Справа № 280/1038/23
Суддя: Бойченко Юлія Петрівна
Дата ухвалення: 2023-05-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ПРО ЗАКРИТТЯ ПРОВАДЖЕННЯ У СПРАВІ

10 травня 2023 року Справа № 280/1038/23 м. Запоріжжя
Суддя Запорізького окружного адміністративного суду Бойченко Ю.П., розглянувши в порядку письмового провадження питання про закриття провадження у справі

за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 )

до 1. Командира Військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_2 (юридична адреса:

АДРЕСА_2 . Військової частини НОМЕР_1 (юридична адреса: АДРЕСА_3 )

про визнання дій протиправними, визнання протиправними та скасування окремих положень індивідуального акту,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Запорізького окружного адміністративного суду перебуває адміністративна справа № 280/1038/23 за позовною заявою ОСОБА_1 (далі позивач) до 1. Командира Військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_2 (далі відповідач 1), 2. Військової частини НОМЕР_1 (далі відповідач 2), в якій позивач (з урахуванням зміни позовних вимог) просить суд:

визнати протиправними дії відповідачів щодо невиплати позивачу премії та додаткової винагороди за грудень 2022 року на підставі протоколу А7013 №593-22/з від 26.12.2022, на підставі якого позивач був внесений у: наказ командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) №12 від 05.01.2023 «Про преміювання особового складу частини за особистий внесок у загальні результати служби», у додатку до якого ОСОБА_1 зазначений у рядку №127; наказ командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) №14 від 06.01.2023 «Про виплату додаткової винагороди», у додатку №5 до якого ОСОБА_1 зазначений у рядку №128;

визнати протиправними окремі положення індивідуального акта, а саме: наказ командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) №12 від 05.01.2023 «Про преміювання особового складу частини за особистий внесок у загальні результати служби», у додатку до якого ОСОБА_1 зазначений у рядку №127 на підставі протоколу А7013 №593-22/з від 26.12.2022, в частині, що стосується позивача; наказ командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) №14 від 06.01.2023 «Про виплату додаткової винагороди», у додатку №5 до якого ОСОБА_1 зазначений у рядку №128 на підставі протоколу А7013 №593-22/з від 26.12.2022, в частині, що стосується позивача.

Крім того, просить суд стягнути з відповідачів на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 21 000,00 грн.

Від представника відповідачів надійшов відзив на позовну заяву (вх. від 13.03.2023 № 10400) та клопотання (вх. від 27.04.2023 № 17383), в яких, крім іншого, він просить суд закрити провадження у справі. В обґрунтування даного клопотання посилається на те, що позивачу виплачено премію та додаткову винагороду за грудень 2022 року, а до оскаржуваних наказів внесено зміни наказом командира Військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) від 22.02.2023 № 90 та виключено позивача з наказів від 05.01.2023 № 12 та від 06.01.2023 № 14.

В свою чергу, представник позивача наполягає на подальшому розгляді справи, про що зазначив у відповідній заяві (вх. від 05.04.2023 № 13718).

Розглянувши вказане клопотання, суд зазначає про таке.

Питання щодо закриття провадження у справі врегульовані ст. 238 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України).

У відповідності до п. 8 ч. 1 ст. 238 КАС України суд закриває провадження у справі щодо оскарження рішень, дій або бездіяльності суб`єкта владних повноважень, якщо оскаржувані порушення були виправлені суб`єктом владних повноважень і при цьому відсутні підстави вважати, що повне відновлення законних прав та інтересів позивача неможливе без визнання рішень, дій або бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправними після такого виправлення.

Судом із матеріалів справи встановлено, що підставою для невиплати позивачу премії та додаткової винагороди за грудень 2022 року слугували оскаржувані у цій справі наказ командира Військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) від 05.01.2023 № 12 «Про преміювання особового складу частини за особистий внесок у загальні результати служби у грудні 2022 року», у додатку до якого ОСОБА_1 зазначений у рядку №127 та наказ командира Військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) від 06.01.2023 № 14 «Про виплату додаткової винагороди», у додатку №5 до якого ОСОБА_1 зазначений у рядку №128.

Разом із тим, наказом командира Військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) від 22.02.2023 № 90 «Про внесення змін до деяких наказів командира військової частини НОМЕР_1 щодо виплати додаткової винагороди та преміювання особового складу», а саме пунктами 3, 4 внесено зміни до:

додатку до наказу командира Військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) від 05.01.2023 № 12 шляхом виключення рядку № 127 (Позігун С.А.), підстава: наказ командира ВЧ НОМЕР_1 з адміністративно-господарської діяльності від 15.11.2022 № 607;

додатку 5 до наказу командира Військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) від 06.01.2023 № 14 шляхом виключення рядку № 128 (Позігун С.А.).

Крім того, як вбачається із довідки Військової частини НОМЕР_1 від 03.03.2023 № 1541, відповідно до наказу командира Військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) від 22.02.2023 № 90 майору ОСОБА_1 за грудень 2022 року нараховано премію у розмірі 6 773,50 грн. та додаткову винагороду у розмірі 100 000,00 грн. Кошти зараховані 08.03.2022 на картковий рахунок позивача. Слід зазначити, що факт виплати позивачу премії та додаткової винагороди за грудень 2022 року позивачем не заперечується, що також відображено у заяві представника позивача (вх. №13718), в якій, крім іншого, він просить суд залишити п. 3 прохальної частини позовної заяви без розгляду, а саме в частині позовних вимог про зобов`язання Військової частини НОМЕР_1 виплатити позивачу премію та додаткову винагороду за грудень 2022 року в повному обсязі. В обґрунтування заяви зазначено, що ОСОБА_1 премія та додаткова винагорода за грудень 2022 року на сьогоднішній день виплачені в повному обсязі.

З огляду на те, що наказом командира Військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) від 22.02.2023 № 90 внесено зміни до наказів командира Військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) від 05.01.2023 № 12 та від 06.01.2023 № 14 (в частині положень, що оскаржуються), а ОСОБА_1 нараховано та виплачено премію та додаткову винагороду за грудень 2022 року, що в свою чергу свідчить про виправлення суб`єктом владних повноважень оскаржуваних порушень, і при цьому відсутні підстави вважати, що повне відновлення законних прав та інтересів позивача неможливе без визнання дій відповідачів протиправними, суд вважає, що провадження у справі слід закрити.

Частиною другою статті 238 КАС України визначено, що про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету.

Так, судові витрати, за приписами частини першої статті 132 КАС України, складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До останніх, відповідно, частиною третьою цієї статті віднесено й витрати на професійну правничу допомогу.

Позивача звільнено від сплати судового збору на підставі пункту 12 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір».

Разом із тим, у позовній заяві заявлено до відшкодування витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 21 000,00 грн.

Відповідно до частини 4 статті 134 КАС України для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Однак, зазначених у ч. 4 ст. 134 КАС України документів до суду не надано. Також, суду не надано ані договору про надання правової (правничої допомоги), укладеного між позивачем та адвокатом, ані жодного належного та допустимого доказу на підтвердження фактичного понесення позивачем витрат на правову допомогу у розмірі 21 000,00 грн., як то платіжного доручення, квитанції або касового ордеру.

Крім того, слід звернути увагу на практику Верховного Суду, викладену у постанові від 27.04.2023 у справі №260/3162/22, відповідно до якої, зокрема:

«…35. Витрати на правничу допомогу адвоката відповідно до частини другої статті 134 КАС України підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи разом з іншими судовими витратами. Отже, ця норма відсилає до загального порядку розподілу судових витрат, що визначений статтею 139 КАС України КАС України.

36. Однак, зі змісту цієї норми КАС України, не вбачається визначення порядку розподілу судових витрат у випадку закриття провадження у справі на підставі пункту 8 частини першої статті 238 КАС України. Стаття 140 КАС України також незастосовна до ситуації, що склалася, з огляду на відсутність заяви позивача про відмову від позову в означеній частині позовних вимог.

37. Водночас, частина восьма статті 139 КАС України дозволяє суду у випадку, якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

38. З урахуванням обставин, що склалися, за відсутності чіткого правового регулювання розподілу судових витрат саме у такому випадку процесуальним законом, Суд керується принципом, за яким судові витрати несе та із сторін, з вини якої такі витрати виникли. Так, визнавши помилку й усунувши її, сторона відповідача не давала приводу для подальшого розгляду справи, адже права позивача були поновлені і без завершення судового процесу. За таких обставин колегія суддів вважає за можливе і необхідне на підставі частини восьмої статті 139 КАС України понесені сторонами судові витрати залишити за такими сторонами, не покладаючи обов`язок їх відшкодування на іншу сторону.».

З урахуванням наведеного у сукупності суд доходить висновку про відсутність підстав для стягнення з відповідачів на користь позивача судових витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката у розмірі 21 000,00 грн.

Щодо клопотання представника відповідачів (вх. від 27.04.2023 № 17383), в якому він також просить суд постановити окрему ухвалу щодо представника позивача адвоката Сердюка Р.В. за встановленими фактами зловживань процесуальними правами під час розгляду справи та направити її до відповідної ради адвокатів для прийняття рішення про відкриття дисциплінарного провадження та притягнення його до дисциплінарної відповідальності слід зазначити наступне.

Частинами третьою, четвертою статті 249 КАС України встановлено, що суд може постановити окрему ухвалу у випадку зловживання процесуальними правами, порушення процесуальних обов`язків, неналежного виконання професійних обов`язків (в тому числі якщо підписана адвокатом чи прокурором позовна заява містить суттєві недоліки) або іншого порушення законодавства адвокатом або прокурором. Окрема ухвала щодо прокурора або адвоката надсилається органу, до повноважень якого належить притягнення до дисциплінарної відповідальності прокурора або адвоката відповідно.

В окремій ухвалі суд має зазначити закон чи інший нормативно-правовий акт (у тому числі його статтю, пункт тощо), вимоги яких порушено, і в чому саме полягає порушення.

В той же час, зазначені у клопотанні підстави носять суб`єктивний характер; заявлення адвокатом клопотань, в т.ч. про витребування доказів і відшкодування витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, не свідчить про зловживання процесуальними правами. Отже, підстав для постановлення окремої ухвали суд не вбачає.

Керуючись ст.ст. 238, 241-243, 248 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання представника відповідачів про закриття провадження у справі задовольнити.

Закрити провадження в адміністративній справі № 280/1038/23 за позовною заявою ОСОБА_1 до 1. Командира Військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_2 , 2. Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними, визнання протиправними та скасування окремих положень індивідуального акту.

У стягненні на користь ОСОБА_1 з Командира Військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_2 , Військової частини НОМЕР_1 судових витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката у розмірі 21 000,00 грн. відмовити.

У задоволенні клопотання представника відповідачів про постановлення окремої ухвали відносно представника позивача відмовити.

Роз`яснити позивачу, що на підставі ч. 2 ст. 239 КАС України у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Ухвала набирає законної сили у порядку встановленому статтею 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами встановленими статтями 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Ю.П. Бойченко