Справа № 140/7726/22
Суддя: Волдінер Фелікс Арнольдович
Дата ухвалення: 2023-05-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 травня 2023 року ЛуцькСправа № 140/7726/22

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Волдінера Ф.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ТІР МАРКЕТ» до Волинської митниці про визнання протиправними та скасування рішень,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ТІР МАРКЕТ» (далі ТОВ «ТІР МАРКЕТ», позивач) звернулося з позовом до Волинської митниці (відповідач), в якому просить визнати протиправними та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів:

· №UA205140/2022/000073/2 від 27 травня 2022 року;

· №UA205140/2022/000074/2 від 27 травня 2022 року;

· №UA205140/2022/000076/2 від 27 травня 2022 року.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 27 травня 2022 року Волинською митницею були прийняті рішення про коригування митної вартості товарів № UA205140/2022/000073/2 від 27 травня 2022 року, №UA205140/2022/000074/2, №UA205140/2022/000076/2 та визначено вартість товарів за резервним методом та видані картки відмови №UA205140/2022/018292, №UA205140/2022/018293 та №UA205140/2022/018296 в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення.

Позивач не погоджується із вказаними рішеннями та картками відмови, оскільки надані декларантом документи є достатніми для визначення митної вартості товару за ціною договору та в повній мірі підтверджують заявлену декларантом митну вартість товару; в рішенні про коригування митної вартості товарів митним органом не було наведено належних та допустимих доказів того, що документи, подані декларантом для митного оформлення товару, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, витребовування митницею додаткових документів без зазначення обставин, які ці документи повинні підтвердити, свідчать про протиправність рішення щодо застосування іншого, ніж основний метод, визначення митної вартості товарів.

Ухвалою суду від 21 грудня 2022 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за вказаним позовом та ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

У відзиві на позовну заяву представник відповідача позовних вимог не визнав. В обґрунтування такої позиції вказав, що під час перевірки документів, поданих для підтвердження заявленої митної вартості товару, встановлено, що митна вартість товару, який ввозиться на митну територію України, не може бути визнана у зв`язку з тим, що документи, які подані для підтвердження митної вартості, не містять усіх даних, необхідних для визначення митної вартості за методом обраним декларантом та містять розбіжності:

1) по МД №UA205140/2022/036328 від 26 травня 2022 року:

- в інвойсі №TM-130522 від 13 травня 2022 року передбачена оплата 30% та 70% відсотків, а пункт 5 контракту №1 від 12 липня 2021 року передбачено 15% передоплата та 85% - перед відправкою товару, однак платіжних документів до митного оформлення не надано;

- в прайс-листі №б/н від 13 травня 2022 року наявна інформація щодо торгівельної марки SMARTTECH, інформація щодо торгівельної марки LUFTECH відсутня, також даний прайс-лист містить інформацію щодо даної поставки, прайс-листа для широкого кола осіб до митного оформлення не надано;

- в пункті 3.5 контракту №1 від 12 липня 2021 року передбачено подання оригіналу сертифікату якості заводу виготовлення. Всі документи мають бути підписані і мати оригінальні печатки. Однак ця умова контракту не виконана в повній мірі;

2) по МД №UA205140/2022/036323 від 26 травня 2022 року:

- сторінка №2 інвойсу №OSD085 від 13 травня 2022 року де зазначена сумарна вартість товару - розмита та не містить печатки продавця. Згідно Договору №2 від 15 жовтня 2020 року всі документи повинні бути підписані уповноваженими особами і мати оригінальні печатки;

- відповідно до пункт 6.2 Договору №2 разом з товаром покупець передає специфікацію товару. Згідно пункту 3.5 Договору №2 від 15 жовтня 2020 року покупець передає сертифікат якості заводу-виробника. Проте специфікація та сертифікат якості не подані до митного оформлення. Пунктом 1.2 договору про міжнародне перевезення №2 від 03 травня 2022 року передбачено укладання договору-заявки, проте також не подано до митного оформлення;

- відповідно до довідки про транспортні витрати б/н 24 травня 2022 року та рахунку-фактури №32 від 24 травня 2022 року транспортні витрати до кордону України за маршрутом м. Конія (Турція) до переходу Порубне (кордон України) становлять 8 632,09 грн, транспортні витрати від переходу Порубне до с. Струмівки Луцького району становлять 4648,05.

Відстань від м. Конія до переходу Порубне (кордон України) 1789 км, тобто вартість

перевезення до кордону України становить 4,83 грн/км. Відстань від переходу Порубне до с. Струмівки Луцького району складає 392 км, тобто вартість перевезення по території України становить 11,86 грн/км;

Дане свідчить про заниження транспортних витрат до кордону України, які є невід`ємною складовою митної вартості відповідно до умов поставки.

3) по №UA205140/2022/036336 від 26.05.2022 року:

- відповідно до пункту 6.2 Договору №1 від 24 вересня 2021 року разом з товаром покупець передає специфікацію товару. Згідно пункту 3.3 Договору №1 від 24 вересня 2021 року покупець передає сертифікат якості заводу-виробника. Проте специфікація та сертифікат якості не подані до митного оформлення. П.1.2 договору про міжнародне перевезення №2 від 03 травня 2022 року передбачено укладання договору-заявки, проте такий документ також не подано до митного оформлення;

- прайс-лист б/н від 12 травня 2022 року наданий на товар що імпортується цією компанією.

Проте прайс-лист виробника товару відповідно до VII статті ГАТТ повинен бути виданий для загального (широкого) кола покупців та містити весь асортимент продукції, який виробник пропонує для продажу.

- відповідно до довідки про транспортні витрати б/н 24 травня 2022 року та рахунку-фактури №33 від 24 травня 2022 року транспортні витрати до кордону України за маршрутом м. Конія (Турція) до митного переходу Порубне (кордон України) становлять 6635,07 грн, транспортні витрати від митного переходу Порубне до с. Струмівки Луцького району становлять 3572,73. Відстань від м. Конія до переходу Порубне (кордон України) 1789км, тобто вартість перевезення до кордону України становить 3,71грн/км.

Відстань від переходу Порубне до с. Струмівки Луцького району складає 392 км, тобто вартість перевезення по території України становить 9,11 грн/км. Дане свідчить про заниження транспортних витрат до кордону України, які є невід`ємною складовою митної вартості відповідно до умов поставки.

Зазначає, що саме під час опрацювання документів, які підтверджують митну вартість і встановлено вищевказані розбіжності, які, із врахуванням спрацювання системи АСАУР, стали визначальними для сумніву митниці в достовірності заявлених декларантом відомостей про митну вартість та, як наслідок, реалізації права митного органу вимагати додаткові документи, які б спростували ці розбіжності.

Оскільки позивачем не було надано всіх документів на запит митного органу, які б документально підтвердили або визначили кількісно і достовірно складові митної вартості, митна вартість не могла бути визначена за основним методом визначення митної вартості. Митну вартість спірного товару було визначено за резервним методом на підставі цінової інформації, наявного в митного органу. Вважає, що рішення про коригування митної вартості є такими, що прийняті у повній відповідності до вимог чинного законодавства, а тому є обґрунтованими та законними. Вищенаведене також слугувало беззаперечною підставою для написання карток відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення. Просив у задоволенні позову відмовити повністю.

Інших заяв по суті справи на адресу суду не надходило.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних мотивів та підстав.

Суд встановив, що 12 липня 2021 року між компанією Tekoto Otomotiv Ticaret Limited, Republic of Turkey (Турецька Республіка) (продавець) та ТзОВ «ТІР МАРКЕТ» (покупець) укладено договір (контракт) №1, предметом якого є купівля-продаж запасних частин до вантажних автомобілів, сідельних тягачів, причепів та напівпричепів згідно рахунків-фактур, оформлених на кожну партію товару.

За умовами вказаного договору продавець робить відвантаження товару за адресою Стаyбул, Туреччина або будь-яке інше місто Туреччини за вибором покупця, на умовах поставки EXW Інкотермс 2010 (звичайний імпорт), FCA Інкотермс 2010, FOB Інкотермс 2010. Датою відвантаження товару вважається дата, зазначена на печатці продавця в міжнародній накладній (CMR). Товар поставляється партіями, узгодженими сторонами (пункти 3.1.-3.2. договору).

Відповідно до пункту 5.1. договору від 12 липня 2021 року №1 оплата проводиться у євро EUR у формі 15% предоплати і 85% перед відправкою згідно з рахунками-фактурами, окремо на кожну партію товару, у вигляді безготівкового переказу.

На виконання умов договору від 12 липня 2021 року №1 13 травня 2022 року компанія Tekoto Otomotiv Ticaret Limited, Republic of Turkey (Турецька Республіка) виписала позивачу рахунок-фактуру №ТМ-130522, згідно з яким вартість товару пружина, в кількості 1244 шт., виробник SMARTTECH, становить 27 215.76 євро.

26 травня 2022 року з метою здійснення митного оформлення товару, що постачався згідно з вищевказаним договором, декларантом позивача ТзОВ «ГЛОРІЯ-ІМПЕКС» подано до Волинської митниці МД №UA205140/2022/036328, за якою митна вартість товару визначена за (першим) основним методом та становить 27 215,76 євро з врахуванням витрат на транспортування в розмірі 1 446,49 євро.

На підтвердження обґрунтованості заявленої у МД №UA205030/2022/003337 митної вартості товарів та обраного методу її визначення разом з декларацією декларант надав митному органу документи, які посвідчують підстави придбання товару, його кількісні та якісні характеристики, цінове та вартісне обґрунтування, а саме: пакувальний лист від 13 травня 2022 року б/н; рахунок-фактуру (інвойс) від 13 травня 2022 року №ТМ-130522; автотранспортна накладна А №186713 від 16 травня 2022 року; сертифікат про походження товару форми А D 0750910 від 16 травня 2022 року; рахунок-фактуру про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контакту) про транспортно-експедиційні послуги від 24 травня 2022 року №29; документ, що підтверджує вартість перевезення товару від 24 травня 2022 року б/н; прейскурант (прайс-лист) виробника товару від 13 травня 2022 року б/н; доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) від 01 листопада 2021 року б/н; зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу, стороною якого є виробник товарів, що декларуються, та подання якого для митного оформлення не супроводжується поданням пов`язаних з ним посередницьких (зовнішньоекономічних та/або внутрішніх) договорів від 12 липня 2021 року №1; договір про надання послуг митного брокера від 02 січня 2019 року №02/19; договір (контракт) про перевезення від 03 травня 2022 року №2; копія митної декларації країни відправлення від 17 травня 2022 року №22410700ЕХ00005058; митна декларація, за якою було відмовлено у випуску від 26 травня 2022 року №UA205140/2022/036328.

Здійснюючи митний контроль правильності визначення декларантом митної вартості товарів, заявлених до митного оформлення, в електронному повідомленні декларанту митницею запропоновано подати такі документи: виписку з бухгалтерської документації; прайс-листи, каталоги, специфікації виробника товару для широкого кола осіб; висновки про якісні та вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією; платіжні документи; документи, передбачені п. 3.5 контракту №1 від 12 липня 2021 року.

При цьому направлення зазначених вимог щодо надання додаткових документів відповідач мотивував тим, що під час опрацювання документів, поданих для підтвердження митної вартості товару, встановлено такі розбіжності: в інвойсі №TM-130522 від 13 травня 2022 року передбачена оплата 30% та 70% відсотків, а пункт 5 контракту №1 від 12 липня 2021 року передбачено 15% передоплата та 85% - перед відправкою товару, однак платіжних документів до митного оформлення не надано; в прайс-листі №б/н від 13 травня 2022 року наявна інформація щодо торгівельної марки SMARTTECH, інформація щодо торгівельної марки LUFTECH відсутня, також даний прайс-лист містить інформацію щодо даної поставки, прайс-листа для широкого кола осіб до митного оформлення не надано; в пункті 3.5 контракту №1 від 12 липня 2021 року передбачено подання оригіналу сертифікату якості заводу виготовлення. Всі документи мають бути підписані і мати оригінальні печатки.

27 травня 2022 року відповідач прийняв рішення №UA205140/2022/000073/2 про коригування митної вартості товарів.

В обґрунтування рішення відповідач вказав, що згідно статті 54 Митного кодексу України (далі МК України) митниця під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товару зобов`язана здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товару шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів.

У графі 33 оскаржуваного рішення зазначено, що митна вартість товарів, які ввозяться на митну територію України, не може бути визнана за вибраним декларантом методом у зв`язку з тим, що документи, які подані для підтвердження митної вартості містять наступні розбіжності: в інвойсі №TM-130522 від 13 травня 2022 року передбачена оплата 30% та 70% відсотків, а пункт 5 контракту №1 від 12 липня 2021 року передбачено 15% передоплата та 85% - перед відправкою товару, однак платіжних документів до митного оформлення не надано; в прайс-листі №б/н від 13 травня 2022 року наявна інформація щодо торгівельної марки SMARTTECH, інформація щодо торгівельної марки LUFTECH відсутня, також даний прайс-лист містить інформацію щодо даної поставки, прайс-листа для широкого кола осіб до митного оформлення не надано; в пункті 3.5 контракту №1 від 12 липня 2021 року передбачено подання оригіналу сертифікату якості заводу виготовлення. Всі документи мають бути підписані і мати оригінальні печатки. Декларанту запропоновано в 10-денний термін надати додаткові документи для підтвердження заявленої митної вартості товарів та наведено їх перелік. Декларантом до митного оформлення не надав додаткових документів для підтвердження митної вартості товарів, про що повідомлено листом від 26 травня 2022 року б/н. У зв`язку з вищевикладеним та керуючись положеннями Угоди про застосування статті VIІ ГАТТ 1994 року, МК України, а також вимогами частини шостої статті 54 МК України передбачено, що у зв`язку із неподанням декларантом документів згідно з переліком, та відповідно до умов, зазначених у частинах другій-четвертій статті 53 МК України митниця може відмовити у визнанні заявленої декларантом митної вартості. У зв`язку з неможливістю застосування наступних методів визначення митної вартості, а саме методу 2а (статті 59 МКУ) та методу 2б (статті 60 МКУ) з причини відсутності у митного органу та декларанта інформації про ідентичні та подібні (аналогічні) товари, методу 2в (статті 62 МКУ) та методу 2г (статті 63 МКУ) з причини відсутності вартісної основи для розрахунку митної вартості в митного органу та декларанта. Митну вартість товарів визначено за резервним методом згідно зі статтею 64 МК України, рівень митної вартості визначено згідно рівня на подібні товари за ЄАІС, а саме: товар 2 за МД від 10 січня 2022 року №UA205030/2022/176 на рівні 14,72 долари США/кг. Також роз`яснено право декларанта звернутися до митного органу з проханням випустити товари, що декларуються, у вільний обіг за умови надання гарантій відповідно до розділу Х МК України.

Одночасно із прийняттям рішення про коригування митної вартості товарів Волинська митниця видала картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску транспортних засобів комерційного призначення №UA205140/2022/018292.

27 травня 2022 року декларант подав МД №UA205140/2022/036814, за якою імпортований товар випущено у вільний обіг з наданням гарантій відповідно до розділу Х МК України.

Також, 15 жовтня 2020 року між компанією OSMANI OTOMOTIV SAN.VE DIS TIC. LTD.STI, Republic of Turkey (Турецька Республіка) (продавець) та ТзОВ «ТІР МАРКЕТ» (покупець) укладено договір (контракт) №2, предметом якого є купівля-продаж запасних частин до вантажних автомобілів, сідельних тягачів, причепів та напівпричепів згідно рахунків-фактур, оформлених на кожну партію товару.

За умовами вказаного договору продавець робить відвантаження товару за адресою Стамбул, Туреччина або будь-яке інше місто Туреччини за вибором покупця, на умовах поставки EXW Інкотермс 2010 (звичайний імпорт), FCA Інкотермс 2010. Датою відвантаження товару вважається дата, зазначена на печатці продавця в міжнародній накладній (CMR). Товар поставляється партіями, узгодженими сторонами (пункти 3.1.-3.2. договору).

Відповідно до пункту 5.1. договору від 15 жовтня 2020 року №2 оплата за товар проводиться у євро EUR у формі 100% предоплати згідно з рахунками-фактурами, окремо на кожну партію товару, у вигляді безготівкового переказу.

На виконання умов договору від 15 жовтня 2020 року №2 13 травня 2022 року компанія OSMANI OTOMOTIV SAN.VE DIS TIC. LTD.STI, Republic of Turkey (Турецька Республіка) виписала позивачу рахунок-фактуру №OSD0855, згідно з яким вартість товару становить 9 942,14 євро.

26 травня 2022 року з метою здійснення митного оформлення товару, що постачався згідно з вищевказаним договором, декларантом позивача ТзОВ «ГЛОРІЯ-ІМПЕКС» подано до Волинської митниці МД №UA205140/2022/036323, за якою митна вартість товару визначена за (першим) основним методом та становить 10 217,79 євро з врахуванням витрат на транспортування в розмірі 275,65 євро.

На підтвердження обґрунтованості заявленої у МД №UA205030/2022/036323 митної вартості товарів та обраного методу її визначення разом з декларацією декларант надав митному органу документи, які посвідчують підстави придбання товару, його кількісні та якісні характеристики, цінове та вартісне обґрунтування, а саме: пакувальний лист від 13 травня 2022 року б/н; рахунок-фактуру (інвойс) від 13 травня 2022 року №OSD0855; автотранспортна накладна А №186713 від 13 травня 2022 року; сертифікат про походження товару форми А D 0477176 від 20 травня 2022 року; рахунок-фактуру про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контакту) про транспортно-експедиційні послуги від 24 травня 2022 року №32; документ, що підтверджує вартість перевезення товару від 24 травня 2022 року б/н; доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) від 13 жовтня 2021 року б/н; зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу, стороною якого є виробник товарів, що декларуються, та подання якого для митного оформлення не супроводжується поданням пов`язаних з ним посередницьких (зовнішньоекономічних та/або внутрішніх) договорів від 15 жовтня 2020 року №2; договір про надання послуг митного брокера від 02 січня 2019 року №02/19; договір (контракт) про перевезення від 03 травня 2022 року №2; копія митної декларації країни відправлення від 13 травня 2022 року №22410700ЕХ00004987; митна декларація, за якою було відмовлено у випуску від 26 травня 2022 року №UA205140/2022/036323.

Здійснюючи митний контроль правильності визначення декларантом митної вартості товарів, заявлених до митного оформлення, в електронному повідомленні декларанту митницею запропоновано подати такі документи: специфікацію зазначену в п. 6.2 Договору №2 від 15 жовтня 2020 року; сертифікат якості заводу-виробника п. 3.5 Договору №2 від 15 жовтня 2020 року; договір-заявку на перевезення; виписку з бухгалтерської документації ТОВ «ТІР МАРКЕТ» (документи бухгалтерського та податкового обліку, що стосуються руху ідентичних та/або подібних оцінюваному товару в середині країни); прайс-лист виробника товару для широкого кола осіб; банківський платіжний документ проведений по міжнародній платіжній системі SWIFT, що підтверджує оплату за оцінюваний товар за попередню оплачену поставку; висновок про якісні та вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією з порівняльним аналізом цін на оцінюваний товар на Європейському ринку.

При цьому направлення зазначених вимог щодо надання додаткових документів відповідач мотивував тим, що під час опрацювання документів, поданих для підтвердження митної вартості товару, встановлено такі розбіжності: сторінка №2 інвойсу №OSD085 від 13 травня 2022 року де зазначена сумарна вартість товару - розмита та не містить печатки продавця. Згідно Договору №2 від 15 жовтня 2020 року всі документи повинні бути підписані уповноваженими особами і мати оригінальні печатки; відповідно до пункт 6.2 Договору №2 разом з товаром покупець передає специфікацію товару. Згідно пункту 3.5 Договору №2 від 15 жовтня 2020 року покупець передає сертифікат якості заводу-виробника. Проте специфікація та сертифікат якості не подані до митного оформлення. Пунктом 1.2 договору про міжнародне перевезення №2 від 03 травня 2022 року передбачено укладання договору-заявки, проте також не подано до митного оформлення; відповідно до довідки про транспортні витрати б/н 24 травня 2022 року та рахунку-фактури №32 від 24 травня 2022 року транспортні витрати до кордону України за маршрутом м. Конія (Турція) до переходу Порубне (кордон України) становлять 8 632,09 грн, транспортні витрати від переходу Порубне до с. Струмівки Луцького району становлять 4648,05. Відстань від м. Конія до переходу Порубне (кордон України) 1789 км, тобто вартість перевезення до кордону України становить 4,83 грн/км. Відстань від переходу Порубне до с. Струмівки Луцького району складає 392 км, тобто вартість перевезення по території України становить 11,86 грн/км.

27 травня 2022 року відповідач прийняв рішення №UA205140/2022/000074/2 про коригування митної вартості товарів.

В обґрунтування рішення відповідач вказав, що згідно статті 54 Митного кодексу України (далі МК України) митниця під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товару зобов`язана здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товару шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів.

У графі 33 оскаржуваного рішення зазначено, що митна вартість товарів, які ввозяться на митну територію України, не може бути визнана за вибраним декларантом методом у зв`язку з тим, що документи, які подані для підтвердження митної вартості містять наступні розбіжності: сторінка №2 інвойсу №OSD085 від 13 травня 2022 року де зазначена сумарна вартість товару - розмита та не містить печатки продавця. Згідно Договору №2 від 15 жовтня 2020 року всі документи повинні бути підписані уповноваженими особами і мати оригінальні печатки; відповідно до пункт 6.2 Договору №2 разом з товаром покупець передає специфікацію товару. Згідно пункту 3.5 Договору №2 від 15 жовтня 2020 року покупець передає сертифікат якості заводу-виробника. Проте специфікація та сертифікат якості не подані до митного оформлення. Пунктом 1.2 договору про міжнародне перевезення №2 від 03 травня 2022 року передбачено укладання договору-заявки, проте також не подано до митного оформлення; відповідно до довідки про транспортні витрати б/н 24 травня 2022 року та рахунку-фактури №32 від 24 травня 2022 року транспортні витрати до кордону України за маршрутом м. Конія (Турція) до переходу Порубне (кордон України) становлять 8 632,09 грн, транспортні витрати від переходу Порубне до с. Струмівки Луцького району становлять 4648,05. Відстань від м. Конія до переходу Порубне (кордон України) 1789 км, тобто вартість перевезення до кордону України становить 4,83 грн/км. Відстань від переходу Порубне до с. Струмівки Луцького району складає 392 км, тобто вартість перевезення по території України становить 11,86 грн/км. Декларанту запропоновано в 10-денний термін надати додаткові документи для підтвердження заявленої митної вартості товарів та наведено їх перелік. Декларантом до митного оформлення не надав додаткових документів для підтвердження митної вартості товарів, про що повідомлено листом від 27 травня 2022 року б/н. У зв`язку з вищевикладеним та керуючись положеннями Угоди про застосування статті VIІ ГАТТ 1994 року, МК України, а також вимогами частини шостої статті 54 МК України передбачено, що у зв`язку із неподанням декларантом документів згідно з переліком, та відповідно до умов, зазначених у частинах другій-четвертій статті 53 МК України митниця може відмовити у визнанні заявленої декларантом митної вартості. У зв`язку з неможливістю застосування наступних методів визначення митної вартості, а саме методу 2а (статті 59 МКУ) та методу 2б (статті 60 МКУ) з причини відсутності у митного органу та декларанта інформації про ідентичні та подібні (аналогічні) товари, методу 2в (статті 62 МКУ) та методу 2г (статті 63 МКУ) з причини відсутності вартісної основи для розрахунку митної вартості в митного органу та декларанта. Митну вартість товарів визначено за резервним методом згідно зі статтею 64 МК України, рівень митної вартості визначено згідно рівня на подібні товари за ЄАІС, а саме: товар 8 за МД від 07 лютого 2022 року №UA400040/2022/2953 на рівні 13,36 долари США/кг, №9 за МД від 04 січня 2022 року №UA500080/2022/000054 на рівні 1,67 долари США/кг, №28 за МД від 02 травня 2022 року №UA100230/2022/605672 на рівні 6,16 долари США/кг. Також роз`яснено право декларанта звернутися до митного органу з проханням випустити товари, що декларуються, у вільний обіг за умови надання гарантій відповідно до розділу Х МК України.

Одночасно із прийняттям рішення про коригування митної вартості товарів Волинська митниця видала картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску транспортних засобів комерційного призначення №UA205140/2022/018293.

27 травня 2022 року декларант подав МД №UA205140/2022/036816, за якою імпортований товар випущено у вільний обіг з наданням гарантій відповідно до розділу Х МК України.

При цьому, 24 вересня 2021 року між компанією CM DIS TIC. SAN.VE TIC. LTD.STI, Republic of Turkey (Турецька Республіка) (продавець) та ТзОВ «ТІР МАРКЕТ» (покупець) укладено договір (контракт) №1, предметом якого є купівля-продаж запасних частин до вантажних автомобілів, сідельних тягачів, причепів та напівпричепів згідно рахунків-фактур, оформлених на кожну партію товару.

За умовами вказаного договору продавець робить відвантаження товару за адресою Стамбул, Туреччина або будь-яке інше місто Туреччини за вибором покупця, на умовах поставки EXW Інкотермс 2010 (звичайний імпорт), FCA Інкотермс 2010, FOB Інкотермс 2010 (пункти 3.1.-3.2. договору).

Відповідно до пункту 5.1. договору від 24 вересня 2021 року №1 оплата за товар проводиться у євро EUR у формі 15% предоплати 85% перед відправкою згідно з рахунками-фактурами, окремо на кожну партію товару, у вигляді безготівкового переказу.

На виконання умов договору від 24 вересня 2021 року №1 12 травня 2022 року компанія CM DIS TIC. SAN.VE TIC. LTD.STI, Republic of Turkey (Турецька Республіка) виписала позивачу рахунок-фактуру №EFA027, згідно з яким вартість товару становить 3 553,15 євро.

26 травня 2022 року з метою здійснення митного оформлення товару, що постачався згідно з вищевказаним договором, декларантом позивача ТзОВ «ГЛОРІЯ-ІМПЕКС» подано до Волинської митниці МД №UA205140/2022/036336, за якою митна вартість товару визначена за (першим) основним методом та становить 3 675,03 євро з врахуванням витрат на транспортування в розмірі 211,88 євро.

На підтвердження обґрунтованості заявленої у МД №UA205030/2022/036336 митної вартості товарів та обраного методу її визначення разом з декларацією декларант надав митному органу документи, які посвідчують підстави придбання товару, його кількісні та якісні характеристики, цінове та вартісне обґрунтування, а саме: пакувальний лист від 12 травня 2022 року б/н; рахунок-фактуру (інвойс) від 12 травня 2022 року №EFA027; автотранспортна накладна А №186713 від 13 травня 2022 року; декларація про походження товару D 0806392 від 18 травня 2022 року; рахунок-фактуру про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контакту) про транспортно-експедиційні послуги від 24 травня 2022 року №33; документ, що підтверджує вартість перевезення товару від 24 травня 2022 року б/н; прейскурант (прайс-лист) виробника товару від 12 травня 2022 року б/н; зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу, стороною якого є виробник товарів, що декларуються, та подання якого для митного оформлення не супроводжується поданням пов`язаних з ним посередницьких (зовнішньоекономічних та/або внутрішніх) договорів від 24 вересня 2021 року №1; договір про надання послуг митного брокера від 02 січня 2019 року №02/19; договір (контракт) про перевезення від 03 травня 2022 року №2; копія митної декларації країни відправлення від 18 травня 2022 року №22410700ЕХ00005113; митна декларація, за якою було відмовлено у випуску від 26 травня 2022 року №UA205140/2022/036336.

Здійснюючи митний контроль правильності визначення декларантом митної вартості товарів, заявлених до митного оформлення, в електронному повідомленні декларанту митницею запропоновано подати такі документи: специфікацію зазначену в п. 6.2 Договору №1 від 24 вересня 2021 року; сертифікат якості заводу-виробника п. 3.3 Договору №1 від 24 вересня 2021 року; договір-заявку на перевезення; виписку з бухгалтерської документації ТОВ «ТІР МАРКЕТ» (документи бухгалтерського та податкового обліку, що стосуються руху ідентичних та/або подібних оцінюваному товару в середині країни); прайс-лист виробника товару для широкого кола осіб; банківський платіжний документ проведений по міжнародній платіжній системі SWIFT, що підтверджує оплату за оцінюваний товар за попередню оплачену поставку; висновок про якісні та вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією з порівняльним аналізом цін на оцінюваний товар на Європейському ринку.

При цьому направлення зазначених вимог щодо надання додаткових документів відповідач мотивував тим, що під час опрацювання документів, поданих для підтвердження митної вартості товару, встановлено такі розбіжності: відповідно до пункту 6.2 Договору №1 від 24 вересня 2021 року разом з товаром покупець передає специфікацію товару. Згідно пункту 3.3 Договору №1 від 24 вересня 2021 року покупець передає сертифікат якості заводу-виробника. Проте специфікація та сертифікат якості не подані до митного оформлення. П.1.2 договору про міжнародне перевезення №2 від 03 травня 2022 року передбачено укладання договору-заявки, проте такий документ також не подано до митного оформлення; прайс-лист б/н від 12 травня 2022 року наданий на товар що імпортується цією компанією. Проте прайс-лист виробника товару відповідно до VII статті ГАТТ повинен бути виданий для загального (широкого) кола покупців та містити весь асортимент продукції, який виробник пропонує для продажу; відповідно до довідки про транспортні витрати б/н 24 травня 2022 року та рахунку-фактури №33 від 24 травня 2022 року транспортні витрати до кордону України за маршрутом м. Конія (Турція) до митного переходу Порубне (кордон України) становлять 6635,07 грн, транспортні витрати від митного переходу Порубне до с. Струмівки Луцького району становлять 3572,73. Відстань від м. Конія до переходу Порубне (кордон України) 1789км, тобто вартість перевезення до кордону України становить 3,71грн/км. Відстань від переходу Порубне до с. Струмівки Луцького району складає 392 км, тобто вартість перевезення по території України становить 9,11 грн/км. Дане свідчить про заниження транспортних витрат до кордону України, які є невід`ємною складовою митної вартості відповідно до умов поставки.

27 травня 2022 року відповідач прийняв рішення №UA205140/2022/000076/2 про коригування митної вартості товарів.

В обґрунтування рішення відповідач вказав, що згідно статті 54 Митного кодексу України (далі МК України) митниця під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товару зобов`язана здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товару шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів.

У графі 33 оскаржуваного рішення зазначено, що митна вартість товарів, які ввозяться на митну територію України, не може бути визнана за вибраним декларантом методом у зв`язку з тим, що документи, які подані для підтвердження митної вартості містять наступні розбіжності: відповідно до пункту 6.2 Договору №1 від 24 вересня 2021 року разом з товаром покупець передає специфікацію товару. Згідно пункту 3.3 Договору №1 від 24 вересня 2021 року покупець передає сертифікат якості заводу-виробника. Проте специфікація та сертифікат якості не подані до митного оформлення. П.1.2 договору про міжнародне перевезення №2 від 03 травня 2022 року передбачено укладання договору-заявки, проте такий документ також не подано до митного оформлення; прайс-лист б/н від 12 травня 2022 року наданий на товар що імпортується цією компанією. Проте прайс-лист виробника товару відповідно до VII статті ГАТТ повинен бути виданий для загального (широкого) кола покупців та містити весь асортимент продукції, який виробник пропонує для продажу; відповідно до довідки про транспортні витрати б/н 24 травня 2022 року та рахунку-фактури №33 від 24 травня 2022 року транспортні витрати до кордону України за маршрутом м. Конія (Турція) до митного переходу Порубне (кордон України) становлять 6635,07 грн, транспортні витрати від митного переходу Порубне до с. Струмівки Луцького району становлять 3572,73. Відстань від м. Конія до переходу Порубне (кордон України) 1789км, тобто вартість перевезення до кордону України становить 3,71грн/км. Відстань від переходу Порубне до с. Струмівки Луцького району складає 392 км, тобто вартість перевезення по території України становить 9,11 грн/км. Дане свідчить про заниження транспортних витрат до кордону України, які є невід`ємною складовою митної вартості відповідно до умов поставки. Декларанту запропоновано в 10-денний термін надати додаткові документи для підтвердження заявленої митної вартості товарів та наведено їх перелік. Декларантом до митного оформлення не надав додаткових документів для підтвердження митної вартості товарів, про що повідомлено листом від 27 травня 2022 року б/н. У зв`язку з вищевикладеним та керуючись положеннями Угоди про застосування статті VIІ ГАТТ 1994 року, МК України, а також вимогами частини шостої статті 54 МК України передбачено, що у зв`язку із неподанням декларантом документів згідно з переліком, та відповідно до умов, зазначених у частинах другій-четвертій статті 53 МК України митниця може відмовити у визнанні заявленої декларантом митної вартості. У зв`язку з неможливістю застосування наступних методів визначення митної вартості, а саме методу 2а (статті 59 МКУ) та методу 2б (статті 60 МКУ) з причини відсутності у митного органу та декларанта інформації про ідентичні та подібні (аналогічні) товари, методу 2в (статті 62 МКУ) та методу 2г (статті 63 МКУ) з причини відсутності вартісної основи для розрахунку митної вартості в митного органу та декларанта. Митну вартість товарів визначено за резервним методом згідно зі статтею 64 МК України, рівень митної вартості визначено згідно рівня на подібні товари за ЄАІС, а саме: товар №1 за МД від 02 березня 2022 року №UA408020/2022/004582 на рівні 3,85 долари США/кг, товар №5 за МД від 27 квітня 2022 року №UA400040/2022/009089 на рівні 3,84 долари США/кг. Також роз`яснено право декларанта звернутися до митного органу з проханням випустити товари, що декларуються, у вільний обіг за умови надання гарантій відповідно до розділу Х МК України.

Одночасно із прийняттям рішення про коригування митної вартості товарів Волинська митниця видала картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску транспортних засобів комерційного призначення №UA205140/2022/018296.

27 травня 2022 року декларант подав МД №UA205140/2022/036817, за якою імпортований товар випущено у вільний обіг з наданням гарантій відповідно до розділу Х МК України.

Позивач, не погоджуючись із рішеннями про коригування митної вартості товару, звернувся до суду із цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Частиною другою статті 19 Конституції України визначено обов`язок органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Засади державної митної справи, зокрема, процедури митного контролю та митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України, умови та порядок справляння митних платежів, визначаються Митним кодексом України та іншими законами України.

Частиною першою статті 49 Митного кодексу України (далі МК України) визначено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до частини першої статті 52 МК України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Згідно з частинами другою п`ятою статті 53 МК України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Як передбачено частинами першою третьою, шостою та сьомою статті 54 МК України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

У разі якщо під час проведення митного контролю митний орган не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично.

Частинами першою четвертою статті 57 МК України визначено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

Аналізуючи вищевикладені норми митного законодавства України, слід дійти висновку, що основним методом визначення митної вартості товарів є метод - за ціною договору. Обов`язок доведення митної ціни товару лежить на позивачу. При цьому митний орган у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, може витребувати додаткові документи. Наявність обґрунтованих сумнівів у правильності зазначеної декларантом митної вартості товарів є імперативною умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. Сумніви митниці є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Митний орган зобов`язаний зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки сумнівних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності. Вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, не передбачені МК України заборонено.

Відповідно до частини третьої статті 53 МК України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

У разі якщо митний орган має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи: 1) виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України; 2) довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам; 3) розрахунок ціни (калькуляцію).

Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадках:

- якщо документи, зазначені у частині другій статті 53 МК України, містять розбіжності;

- не містять усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів;

- не містять відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Такі сумніви щодо митної вартості товару можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.

Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

При цьому, лише виявлення одного або декількох з фактів, зазначених у частині третій статті 53 МК України (подані документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, мають ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари), є підставою для витребування додаткових документів, перелік яких наведений у цій нормі.

Разом з тим, витребовувати необхідно лише ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості.

Судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу правильності визначення декларантом митної вартості імпортованого товару запчастин до автомобілів, сідельних тягачів, причепів та напівпричепів, за основним методом (за ціною договору (контракту).

Як визначено частиною другою статті 58 МК України, метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

Митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті (частина четверта статті 58 МК України).

У розумінні частини п`ятої статті 58 МК України ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.

Повний перелік витрат, які підлягають додаванню до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари при визначенні митної вартості, визначений частиною десятою статті 58 МК України.

Як слідує зі змісту вимоги митного органу, направленої декларанту, митниця вказала, що митна вартість товару, яка ввозиться на митну територію України, не може бути визнана у зв`язку з тим, що документи, які подані для підтвердження митної вартості, не містять усіх даних, необхідних для визначення митної вартості за методом обраним декларантом, та містять розбіжності.

Надаючи оцінку доводам сторін у справі, зокрема, щодо наявності у митного органу підстав для витребування додаткових документів, суд зазначає, що для підтвердження заявленої митної вартості за основним методом за ціною договору (контракту) позивач подав разом із митною декларацією документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, за переліком, визначеним частиною другою статті 53 МК України.

Наявність зазначених документів на момент оформлення митної вартості товару за митними деклараціями №UA205140/2022/036328, №UA205140/2022/036323, №UA205140/2022/036336 підтверджується картками відмови в прийнятті митної декларації, у митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA205140/2022/018293, №UA205140/2022/018296.

На думку суду, подані декларантом відповідно до частини другої статті 53 МК України документи підтверджують складові митної вартості за першим (основним) методом.

Суд вважає, що відсутні підстави ставити під сумнів заявлену декларантом за першим методом митну вартість спірних товарів, оскільки така вартість підтверджується поданими до митного оформлення документами, у яких відсутні розбіжності щодо вартості товару чи ознаки підробки, вони містять достатньо відомостей щодо ціни товару.

Суд також звертає увагу, що в порядку частини третьої статті 53, пункту 2 частини п`ятої статті 54 МК України відповідач має право запитувати від декларанта лише ті документи, які необхідні для підтвердження заявленої митної вартості.

Декларант при митному оформленні імпортованого товару зобов`язаний надати документи за переліком, визначеним частиною другою статті 53 МК України. Контролюючий орган вправі витребувати додаткові документи на підтвердження задекларованої митної вартості у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що є обов`язковою обставиною, з якою закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення митної вартості товару. Такі сумніви можуть бути зумовлені, зокрема неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товару, невідповідністю характеристик товару, зазначених у поданих документах, результату митного огляду цього товару, порівнянням заявленої митної вартості з митною вартістю ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено.

Разом з тим, повноваження контролюючого органу витребувати додаткові документи стосується тільки тих документів, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всіх, передбачених статтею 53 МК України, документів. Ненадання декларантом витребуваних контролюючим органом документів може бути підставою для коригування митної вартості у випадку, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують об`єктивних сумнівів щодо достовірності наданої декларантом інформації.

Такий висновок щодо застосування норм статей 53, 54 МК України Верховний Суд зробив в ряді постанов, зокрема в постановах від 27 березня 2020 року (справа №540/2605/18), від 06 травня 2020 року (справа №140/1713/19), від 21 жовтня 2021 року (справа №420/4820/19).

В оскаржуваних рішеннях відсутнє належне обґрунтування того, що виявлені митним органом розбіжності у поданих декларантом документах впливають на митну вартість товарів, та суд вважає, що розбіжності, про які зазначено у цьому рішеннях про коригування митної вартості товару, не можуть впливати на митну вартість товару та не могли бути правовою підставою для витребування відповідачем додаткових документів у декларанта.

Суд не бере до уваги твердження відповідача щодо ненадання платіжних документів до митного оформлення з наступних підстав. Так, між позивачем та компанією Tekoto Otomotiv Ticaret Limited Sirketi було укладено Договір №1 від 12 липня 2021 року, відповідно до якого, предметом даного Договору є купівля-продаж запасних частин до вантажних автомобілів, сідельних тягачів, причепів та напівпричепів, згідно рахунків-фактур, оформлених на кожну окрему партію товару.

Відповідно до п. 5.1. Договору №1 від 12 липня 2021 року оплата за товар проводиться у євро у формі 15% передоплати і 85% перед відправкою, згідно з рахунками-фактурами, окремо на кожну партію товару, у вигляді безготівкового переказу.

Як вбачається з рахунку-фактури (інвойсу) №ТМ-130522, компанія Tekoto Otomotiv Ticaret Limited Sirketi продала TOB «TIP МАРКЕТ» товар на загальну суму 27 251,76 Євро. В інвойсі зазначені також умови оплати товару, а саме - 30% готівкою і 70% перед відправкою.

Фактична оплата за товар була здійснена позивачем наступним чином: передоплата 25 січня 2022 року, що підтверджується платіжним дорученням в іноземній валюті №91, наступний платіж 11 лютого 2022 року, що підтверджується платіжним дорученням в іноземній валюті №97. В зазначених платіжних дорученнях в графі «призначення платежу» зазначено номер та дату контракту №1 від 12 липня 2021 року.

Суд погоджується із доводами позивача про те, що товариством були надані усі документи, необхідні для підтвердження заявленої митної вартості товару.

В рішенні від 27 травня 2022 року № UA205140/2022/000073/2 Волинською митницею зроблено висновок про те, що в прайс-листі б/н від 13 травня 2022 року наявна інформація щодо торгівельної марки SMARТТЕСН, інформація щодо торгівельної марки LUFTECH відсутня, також даний прайс-лист містить інформацію щодо даної поставки, прайс-листа для широкого кола осіб до митного оформлення не надано. Крім того, зазначено , що прайс-лист б/н від 12 травня 2022 року наданий на товар, що імпортується цією компанією. Проте прайс-лист виробника товару відповідно до VII статті ГАТТ повинен бути виданий для загального (широкого) кола покупців та містити весь асортимент продукції, який виробник пропонує для продажу.

Суд зауважує, що прайс-лист - це довідник цін (тарифів) на товари та/або види послуг, який адресований безпосередньо конкретному покупцю. Оскільки чинним міжнародним законодавством не встановлено типової форми прайс-листа, згідно загальноприйнятої світової практики прайс-лист має містити відомості, яких достатньо будь-якому покупцю для отримання інформації щодо умов продажу товару, а саме: найменування товару, артикул, якість товару (за необхідності), одиниці виміру (штуки, упаковки тощо), ціну, з обов`язковим зазначенням валюти, контактна інформація про продавця та будь-які інші положення, що стосуються умов продажу товарів.

Разом з тим, для підтвердження ціни, як «дійсної вартості» товару у розумінні статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 р., органом доходів і зборів можуть бути запитані у декларанта каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару, в яких пропозиція продавця адресована необмеженому колу покупців.

Однак, враховуючи те, що інформація, що міститься в прайс-листі відповідає іншим документам, які надавались до митного оформлення, тому не викликає сумнівів той факт, що цінова пропозиція поширюється на країну, в якій здійснює свою господарську діяльність ТОВ «ТІР МАРКЕТ», а ціни є актуальними на час здійснення замовлення щодо поставки партії оцінюваного товару.

Як слідує з матеріалів справи, сумніви митного органу щодо достовірності заявленої митної вартості товару за МД від 27 травня 2022 року №UA205140/2022/000073/2 виникли у зв`язку з тим, що п. 3.5. контракту №1 від 13 травня 2022 року передбачено подання оригіналу сертифікату якості заводу виготовлення, однак ця умова контракту не виконана в повній мірі.

З цього приводу суд зазначає, що виключний перелік документів, які подаються декларантом для підтвердження митної вартості наведений у ст. 53 МК і серед цього переліку відсутні документи щодо якості товарів. Оскільки ст. 53 МК не вимагає подання сертифікатів якості, посилання митного на ненадання декларантом останнього, є протиправним.

Сертифікат якості - це письмовий документ, складений у довільній формі та виданий виробником товару (продукції), щоб підтвердити відповідність виробленого ним товару (продукції) вимогам, які висуваються до якості такого товару (продукції).

Також суд зауважує, що п. 3.5. контракту №1 від 13 травня 2022 року передбачено відправлення разом із товаром або кур`єрською поштою на адресу одержувача оригіналу сертифіката якості заводу виготовлення, проте не зазначено про надання оригіналу вказаного документа митному органу.

В той же час, митним органом не наведено жодних обґрунтованих аргументів стосовно того, яким чином надання позивачем сертифікату якості, ставить під сумнів достовірність визначеної позивачем митної вартості товару, за умови, що відображена у сертифікаті якості інформація щодо товарів в повній мірі відповідає визначеній у поданих до митного оформлення рахунках-фактурах.

Судом встановлено, що послуги з перевезення вантажу автомобільним транспортом надаються позивачу ФОП ОСОБА_1 , згідно Договору №2 від 03 травня 2022 року про міжнародне перевезення вантажів автомобільним транспортом, укладеним між Товариством з обмеженою відповідальністю «ТІР МАРКЕТ» та ФОП ОСОБА_1 .

Згідно п. 3.1. договору ціни на послуги та порядок розрахунків за цим договором узгоджуються сторонами в заявках на перевезення і зазначаються у рахунках-фактурах перевізника. За фактом виконання перевезення сторони складають та підписують акт виконаних робіт (п. 7.1. Договору).

Отже, понесені транспортні витати підтверджують: заявка на перевезення вантажу №1 від 10 травня 2022 року до договору №2 від 03 травня 2022 року, акти здачі-приймання робіт (надання послуг) №32, №33 від 28 травня 2022 року, платіжне доручення № 534 від 31 травня 2022 року.

Таким чином, твердження Відповідача щодо заниження позивачем транспортних витрат до кордону України є помилковим.

Отже, на думку суду, позивачем у відповідності до вимог статей 52, 53 МК України подано всі необхідні документи для митного оформлення товару за ціною договору, які не містили в собі будь-яких розбіжностей, зазначених в частині третій статті 53 МК України.

При цьому обов`язком митного органу у разі незгоди із заявленою декларантом митною вартістю є проведення консультацій з метою обґрунтованого вибору підстав для визначення митної вартості та послідовний вибір методів з обґрунтуванням причин неможливості застосування кожного з попередніх методів.

Однак, попри формальну вказівку в оскаржуваному рішенні про проведення таких консультацій, митним органом не надано належних доказів про проведення процедури консультацій з декларантом з метою обґрунтованого вибору методу визначення митної вартості товарів, а лише надіслано декларанту в електронному вигляді повідомлення-вимогу про надання додаткових документів, та в подальшому прийнято оскаржуване рішення про коригування митної вартості товарів.

З урахуванням наведеного, суд вважає, що митний орган не виконав обов`язку щодо зазначення конкретних обставин, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а вказані відповідачем сумніви не можна визнати обґрунтованими, позаяк суду не надані докази того, що подані декларантом документи містять розбіжності, у них наявні ознаки підробки або вони не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що підлягає сплаті за ці товари. Відтак, суд погоджується із доводами позивача про те, що декларантом було подано усі документи, що підтверджують правомірність декларування товару за основним (першим) методом, та які чітко ідентифікують придбаний товар, містять об`єктивні та достовірні дані, не містять дефектів та підтверджують числові значення, зазначені в МД, у зв`язку із чим відповідач безпідставно не визнав заявлену декларантом митну вартість та витребував додаткові документи у декларанта, а у подальшому, у зв`язку із неподанням додаткових документів, прийняв оскаржувані рішення про коригування митної вартості товарів.

Митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості (частина шоста статті 54 МК України).

Вказані правові висновки підтверджуються чіткою та послідовною практикою Верховного Суду, яка наведена, зокрема, у постановах від 12 березня 2020 року у справі №804/6243/14, від 07 травня 2020 року у справі №1.380.2019.00162, від 02 березня 2021 року у справі №380/842/20. У цих рішеннях суду касаційної інстанції також зазначено, що у процедурах контролю за митною вартістю товару предметом доказування є ціна товару та інші складові митної вартості товару.

На думку суду, в оскаржуваних рішеннях про коригування митної вартості товарів відсутнє належне обґрунтування того, що виявлені митним органом розбіжності впливають на митну вартість товарів, та суд вважає, що вказані вище розбіжності не можуть впливати на митну вартість товару та не могли бути правовою підставою для витребування відповідачем додаткових документів у декларанта.

Приписами пунктів 2, 4 частини другої статті 55 МК України передбачено, що прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування.

Враховуючи встановлені обставини справи та норми чинного законодавства, суд дійшов висновку, що подані позивачем до митного оформлення документи були достатніми для підтвердження заявленої за ціною договору митної вартості товару. При цьому подані документи не містили розбіжностей чи ознак підробки, водночас підтверджували числові значення митної вартості товару.

Згідно з частиною сьомою статті 54 МК у разі якщо під час проведення митного контролю митний орган не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товару, у тому числі невірно визначено митну вартість товару, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично.

Враховуючи вищезазначене, позивач надав усі наявні та достатні документи, передбачені МК, необхідні для визначення митної вартості, та які містять повну інформацію про митну вартість. Натомість контролюючий орган не довів належними, достатніми та беззаперечними доказами, що надані декларантом документи в своїй сукупності не підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за товар та не дають можливість здійснити митне оформлене товару за визначеним декларантом основним методом - за ціною договору.

Відтак, з урахуванням встановлених обставин справи та наведених норм чинного законодавства України, суд дійшов висновку про те, що відповідач безпідставно відмовив у визнанні заявленої митної вартості спірних товарів, оскільки позивач надав передбачені чинним законодавством документи, які підтверджують митну вартість товару, що ввозиться, та дають можливість визначити митну вартість товару за ціною договору шляхом застосування першого методу, оскаржувані рішення про коригування митної вартості товарів є необґрунтованими та такими, що не відповідає вказаним вище нормам МК України, у зв`язку із чим з наведених вище мотивів та підстав позовні вимоги про визнання протиправним та скасування рішення належить задовольнити, а відтак оскаржувані рішення №UA205140/2022/000073/2 від 27 травня 2022 року, №UA205140/2022/000074/2 від 27 травня 2022 року, №UA205140/2022/000076/2 від 27 травня 2022 року про коригування митної вартості товарів слід визнати протиправними та скасувати.

Відповідно до статті 244 КАС України суд під час ухвалення рішення вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати.

Згідно із частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, на користь позивача необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в сумі 7 443,00 грн, сплачений відповідно до платіжних доручень від 25 листопада 2022 року №816 та від 12 грудня 2022 року №847.

Щодо відшкодування за рахунок бюджетних асигнувань відповідача витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 10 000,00 грн суд зазначає наступне.

Відповідно до частини сьомої статті 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Частинами першою, третьою статті 132 КАС України визначено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз.

Статтею 134 КАС України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини щодо присудження судових витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України» від 23 січня 2014 року, заява №19336/04, пункт 268; рішення у справі «Баришевський проти України», заява № 71660/11, пункт 95; рішення у справі «Двойних проти України», заява №72277/01, пункт 80; рішення у справі «Меріт проти України», заява №66561/01, пункті 88). Крім того, у пункті 154 рішення Європейського суду з прав людини у справі Lavents v. Latvia (заява 58442/00) зазначено, що згідно зі статтею 41 Конвенції Суд відшкодовує лише ті витрати, які, як вважається, були фактично і обов`язково понесені та мають розумну суму.

Виходячи з аналізу вищевказаних правових норм, слід дійти висновку про те, що склад та розмір витрат на професійну правничу допомогу підлягає доказуванню в судовому процесі. Сторона, яка хоче компенсувати судові витрати, повинна довести та підтвердити розмір заявлених судових витрат, а інша сторона може подати заперечення щодо не співмірності розміру таких витрат. Розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, повинен бути співрозмірним з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Також судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. Результат та вирішення справи безпосередньо пов`язаний із позицією, зусиллям і участю в процесі представника сторони за договором. При цьому надані послуги повинні бути обґрунтованими, а доцільність надання такої послуги та її вплив на кінцевий результат розгляду справи, якого прагне сторона, повинно бути доведено стороною в процесі. Суд з урахуванням конкретних обставин може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи та не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої було ухвалено рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір витрат, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним чи необґрунтованим щодо іншої сторони спору.

Позивач в позовній заяві просить суд стягнути з відповідача понесені ним судові витрати у розмірі 10 000,00 грн.

Як вбачається із договору про надання правничої допомоги від 14 листопада 2022 року №14/11/22, акту приймання-передачі наданих послуг згідно договору про надання правничої допомоги №14/11/22 від 14 листопада 2022 року, квитанції до прибуткового касового ордера від 24 листопада 2022 року №24/11/22 позивач сплатив адвокату Гарбар Ю.Р. кошти в загальній сумі 10 000,00 грн на оплату правової допомоги, яка відповідно до акту приймання-передачі наданих послуг складається з: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з питань правомірності винесення оскаржуваного рішення 1,5 год. 3 000,00 грн (1 год/2 000,00 грн), складання та формування позовної заяви про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів від №UA205140/2022/000073/2 від 27 травня 2022 року, №UA205140/2022/000074/2 від 27 травня 2022 року, №UA205140/2022/000076/2 від 27 травня 2022 року 3,5 год 7 000,00 грн.

Представник відповідача не погодився із заявленою до стягнення сумою витрат на правничу допомогу, вважає, що вартість послуг на правничу допомогу є неспівмірною, а сума витрат є необґрунтованою.

За загальним правилом зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим на виконання робіт.

При визначенні суми відшкодування суд, з урахуванням вимог заперечення на клопотання щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу, виходить з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

При цьому розмір витрат на правничу допомогу встановлюється судом на підставі оцінки доказів щодо детального опису робіт, здійснених адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Вирішуючи питання обґрунтованості розміру заявлених позивачем витрат на професійну правничу допомогу та пропорційності їх складності правовому супроводу даної справи, суд зауважує, що складання та формування позовної заяви надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з питань правомірності винесення оскаржуваного рішення та складання та формування позовної заяви є єдиним комплексом дій, що охоплюються загальною діяльністю адвоката та мають на меті складання позовної заяви і подання її до суду.

Верховний Суд в постановах від 22 грудня 2020 року по справі №520/8489/19, від 07 травня 2020 року по справі №320/3271/19, від 10 березня 2020 року по справі №520/8489/19 зазначив, що вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, повинен бути співрозмірним з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Також судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Також, при визначенні суми відшкодування суд має враховувати критерії реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерій розумності, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Об`єднаної палати Верховного Суду від 03 жовтня 2019 року у справі №922/445/19.

Таким чином, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципом справедливості як одного з основних елементів принципу верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, зважаючи на складність справи, якість підготовлених документів, витрачений адвокатом час, тощо - є неспівмірним.

Враховуючи незначну складність справи та беручи до уваги час, який об`єктивно був витрачений адвокатом на надання послуг та їх обсяг, а також заперечення відповідача, виходячи із принципів співмірності витрат, обґрунтованості та пропорційності їх розміру, суд вважає за необхідне зменшити розмір витрат на правничу допомогу, що підлягають розподілу в даній справі до 5 000,00 грн, відтак решту витрат на вказану допомогу повинен понести позивач.

Отже, на користь позивача необхідно стягнути судові витрати в загальному розмірі 12 443,00 грн, з них: судовий збір в сумі 7 443,00 грн, витрати на професійну правничу допомогу в сумі 5 000,00 грн.

Керуючись статтями 243-246 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Митного кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів №UA205140/2022/000073/2 від 27 травня 2022 року, №UA205140/2022/000074/2 від 27 травня 2022 року, №UA205140/2022/000076/2 від 27 травня 2022 року.

Стягнути на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ТІР МАРКЕТ» за рахунок бюджетних асигнувань Волинської митниці судові витрати у розмірі 12 443 (дванадцять тисяч чотириста сорок три) гривні 00 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «ТІР МАРКЕТ» (43021, Волинська область, місто Луцьк, вулиця Стрілецька, 31, ідентифікаційний код юридичної особи 42561253).

Відповідач: Волинська митниця (44350, Волинська область, село Римачі, вулиця Призалізнична, 13, ідентифікаційний код юридичної особи 43958385).

Суддя Ф.А. Волдінер