Справа № 520/4906/23
Суддя: Котеньов О.Г.
Дата ухвалення: 2023-05-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

10 травня 2023 р. Справа №520/4906/23

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Олексія Котеньова, розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні у приміщенні Харківського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, під. 3, пов. 2,м. Харків,61022, ), Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (проспект Соборний, буд. 158-Б,м. Запоріжжя, Запорізька область,69057, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, в якому просить суд:

- визнати протиправним Рішення Головного управління пенсійного фонду України в Запорізькій області №52 від 24.01.2023р. про відмову в призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком і в зарахуванні до страхового стажу трудової книжки НОМЕР_2 ;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України Харківської області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 трудову книжку НОМЕР_3 , заповнену 05.08.1982, та призначити пенсію за віком.

В обґрунтування позову позивач зазначила, що її перше працевлаштування відбулось 5 серпня 1982 року, під час якого було заведено трудову книжку НОМЕР_3 , що підтверджується першим записом в трудовій книжці, відповідно до якого позивач прийнята на посаду товаровіда. На титульному листі є відбиток печатки підприємства, на якому вона працювала, такий саме відтиск печатки є і на сторінці з записом про звільнення. Також в трудовій книжці було зазначено як трудовий стаж навчання в Харківському кооперативному технікумі Укоопспілки. Дата закінчення навчання, зазначена в дипломі НОМЕР_4 - 06.07.1982, тобто за один місяць до працевлаштування. Позивач зазначає, що в трудовій книжці зазначений весь її трудовий стаж, все життя вона офіційно працювала на підприємствах і відомості про її трудову діяльність внесені до трудової книжки, її трудовий стаж складає близько сорока років і відповідно до вимог пенсійного законодавства вона має право на призначення пенсії за віком.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 13.03.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене провадження у справі.

Відповідачем, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області, надано відзив на позовну заяву, в якому просить суд відмовити у задоволені позову у зв`язку з тим, що після реєстрації звернення (заяви) позивача про призначення пенсії за віком 26 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, таке звернення розглянуто Головним управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області та винесено правомірне рішення про відмову у призначенні пенсії, адже немає підстав зараховувати до трудового стажу ОСОБА_1 трудову книжку НОМЕР_3 , заповнену 05.08.1982, та призначити пенсії за віком, а тому позов не може бути задоволеним.

Відповідач, Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, надав відзив на позов, в якому вказав, що дослідивши надані до заяви про призначення пенсії документи, дійшов висновку, що записи в трудовій книжці НОМЕР_3 позивачки не підлягають зарахуванню до її страхового стажу, оскільки на титульній сторінці трудової книжки наявні виправлення в даті заповнення, що не завірені належним чином, та запис про дату народження позивачки дописано та зроблено ручкою іншого кольору. До страхового стажу позивачки відповідачем зараховано період її навчання з 01.09.1980 по 06.07.1982 згідно наданого диплому. Періоди трудової діяльності відповідачем були зараховані на підставі даних, що містяться в системі персоніфікованого обліку. Страховий стаж позивачки відповідачем обчислений у кількості 20 років 29 днів та рішенням від 24.01.2023 №52 відмовлено у призначення пенсії за віком у зв`язку із відсутністю необхідного страхового стажу, передбаченого ст.26 Закону №1058 у кількості 30 років.

Інші заяви по суті справи до суду не надходили.

Відповідно до ст.258 КАС України суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Суд розглядає справу у порядку письмового провадження без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу на підставі п.10 ч.1 ст.4, ч.4 ст.229 КАС України.

Дослідивши доводи позову, відзивів, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, суд зазначає таке.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 для отримання пенсії за віком звернулася до Регіонального центру надання адміністративних послуг за місцем проживання з заявою про призначення пенсії у м.Харкові.

За принципом екстериторіальності заяву позивачки для вирішення питання про призначення пенсії Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області передано до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області.

Рішенням Головного управління пенсійного фонду України в Запорізькій області №52 від 24.01.2023 позивачці відмовлено в призначенні пенсії за віком, до трудового стажу не зарахована трудова книжка НОМЕР_3 з посиланням на те, що що записи в трудовій книжці НОМЕР_3 позивачки не підлягають зарахуванню до її страхового стажу, оскільки на титульній сторінці трудової книжки наявні виправлення в даті заповнення, що не завірені належним чином, та запис про дату народження позивачки дописано та зроблено ручкою іншого кольору.

Вважаючи прийняте рішення неправомірним та таким, що порушує її право на отримання пенсії за віком за наявності достатнього страхового стажу, позивачка звернулась до суду з цим адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд керується наступними приписами норм чинного законодавства.

Відповідно до ч.1 ст.46 Конституції України громадяни України мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у старості та інших випадках, передбачених законом.

Статтею 1 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-IV (далі - Закон №1058-IV), встановлено, що пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.

Страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески.

Згідно з ч.2 ст.24 Закону №1058-IV страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Відповідно до ч.4 ст. 24 Закону №1058-IV періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Відповідно до ст.26 Закону №1058 право на призначення пенсії після досягнення 60 років мають особи за наявності страхового стажу з 01 січня 2023 по 31 грудня 2023 року не менше 30 років.

Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 №1788-XII (далі Закон №1788-XII) встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 за № 637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі - Порядок №637).

Пунктом 1 Порядку № 637 передбачено, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Аналіз наведених норм дозволяє дійти висновку, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Підтвердження трудового стажу іншими документами здійснюється виключно у випадку відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

За приписами п. 1.1 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої Наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 №58, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 17 серпня 1993 р. за №110 (далі - Інструкції №58) трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

Пунктом 1.2 Інструкції № 58 передбачено, що трудові книжки раніше встановленого зразка обміну не підлягають.

Пунктом 2.2 Інструкції № 58 визначено, що заповнення трудової книжки вперше проводиться власником або уповноваженим ним органом не пізніше тижневого строку з дня прийняття працівника на роботу або прийняття студента вищого, учня професійно-технічного навчального закладу, що здобули професію (кваліфікацію) за освітньо-кваліфікаційним рівнем «кваліфікований робітник», «молодший спеціаліст», «бакалавр», «спеціаліст» та продовжують навчатися на наступному освітньо-кваліфікаційному рівні, на стажування.

Відповідно до п. 2.4 Інструкції №58 усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження). Записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилом чорного, синього або фіолетового кольорів, і завіряються печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення.

Згідно з п.2.6 Інструкції №58 у разі виявлення неправильного або неточного запису відомостей про роботу, переведення, а також нагородження та заохочення тощо, виправлення виконується власником або уповноваженим ним органом, де було зроблено відповідний запис. Власник або уповноважений ним орган за новим місцем роботи зобов`язаний надати працівнику в цьому необхідну допомогу.

За приписами п.2.6 Інструкції №58 якщо підприємство, яке зробило неправильний або неточний запис, ліквідоване, відповідний запис робиться правонаступником і засвідчується печаткою, а в разі його відсутності - вищестоящою організацією, якій було підпорядковане підприємство, а в разі його відсутності - облархівом, держархівом м.Києва, держархівом м.Севастополя і держархівом при Раді Міністрів Криму.

Відповідно до п. 4.1 Інструкції № 58 у разі звільнення працівника всі записи про роботу і нагороди, що внесені у трудову книжку за час роботи на цьому підприємстві, засвідчуються підписом керівника підприємства або спеціально уповноваженою ним особою та печаткою підприємства або печаткою відділу кадрів.

Отже, обов`язок щодо внесення достовірних та правильних записів до трудової книжки працівника покладається саме на роботодавця, який зобов`язаний здійснити виправлення у трудовій книжці у разі виявлення неправильного або неточного запису.

Станом на дату першого заповнення трудової книжки позивача 05.08.1982, порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях визначався Інструкцією про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, яка була затверджена постановою Держкомпраці СРСР від 20.07.74 №162, яка містить аналогічні приписи щодо обовязку роботодавця на належне заповнення трудової книжки працівника.

Таким чином, позивач, як особа на яку не покладено обов`язку щодо організації ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок, не може нести відповідальність за неправильність, неточність або неповноту внесених до його трудової книжки відомостей, а тому, невідповідне заповнення трудової книжки не може бути підставою для прийняття органом Пенсійного фонду України рішення про відмову у призначенні пенсії та незарахування страхового стражу, результатом чого стало обмеження права належного соціального захисту громадянина.

Наведене узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеній у постанові від 21.02.2018 у справі №687/975/17.

Як обґрунтовано зазначає позивач, її перше працевлаштування відбулось 5 серпня 1982 року, під час якого було заведено трудову книжку НОМЕР_3 , що підтверджується першим записом в трудовій книжці, відповідно до якого позивач прийнята на посаду товаровіда. На титульному листі є відбиток печатки підприємства, на якому вона працювала, такий саме відтиск печатки є і на сторінці з записом про звільнення. Також в трудовій книжці було зазначено як трудовий стаж навчання в Харківському кооперативному технікумі Укоопспілки. Дата закінчення навчання, зазначена в дипломі НОМЕР_4 - 06.07.1982, тобто за один місяць до працевлаштування.

Із наданої до суду копії трудової книжки НОМЕР_3 судом встановлено, що дата заповнення трудової книжки відповідає даті першого запису про працевлаштування позивачки - 05.08.1982 та містить печатку підприємства, а тому відомості, вказані у такій трудовій книжці, мають бути зараховані до стажу позивачки.

Суд приходить до висновку, що відповідач, відмовляючись зараховувати періоди страхового стажу позивача, зазначені у трудовій книжці НОМЕР_3 , що надає право на призначення пенсії за віком, діяв не на підставі та не у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

З урахуванням викладеного, з метою ефективного захисту порушеного права позивача, суд вважає за необхідне скасувати спірне рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області.

Із урахуванням дискреційних повноважень пенсійного органу суд приходить до висновку про те, що належним способом захисту порушеного права позивачки є зобов`язання пенсійного органу, до якого першочергово зверталась позивачка, повторно розглянути її заяву про призначення пенсії із зарахуванням спірних періодів стажу з урахуванням висновків суду.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За приписами ч.1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Розглянувши подані учасниками справи документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про часткову обґрунтованість заявлених позовних вимог.

Судові витрати підлягають розподілу відповідно до приписів ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст.ст.4-10, 19, 77, 139, 241-246, 250, 255, 262, 236 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, під. 3, пов. 2,м. Харків,61022, ), Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (проспект Соборний, буд. 158-Б,м. Запоріжжя, Запорізька область,69057, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати Рішення Головного управління пенсійного фонду України в Запорізькій області .№52 від 24.01.2023 про відмову в призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком і в зарахуванні до страхового стажу трудової книжки НОМЕР_2 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України Харківської області (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, під. 3, пов. 2,м. Харків,61022, ) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) про призначення пенсії за віком із зарахуванням до страхового стажу ОСОБА_1 періодів роботи, зазначених у трудовій книжці НОМЕР_3 , розпочатої 05.08.1982, та вирішити питання про призначення ОСОБА_1 пенсії за віком, з урахуванням висновків суду у цій справі.

У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (проспект Соборний, буд. 158-Б,м. Запоріжжя, Запорізька область,69057, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) судовий збір у сумі 1073 (одна тисяча сімдесят три) грн 60 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення у повному обсязі виготовлено 10 травня 2023 року.

Суддя Олексій Котеньов