901/4/19 (№ рішення в ЄДРСР 86877196) та від 12.02.2020 у справі №545/1149/17 (№ рішення в ЄДРСР 87641523).

Відповідно до ст. 169 КАС України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Оскільки клопотання про поновлення пропущеного строку не містить обставин, які підтверджені належними доказами, в обґрунтування поважності причин пропуску позивачем строків звернення до суду із цим позовом, наявні підстави для залишення позовної заяви без руху.

За таких обставин позовна заява, відповідно до ч. 2 ст. 169 КАС України, підлягає залишенню без руху із встановленням позивачеві строку для усунення її недоліків, а саме:

- подання заяви про поновлення строку звернення до суду та докази поважності причин його пропуску;

- надання документу про сплату судового збору у сумі 1073,60 грн.

Керуючись ч. 1 ст. 169 КАС України,

у х в а л и л а:

Залишити позовну заяву без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви - десять днів з дня отримання даної ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Після усунення недоліків позовної заяви документи до суду направляти із вказівкою на номер справи 380/9464/23 та зазначенням прізвища судді, яка прийняла ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

У разі невиконання цієї ухвали, позовна заява буде вважатися неподаною та повернута позивачеві.

Ухвала окремо не оскаржується.

Суддя Кисильова О.Й.