Справа № 344/11403/21
Суддя: Шамотайло О. В.
Дата ухвалення: 2023-05-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/344/13/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2023 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого-судді Шамотайла О.В.,

секретаря Устинської Н.С.,

з участю представника позивача адвоката Семенціва В.Д., представника відповідача Шумила С.Я., відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Івано-Франківського міського суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області, рядового поліції 1 батальйону 1 роти Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області Багмут Уляни Віталіївни про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся в суд із адміністративним позовом, посилаючись на те, що постановою серії ЕАН№4475328 від 12.07.2021 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення він визнаний винним в тому, що 12.07.2021 о 02 год 40 хв., керував транспортним засобом, де недостатньо освітлювалися задні державні номерні знаки , чим порушив п.2.9 в) ПДР України. Відповідно до даної постанови, позивача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч. 6 ст. 121 КУпАП та до позивача застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 850грн. При цьому, позивач просить скасувати дану постанову про адміністративне правопорушення, вказує що Правил дорожнього руху не порушував, порушення не вчиняв, причиною складання оскаржуваної постанови стала штучно створена поліцейськими провокація у вигляді отримання поліцейськими від позивача неправомірної вигоди в грошовій формі під виглядом освідування на стан сп`яніння, а оскільки алкотестер показав про повну відсутність алкоголю, то поліцейськими було притягнуто позивача за ч. 6 ст. 121 КУпАП.

Сторона позивача позов підтримала в повному обсязі та просила про його задоволення з мотивів наведених в позовній заяві, про що і вказано у судовому засіданні.

Відповідачі у судовому засіданні заперечували з приводу поданого позову, просили відмовити у його задоволенні. Представник відповідача -1 подав відзив на позовну заяву, за змістом якої вказав, що факт правопорушення підтверджується постановою у справі про адміністративне правопорушення, записами з нагрудної камери поліцейського.

Заслухавши сторін, розглянувши та дослідивши подані сторонами документи і матеріали справи, переглянувши відеозаписи (диск формату DVD-R марки «My Media» з написом прописними літерами від руки « ОСОБА_2 », який був поміщений у паперовий конверт та розміщеними на вказаному диску файлами тривалістю 02хв:8 с, тривалістю 03 хв 07с, тривалістю 01хв59 с, тривалістю 07 хв 07 с усі формату QuickTime Video File запис з нагрудної камери поліцейського) всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Між сторонами виник публічно-правовий спір щодо правомірності накладення адміністративного стягнення за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 6 ст. 121 КУпАП.

Відповідно до постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАН№4475328 від 12.07.2021, винесеної інспектором 1 роти 1 батальйону УПП в Івано-Франківській області Багамут Уляною Віталіївною, позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.6 ст.121 КУпАП та накладено стягнення - штраф у розмірі 850 грн.

За змістом постанови вказується, що 12.07.2021 о 02 год 40 хв., керуючи транспортним засобом Мітсубісі Л2000 , номерний знак НОМЕР_1 , в м. Івано-Франківськ по вул. Крихівецькій, 5 водій ОСОБА_2 керував транспортним засобом, де недостатньо освітлювалися задні державні номерні знаки, чим порушив п.2.9 в) ПДР України, за що і був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.6 ст.121 КУпАП.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що на переконання позивача працівниками поліції безпідставно визнано його винним у вчиненні адміністративного правопорушення, не враховано його пояснень та всі їх дії були провокацією.

Зі змісту відзиву вбачається, що патрульний автомобіль, де перебував відповідач та її напарник, реагуючи на виклик на гарячу лінію «102» щодо порушення громадського спокою виявили автомобіль позивача, водій якого керував транспортним засобом, де недостатньо освітлювалися задні державні номерні знаки.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Частиною 1 ст.268 КУпАП передбачено, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката,іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи,виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Положеннями ч.2 ст.19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За змістом п.1-2 ч.1 ст.18 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейський зобов`язаний: неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва.

Відповідно до ч.1 ст.9 КАС України, розгляд і вирішення справ здійснюється на засадах змагальності сторін, а згідно ч.1 ст.77 цього Кодексу кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Згідно вимог ч.2 ст.77 КАС України, у справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Разом з тим, з оскаржуваної постанови по справі про адміністративне правопорушення вбачається, що на позивача накладено адміністративне стягнення у виді штрафу 850грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП, зазначено, що до постанови додається відеофіксація (відео 4976).

Відповідно до ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації,трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватися на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (ст. 62 Конституції України).

Відповідно до ст. 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

З долучених до матеріалів справи доказів, якими сторони обґрунтовують свою позицію, судом встановлено наступне.

З представленого відповідачем відео, вбачається наступне.

На відео (файл тривалістю 01хв59), що долучено відповідачем вбачається, що автомобіль, після зупинки якого з`ясовується, що за кермом перебував позивач був зупинений, пояснюється причина зупинки, та зазначається про недостатню освітленість номерного знаку (починаючи з 31 с даного файлу), також на інших файлах міститься спілкування позивача із співробітниками УПП, те як співробітники поліції виносять оскаржувану постанову щодо виявленого порушення, пояснення та аргументи позивача.

З даного приводу суд зазначає таке.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями статей 251, 252, 280 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Закон України «Про дорожній рух» регулює суспільні відносини у сфері дорожнього руху та його безпеки, визначає права, обов`язки і відповідальність суб`єктів - учасників дорожнього руху, міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, об`єднань, підприємств, установ і організацій незалежно від форм власності та господарювання (далі - міністерств, інших центральних органів виконавчої влади та об`єднань).

Відповідно до ст. 14 зазначеного Закону учасниками дорожнього руху є особи, які використовують автомобільні дороги, вулиці, залізничні переїзди або інші місця, призначені для пересування людей та перевезення вантажів за допомогою транспортних засобів.

До учасників дорожнього руху належать водії та пасажири транспортних засобів, пішоходи, велосипедисти, погоничі тварин.

Учасники дорожнього руху зобов`язані, у тому числі, знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306.

Відповідно до п. 1.1. Правил дорожнього руху ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Згідно із п. 1.9. Правил дорожнього руху, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

У відповідності із п.2.9 «в» Правил дорожнього руху, водієві забороняється: керувати транспортним засобом, не зареєстрованим в уповноваженому органі МВС, або таким, що не пройшов відомчу реєстрацію в разі, якщо законом встановлена обов`язковість її проведення, а також без номерного знака або з номерним знаком, що:

не належить цьому засобу;

не відповідає вимогам стандартів;

закріплений не в установленому для цього місці;

закритий іншими предметами чи забруднений, що не дає змоги чітко визначити символи номерного знака з відстані 20 м;

неосвітлений (у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості) чи перевернутий.

Згідно із змістом частини 6 ст. 121 КпАП України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) передбачено адміністративну відповідальність у випадку керування водієм транспортним засобом з номерним знаком, закритим іншими предметами, у тому числі з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, чи забрудненим, що не дозволяє чітко визначити символи номерного знака з відстані двадцяти метрів, перевернутим чи неосвітленим.

Згідно з п. 30.2. ПДР України на механічних транспортних засобах у передбачених для цього місцях встановлюються номерні знаки відповідного зразка. Забороняється змінювати розміри, форму, позначення, колір і розміщення номерних знаків, крім випадку закріплення заднього номерного знака на додатковому обладнанні, що призначене для тимчасового перевезення багажу або вантажу, наносити на них додаткові позначення або закривати їх, вони повинні бути чисті і достатньо освітлені.

Отже, згідно з диспозицією ч. 6 ст. 121 КУпАП керування водієм транспортним засобом з неосвітленим номерним знаком, само по собі створює об`єктивну сторону адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 121 КУпАП.

Окрім того, суд вважає за необхідне зазначити, що вина у адміністративному правопорушенні, передбаченому ч. 6 ст. 121 КУпАП, може бути виражена як у формі умислу, так і у формі необережності, а адміністративне стягнення за ч. 6 ст. 121 КУпАП накладається, серед іншого, саме за керування водієм транспортним засобом з неосвітленим номерним знаком.

Той факт, що позивач керував транспортним засобом з номерним знаком, який недостатньо освітлюється підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, зокрема, оглянутим в судовому засіданні відеозаписом.

При вирішенні справи судом враховується та обставина, що сам факт того, що номерний знак транспортного засобу, яким керував позивач, недостатньо освітлюється підтверджується, однак як в поданому позову, так і в наданих поясненнях суть аргументів позивача зводиться до того, що символи номерного знаку можливо було визначити з відстані 20 метрів.

Вирішуючи питання щодо допустимості доказів, суд виходить з наступного.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Отже, доказами є які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 40 Закону України "Про Національну поліцію", поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою забезпечення дотримання Правил дорожнього руху.

Так, положення зазначеного Закону надають право поліції використовувати інформацію відеозапису та фотокартки в якості речових доказів наявності або відсутності факту правопорушення.

Відповідно до ст.73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Залучені відповідачем до справи відеозаписи містять інформацію щодо предмета доказування та в повній мірі відповідають вимогам ч.1 ст.72 КАС України, у зв`язку з чим є належними доказами.

Відповідно до ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Оскаржувана постанова в повній мірі відповідає вимогам ст.283 КУпАП.

Статтею 286 КАС України передбачено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Оскільки позивач дійсно порушив Правила дорожнього руху України, в його діях наявний склад адміністративного правопорушення, жодні правові підстави для скасування постанови відсутні, суд приходить до висновку про безпідставність твердження позивача про наявність підстав для визнання дій протиправними.

Суд, приходить до висновку, що оскаржувана постанова винесена на підставі та в межах повноважень, наданих поліцейському, у спосіб, що передбачені Конституцію України та чинним законодавством України, за наявністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 121 КУпАП, а зміст постанови відповідає вимогам ст.ст. 283, 284 КпАП України.

Наведене узгоджується і з правовими позиціями, висловленими колегією Восьмого апеляційного адміністративного суду в справах №461/4251/22 провадження №А/857/16111/22 від 25.01.2023, № 594/188/23 провадження № А/857/5338/23 від 25.04.2023 за подібними правовідносинами, які покликані забезпечувати сталість та єдність судової практики.

Враховуючи встановлені судом обставини, суд приходить до висновку про необхідність залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення.

Твердження позивача про те, що відповідачем також було порушено аналогічні вимоги ПДР України не є предметом розгляду даного спору та не заслуговують на увагу при вирішенні цієї справи.

Окремо суд зауважує, що дії та поведінка поліцейських було коректними та толерантними, незважаючи на некоректну і нетактовну поведінку позивача та вжиті ним при спілкуванні з поліцейськими нецензурні висловлювання, та звертає увагу на необхідність в подальшому дотримуватися етикету мовлення під час спілкування між собою, бути взаємно ввічливими, тактовними та вихованими, правильно добирати потрібні слова в кожній конкретній ситуації спілкування з дотримання правил хорошого тону

У зв`язку з відмовою позивачу в задоволенні позовних вимог понесені ним судові витати не підлягають йому відшкодуванню.

На підставі викладеного, відповідно до ч.6 ст.121, 251, 252 КУпАП, керуючись ст. ст. 9, 72, 77, 241-246, 286 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні адміністративного позову - відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом 10 днів з дня його проголошення до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області.

Суддя О.В. Шамотайло