Справа № 420/7634/23
Суддя: Бездрабко О.І.
Дата ухвалення: 2023-05-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/7634/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2023 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Бездрабка О.І., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулася з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (далі - відповідач), в якій просить:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо незарахування ОСОБА_1 до страхового стажу в подвійному розмірі періоді роботи в Татарбунарській центральній районній лікарні на посаді лікаря анестезіолога-реаніматолога з 18.01.1993 по 31.03.1993 р. та на посаді завідувача відділенням анестезіології з 20.09.1999 по 13.02.2001 роки, в Міській лікарні № 12 на посаді лікаря анестезіолога-реаніматолога реанімації опікового відділення з 14.02.2001 по 15.09.2003 роки, в Комунальному некомерційному підприємстві "Міська клінічна лікарня № 10" Одеської міської ради на посаді лікаря-анестезіолога відділення інтенсивної терапії загального профілю (опікове відділення); з 16.09.2003 по 10.10.2011 роки, на посаді завідувача відділенням, лікаря-анестезіолога анестезіологічного відділення з ліжками інтенсивної терапії з 11.10.2011 по 27.12.2019 роки, на посаді старшого лікаря анестезіологічного відділення з ліжками інтенсивної терапії з 28.12.2019 по 28.02.2021 роки;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області зарахувати ОСОБА_1 до страхового стажу в подвійному розмірі:

з дати призначення пенсії з 07.10.2016 р. - періоди роботи в Татарбунарській центральній районній лікарні - на посаді лікаря анестезіолога реаніматолога з 18.01.1993 по 31.03.1993 роки та на посаді завідувача відділенням анестезіології з 20.09.1999 по 13.02.2001 р., в Міській лікарні № 12 - на посаді лікаря анестезіолога-реаніматолога реанімації опікового відділення з 14.02.2001 по 15.09.2003 роки, в Комунальному некомерційному підприємстві "Міська клінічна лікарня № 10" Одеської міської ради - на посаді лікаря-анестезіолога відділення інтенсивної терапії загального профілю (опікове відділення) з 16.09.2003 по 10.10.2011 роки, на посаді завідувача відділенням, лікаря-анестезіолога анестезіологічного відділення з ліжками інтенсивної терапії з 11.10.2011 по 30.09.2016 роки;

з дати перерахунку пенсії з 01.10.2018 року - періоди роботи в Комунальному некомерційному підприємстві "Міська клінічна лікарня № 10" Одеської міської ради на посадах лікаря-анестезіолога анестезіологічного відділення з ліжками інтенсивної терапії та завідувача блоком, лікаря-анестезіолога блоку цілодобового спостереження за хворими з політравмою та опіками відділення анестезіології та інтенсивної терапії - з 01.10.2016 по 30.09.2018 роки;

з дати перерахунку пенсії з 01.04.2021 року - період роботи в Комунальному некомерційному підприємстві "Міська клінічна лікарня № 10" Одеської міської ради - на посаді завідувача блоком, лікаря-анестезіолога блоку цілодобового спостереження за хворими з політравмою та опіками відділення анестезіології та інтенсивної терапії - з 01.10.2019 по 27.12.2019 роки, на посаді старшого лікаря анестезіологічного відділення з ліжками інтенсивної терапії - з 28.12.2019 по 28.02.2021 роки.

Позовні вимоги мотивує тим, що є пенсіонером та з 07.10.2016 р. отримує пенсію за віком як працююча особа на пільгових умовах за Списком № 2 згідно Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" при страховому стажі 43 роки 3 місяці. Перерахунок пенсії позивача проводився за заявою з 01.10.2018 р. та автоматично - з 01.04.2021 р. Згодом, 26.02.2023 р. позивач звернулася до ГУ ПФУ в Одеській області з заявою про перевірку пенсійної справи щодо правильності обчислення страхового стажу та заробітної плати. Листом від 27.03.2023 р. № 6441-4244/М-02/8-1500/23 відповідач повідомив, серед іншого, що з 01.04.2021 р. пенсію позивача автоматично перераховано при страховому стажі 47 років 8 місяців (враховано по 28.02.2021 р.). Однак після звернення позивачу з 01.04.2023 р. перераховано пенсію при страховому стажі 44 роки 10 місяців, при цьому до страхового стажу в подвійному розмірі не враховано періоди роботи з 01.01.2004 р. та з 19.01.1993 р. по 31.03.1993 р. на посаді лікаря анестезіолога-реаніматолога в Татарбунарській центральній районній лікарні, оскільки позивач працювала в лікарні без зазначеного конкретного відділення; з 20.09.1999 р. по 13.02.2001 р. на посаді лікаря анестезіолога-реаніматолога реанімації, оскільки позивач працювали в опіковому відділенні; з 14.02.2001 р. - 15.09.2003 р. в міській лікарні № 12 безпідставно зараховано до страхового стажу відповідно до статті 60 Закону України "Про пенсійне забезпечення" в подвійному розмірі; оскільки в електронній пенсійній справі відсутні документи, які підтверджують роботу у відділенні анестезіології та інтенсивної терапії і відділенні інтенсивної терапії. Вважає такі дії ГУ ПФУ в Одеській області щодо незарахування до страхового стажу в подвійному розмірі окремих періодів роботи протиправними, тому і звернулася до суду.

Ухвалою від 13.04.2023 р. відкрито спрощене провадження у справі та надано відповідачу п`ятнадцятиденний строк для подачі відзиву на позовну заяву.

28.04.2023 р. відповідачем надано відзив на позовну заяву, згідно якого просить відмовити в задоволенні позову. Вказує на те, що вимоги позивача щодо визнання протиправними дій Головного управління стосовно незарахування у подвійному розмірі періодів роботи з 16.09.2003 р. по 10.10.2011 р., з 11.10.2011 р. по 27.12.2019 р., з 28.12.2019 р. по 28.02.2021 р. є безпідставними, оскільки такі дії не передбачені Законом № 1058, що був чинним у зазначені спірні періоди. Щодо періодів з 19.01.1993 р. по 31.03.1993 р. та з 20.09.1999 р. по 13.02.2001 р. зазначив, що у документах, наявних в пенсійній справі, відсутні відомості щодо відділення, в якому працював позивач у період з 19.01.1993 р. по 31.03.1993 р. Також, згідно наявних у матеріалах пенсійної справи документів, у період з 20.09.1999 р. по 13.02.2001 р. позивач працювала в опіковому відділенні, робота в якому не дає права на пільгове обчислення страхового стажу. Отже, враховуючи те, що жодними наданими позивачем документами не підтверджено роботу у спірні періоди у відділеннях анестезіології та інтенсивної терапії або відділеннях інтенсивної терапії, у Головного управління були відсутні правові підстави для обчислення таких періодів роботи в подвійному розмірі.

03.05.2023 р. представник позивача надав відповідь на відзив, де підтримав викладені у позовній заяві обставини. Також зазначив, що у відзиві відповідач не надав жодного контраргументу на підтримку правомірності своїх дій.

Ухвалою від 05.05.2023 р. визнано поважними причини пропуску строку звернення до суду та поновлено позивачу строк звернення до суду.

З урахуванням вимог п.2 ч.1 ст.263 КАС України суд розглядає справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) та за наявними у ній матеріалами.

Дослідивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог виходячи з наступного.

Судом встановлено, що відповідно до протоколу № 6434 від 09.11.2016 р. ОСОБА_1 з 07.10.2016 р. призначено пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2, обчислену за нормами Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" як працюючій особі при страховому стажі 43 роки 3 місяці (враховано по 30.09.2016 р.), з них зараховано у подвійному розмірі періоди роботи позивача: з 01.04.1993 р. по 19.09.1999 р., 14.02.2001 р. по 15.09.2003 р., 29.09.2003 р. по 31.12.2003 р.

За заявою позивача від 09.10.2018 р. пенсійний органом проведено перерахунок пенсії з 01.10.2018 р. при страховому стажі 45 років 3 місяці (враховано по 30.09.2018 р.), при цьому, період роботи з 01.10.2016 р. по 30.09.2018 р. зараховано до страхового стажу роботи ОСОБА_1 на загальних підставах, тобто в розмірі, кратному 1.

Надалі, на виконання ч.4 ст.42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", з 01.04.2021 р. пенсію ОСОБА_1 автоматично перераховано при страховому стажі 47 років 8 місяців (враховано по 28.02.2021 р.). Відпрацьований період страхового стажу з 01.11.2018 р. по 28.02.2021 р., який додано до загального страхового стажу повивача враховано пенсійним органом на загальних підставах без врахування кратності.

З 01.03.2023 р. проведено перерахунок пенсії у зв`язку з індексацією заробітної плати та її розмір встановлено на рівні 6647,42 грн.

26.02.2023 р. позивач через електронну пошту звернулася до ГУ ПФУ в Одеській області із заявою, в якій просила перевірити пенсійну справу щодо правильності обчислення страхового стажу та заробітної плати, надати роз`яснення щодо обчислення страхового стажу, в тому числі в лікарняних закладах, надати роз`яснення щодо варіантів розрахунку заробітної плати при перерахунку пенсії в 2019 та 2021 роках, а також надати копії довідок про періоди роботи в лікарняних закладах та про заробітну плату, які наявні в пенсійній справі.

Листом від 27.03.2023 р. № 6441-4244/М-02/8-1500/23 відповідач повідомив, що після призначення пенсії з 07.10.2016 р., розмір пенсії ОСОБА_1 було перераховано протягом чотирьох разів. Так, за заявою від 09.10.2018 р. проведено перерахунок пенсії з 01.10.2018 р. при страховому стажі 45 років 3 місяці; з 01.04.2021 р. - автоматично перераховано при страховому стажі 47 років 8 місяців; з 01.03.2023 р. проведено перерахунок пенсії у зв`язку з індексацією заробітної плати.

Крім того, вказаним листом відповідач повідомив, що з 01.04.2023 р. пенсію позивача перераховано при страховому стажі 44 роки 10 місяців, а також вказав, що проводити обчислення стажу в подвійному розмірі після 01.01.2004 р. немає правових підстав, оскільки це не передбачено статтею 24 Закону.

Аргументував вказаний перерахунок тим, що згідно зі статтею 60 Закону України "Про пенсійне забезпечення" робота в лепрозорних і протичумних закладах охорони здоров`я, закладах (відділеннях) з лікуванням осіб, заражених вірусом імунодефіциту людини або хворих на СНІД, інших інфекційних закладах (відділеннях) охорони здоров`я, патологоанатомічних і реанімаційних відділеннях закладів охорони здоров`я зараховується до стажу роботи в подвійному розмірі. Тобто страховий стаж до 1 січня 2004 року обчислюється з урахуванням норм статті 60 Закону України "Про пенсійне забезпечення". На зазначених підставах при призначенні пенсії до страхового стажу в подвійному розмірі були зараховані періоди роботи позивача з 01.04.1993 р. по 19.09.1999 р., з 14.02.2001 р. по 15.09.2003 р. та з 29.09.2003 р. по 31.12.2003 р.

Також відповідач вказав, що до страхового стажу в подвійному розмірі при призначенні пенсії не враховано періоди роботи: з 19.01.1993 р. по 31.03.1993 р. на посаді лікаря анестезіолога-реаніматолога в Татарбунарській центральній районній лікарні, оскільки позивач працювала в лікарні без зазначеного конкретного відділення; з 20.09.1999 р. по 13.02.2001 р. на посаді лікаря анестезіолога-реаніматолога реанімації, оскільки позивач працювали в опіковому відділенні.

Крім того, з листа вбачається, що після проведення аналізу наявних в пенсійній справі документів відповідач встановив, що період роботи 14.02.2001 - 15.09.2003 в міській лікарні № 12 безпідставно зараховано до страхового стажу відповідно до статті 60 Закону України "Про пенсійне забезпечення" в подвійному розмірі.

ГУ ПФУ в Одеській області також зазначило, що період роботи 20.09.1999 р. по 31.12.2003 р. підлягає зарахуванню в одинарному розмірі, оскільки відповідно до наказу МОЗ України від 08.10.1997 р. № 303 "Про регламентацію діяльності анестезіологічної служби України" відділення реанімації, які існували до його введення, перейменовані у відділення (групи) анестезіології та інтенсивної терапії і відділення інтенсивної терапії. Згідно запису в трудовій книжці та наданої довідки № 100/173 від 23.05.2017 р. ОСОБА_1 працювала на посаді лікаря анестезіолога - реаніматолога реанімації опікового відділення міської лікарні № 12. В електронній пенсійній справі відсутні документи, які підтверджують роботу в відділенні анестезіології та інтенсивної терапії і відділенні інтенсивної терапії.

Вважаючи протиправними дії ГУ ПФУ в Одеській області щодо незарахування до страхового стажу в подвійному розмірі періоді роботи з 18.01.1993 р. по 31.03.1993 р., з 20.09.1999 р. по 13.02.2001 р., з 14.02.2001 р. по 15.09.2003 р., з 16.09.2003 р. по 10.10.2011 р., з 11.10.2011 р. по 27.12.2019 р., з 28.12.2019 р. по 28.02.2021 р. під час призначення пенсії та подальших перерахунків, позивач звернулася з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним відносинам, суд виходить з наступних приписів законодавства.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та способом, передбаченими Конституцією та законами України.

Згідно із ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел визначаються Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 р. № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV).

Статтею 8 Закону № 1058-IV передбачено право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

Згідно із ч.1 ст.26 Закону № 1058-IV особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та наявності страхового стажу не менше 15 років.

Відповідно до ст.24 Закон № 1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Закон № 1058-IV набрав чинності 1 січня 2004 року. До цього моменту пенсійні відносини врегульовувалися Законом України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 р. № 1788-XII (далі - Закон № 1788-XII).

Відповідно до ст.60 Закону № 1788-XII робота в лепрозорних і протичумних закладах охорони здоров`я, у закладах (відділеннях) з лікування осіб, заражених вірусом імунодефіциту людини або хворих на СНІД, в інших інфекційних закладах (відділеннях) охорони здоров`я, у патолого-анатомічних і реанімаційних відділеннях закладів охорони здоров`я, а також у психіатричних закладах охорони здоров`я зараховується до стажу роботи у подвійному розмірі.

Згідно роз`яснення, наданого Міністерством охорони здоров`я і Міністерства праці та соціальної політики України у листах від 28.05.2002 р. № 10.02.11/450 та від 21.06.2002 р. № 02-886з-08, період роботи працівників у відділеннях анестезіології та інтенсивної терапії зараховуються до стажу у подвійному розмірі, як це передбачено статтею 60 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Вищевикладене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 27.02.2020 р. у справі № 462/1713/17.

При цьому, відповідно до ст.51 Закону України "Про пенсійне забезпечення" пенсія за вислугу років встановлюється за виконання робіт, що призводять до втрати працездатності до настання віку, що надає право на пенсію за віком.

У межах спірних правовідносинах спірне питання полягає у правомірності незарахування відповідачем періодів трудової діяльності з 18.01.1993 р. по 31.03.1993 р., з 20.09.1999 р. по 13.02.2001 р., з 14.02.2001 р. по 15.09.2003 р., з 16.09.2003 р. по 10.10.2011 р., з 11.10.2011 р. по 27.12.2019 р., з 28.12.2019 р. по 28.02.2021 р. саме у подвійному розмірі.

Із матеріалів справи, зокрема, копії трудової книжки ОСОБА_1 , встановлено, що записи у трудовій книжці позивача виконані чітко, зрозуміло, та в повному обсязі містять інформацію про періоди роботи та займану посаду, реквізити відповідних наказів, на підставі яких вони внесені. При цьому, від відповідача відсутні будь-які зауваження щодо заповнення трудової книжки позивача.

Відповідно до записів трудової книжки серії НОМЕР_1 у спірний період позивач працювала:

- з 18.01.1993 р. по 31.03.1993 р. - в Татарбунарській центральній районній лікарні на посаді лікаря анестезіолога-реаніматолога;

- з 20.09.1999 р. по 13.02.2001 р. - в Татарбунарській центральній районній лікарні на посаді завідувача відділенням анестезіології;

- з 14.02.2001 р. по 15.09.2003 р. - в Міській лікарні № 12 на посаді лікаря анестезіолога-реаніматолога реанімації опікового відділення;

- з 16.09.2003 р. по 10.10.2011 р. - в Комунальному некомерційному підприємстві "Міська клінічна лікарня № 10" Одеської міської ради на посаді лікаря-анестезіолога відділення інтенсивної терапії загального профілю (опікове відділення);

- з 11.10.2011 р. по 27.12.2019 р. - в Комунальному некомерційному підприємстві "Міська клінічна лікарня № 10" Одеської міської ради на посаді завідувача відділенням, лікаряанестезіолога анестезіологічного відділення з ліжками інтенсивної терапії;

- з 28.12.2019 р. по 28.02.2021 р. (по останню облікову дату за останнім перерахунком пенсії) - в Комунальному некомерційному підприємстві "Міська клінічна лікарня № 10" Одеської міської ради на посаді старшого лікаря анестезіологічного відділення з ліжками інтенсивної терапії;

- з 01.03.2021 р. по теперішній час (по останню облікову дату за останнім перерахунком пенсії) - в Комунальному некомерційному підприємстві "Міська клінічна лікарня № 10" Одеської міської ради на посаді завідувача блоком - лікаря-анестезіолога блоку інтенсивної терапії опікового відділення.

Крім записів у трудовій книжці позивача, періоди її роботи підтверджуються довідками Комунального некомерційного підприємства "Міська клінічна лікарня № 10" Одеської міської ради від 12.10.2016 р. та від 07.03.2023 р. № 35, уточненими довідками КЗ "Тарабунарська центральна районна лікарня" від грудня 2016 р. № 3339, від 25.10.2016 р. № 2894, листом Центру реконструктивної та відновної медицини від 26.10.2016 р. № 100/89, штатним розписом працівників управління та господарсько-обслуговуючого персоналу Тарабунарської ЦРБ на 1993 та на 1999 роки тощо.

За змістом пункту 2 розділу XV Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 р. № 1058-IV пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України "Про пенсійне забезпечення".

Згідно з п.3 ст.40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" у разі якщо застрахована особа після призначення пенсії продовжувала працювати, то провадиться перерахунок пенсії з врахуванням страхового стажу після призначення пенсії.

Прикінцевими положеннями Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" визначено, що до запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах за списками № 1 і 2, а також за вислугу років, здійснюється за названим Законом у разі досягнення пенсійного віку та за наявності трудового стажу, передбаченого Законом України "Про пенсійне забезпечення".

Вимогами п.4 ст.24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" встановлено, що періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених Законом.

Крім того, редакція ст.60 Закону України "Про пенсійне забезпечення" є чинною на теперішній час. Стаття 24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" не скасовує ст.60 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та не зупиняє її дію.

Водночас, нормами ст.16 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" передбачено, що положення Закону України "Про пенсійне забезпечення" застосовуються в частині визначення права на пенсію за вислугою років.

Відповідно до ст.22 Конституції України конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Вищевикладене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 04.12.2019 р. у справі № 689/872/17.

З аналізу вказаних норм та обставин справи вбачається, що робота позивача на різних посадах лікаря-анастезіолога та/або завідувача відповідним відділенням у періоди з 18.01.1993 р. по 31.03.1993 р., з 20.09.1999 р. по 13.02.2001 р., з 14.02.2001 р. по 15.09.2003 р., з 16.09.2003 р. по 10.10.2011 р., з 11.10.2011 р. по 27.12.2019 р., з 28.12.2019 р. по 28.02.2021 р. дає право ОСОБА_1 на зарахування даного стажу роботи до пільгового стажу.

Суд критично оцінює доводи відповідача як для підстави проведення перерахунку страхового стажу позивача, викладені у листі від 27.03.2023 р. № 6441-4244/М-02/8-1500/23 щодо помилкового врахування до страхового стажу ОСОБА_1 у подвійному розмірі стажу з 18.01.1993 р. по 31.03.1993 р. в Татарбунарській центральній районній лікарні на посаді лікаря анестезіолога-реаніматолога через незазначення конкретного відділення, адже фактично протягом періоду з 18.01.1993 р. по 20.09.1999 р. позивач не змінювала ані місця роботи, ані займаної посади, натомість з уточненої довідки КЗ "Тарабунарська центральна районна лікарня" від 25.10.2016 р. № 2894 вбачається, що згідно наказу по Тарабунарській ЦРЛ від 30.03.1993 р. № 19-Л відділення реанімації перейменовано у відділення анестезіології та реанімації.

Тобто, з наведеного слідує, що ОСОБА_1 протягом періоду з 18.01.1993 р. по 31.03.1993 р. працювала на посаді лікаря анестезіолога-реаніматолога відділення реанімації в Татарбунарській центральній районній лікарні, яке згодом, з 01.04.1993 р. перейменовано у відділення анестезіології та реанімації цієї ж лікарні.

Відповідач також у своєму листі стверджує, що не може врахувати період роботи позивача з 20.09.1999 р. по 13.02.2001 р. у подвійному розмірі на посаді лікаря анестезіолога-реаніматолога реанімації, оскільки вказує, що позивач в цей час працювала в опіковому відділенні.

Однак, при призначенні пенсії позивачем також надавалась уточнена довідка КЗ "Тарабунарська центральна районна лікарня" від грудня 2016 р. № 3339, відповідно до якої з 20.09.1999 р. ОСОБА_1 переведена на посаду завідуючої реанімаційним відділенням, а з 04.10.2022 р. на підставі наказу № 127-Л продовжує працювати на посаді завідуючої відділенням анестезіології з ліжками для інтенсивної терапії у відділенні. Крім того, штатний розпис Тарабунарської ЦРБ на 1999 рік взагалі не містить відомостей про опікове відділення.

З даного слідує, що трудова книжка серії НОМЕР_1 не містить повних відомостей щодо зміни назв відділень, де працювала позивач, однак у сукупності, надані документи підтверджують, що ОСОБА_1 обіймала вказані посади.

Суд також не погоджується з твердженнями відповідача щодо незарахування страхового стажу за період з 14.02.2001 р. по 15.09.2003 р. в Міській лікарні № 12 на посаді лікаря анестезіолога-реаніматолога реанімації опікового відділення, адже відповідно до записів трудової книжки серії НОМЕР_1 та листа Центру реконструктивної та відновної медицини від 26.10.2016 р. № 100/89 позивач обіймала цю посаду.

Враховуючи вищевикладене, у спірних правовідносинах, з метою захисту порушеного права позивача та з метою подальшого недопущення порушення відповідачем права позивача на пенсію, ефективним та належним способом захисту, з врахуванням заявленого позивачем змісту позовних вимог, є зобов`язання відповідача зарахувати ОСОБА_1 до страхового стажу в подвійному розмірі:

- з дати призначення пенсії з 07.10.2016 р. - періоди роботи в Татарбунарській центральній районній лікарні - на посаді лікаря анестезіолога реаніматолога з 18.01.1993 р. по 31.03.1993 р. та на посаді завідувача відділенням анестезіології з 20.09.1999 р. по 13.02.2001 р., в Міській лікарні № 12 - на посаді лікаря анестезіолога-реаніматолога реанімації опікового відділення з 14.02.2001 р. по 15.09.2003 р., в Комунальному некомерційному підприємстві "Міська клінічна лікарня № 10" Одеської міської ради - на посаді лікаря-анестезіолога відділення інтенсивної терапії загального профілю (опікове відділення) з 16.09.2003 р. по 10.10.2011 р., на посаді завідувача відділенням, лікаря-анестезіолога анестезіологічного відділення з ліжками інтенсивної терапії з 11.10.2011 р. по 30.09.2016 р.;

- з дати перерахунку пенсії з 01.10.2018 р. - періоди роботи в Комунальному некомерційному підприємстві "Міська клінічна лікарня № 10" Одеської міської ради - на посадах лікаря-анестезіолога анестезіологічного відділення з ліжками інтенсивної терапії та завідувача блоком, лікаря-анестезіолога блоку цілодобового спостереження за хворими з політравмою та опіками відділення анестезіології та інтенсивної терапії - з 01.10.2016 р. по 30.09.2018 р.;

- з дати перерахунку пенсії з 01.04.2021 р. - період роботи в Комунальному некомерційному підприємстві "Міська клінічна лікарня № 10" Одеської міської ради - на посаді завідувача блоком, лікаря-анестезіолога блоку цілодобового спостереження за хворими з політравмою та опіками відділення анестезіології та інтенсивної терапії - з 01.10.2019 р. по 27.12.2019 р., на посаді старшого лікаря анестезіологічного відділення з ліжками інтенсивної терапії - з 28.12.2019 р. по 28.02.2021 р.

Відповідно до ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч.2 ст.77 КАС України).

З огляду на викладені обставини та норми законодавства, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки за результатами розгляду адміністративної справи суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог, то з відповідача за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір у сумі 858,88 грн.

Керуючись ст.ст.9, 14, 73-78, 90, 139, 143, 242-246, 250, 255, 263 КАС України, суд -

вирішив:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (65012, м.Одеса, вул.Канатна, буд.83, ) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (65012, м.Одеса, вул.Канатна, буд.83, ) щодо незарахування ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_2 ) до страхового стажу в подвійному розмірі періоді роботи в Татарбунарській центральній районній лікарні на посаді лікаря анестезіолога-реаніматолога з 18.01.1993 р. по 31.03.1993 р. та на посаді завідувача відділенням анестезіології з 20.09.1999 р. по 13.02.2001 р., в Міській лікарні № 12 на посаді лікаря анестезіолога-реаніматолога реанімації опікового відділення з 14.02.2001 р. по 15.09.2003 р., в Комунальному некомерційному підприємстві "Міська клінічна лікарня № 10" Одеської міської ради на посаді лікаря-анестезіолога відділення інтенсивної терапії загального профілю (опікове відділення) з 16.09.2003 р. по 10.10.2011 р., на посаді завідувача відділенням, лікаря-анестезіолога анестезіологічного відділення з ліжками інтенсивної терапії з 11.10.2011 р. по 27.12.2019 р., на посаді старшого лікаря анестезіологічного відділення з ліжками інтенсивної терапії з 28.12.2019 р. по 28.02.2021 р.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області (65012, м.Одеса, вул.Канатна, буд.83, ) зарахувати ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_2 ) до страхового стажу в подвійному розмірі:

- з дати призначення пенсії з 07.10.2016 р. - період роботи в Татарбунарській центральній районній лікарні на посаді лікаря анестезіолога реаніматолога з 18.01.1993 р. по 31.03.1993 р. та на посаді завідувача відділенням анестезіології з 20.09.1999 р. по 13.02.2001 р.; в Міській лікарні № 12 на посаді лікаря анестезіолога-реаніматолога реанімації опікового відділення з 14.02.2001 р. по 15.09.2003 р.; в Комунальному некомерційному підприємстві "Міська клінічна лікарня № 10" Одеської міської ради на посаді лікаря-анестезіолога відділення інтенсивної терапії загального профілю (опікове відділення) з 16.09.2003 р. по 10.10.2011 р., на посаді завідувача відділенням, лікаря-анестезіолога анестезіологічного відділення з ліжками інтенсивної терапії з 11.10.2011 р. по 30.09.2016 р.;

- з дати перерахунку пенсії з 01.10.2018 р. - періоди роботи в Комунальному некомерційному підприємстві "Міська клінічна лікарня № 10" Одеської міської ради на посадах лікаря-анестезіолога анестезіологічного відділення з ліжками інтенсивної терапії та завідувача блоком, лікаря-анестезіолога блоку цілодобового спостереження за хворими з політравмою та опіками відділення анестезіології та інтенсивної терапії з 01.10.2016 р. по 30.09.2018 р.;

- з дати перерахунку пенсії з 01.04.2021 р. - період роботи в Комунальному некомерційному підприємстві "Міська клінічна лікарня № 10" Одеської міської ради на посаді завідувача блоком, лікаря-анестезіолога блоку цілодобового спостереження за хворими з політравмою та опіками відділення анестезіології та інтенсивної терапії з 01.10.2019 р. по 27.12.2019 р., на посаді старшого лікаря анестезіологічного відділення з ліжками інтенсивної терапії з 28.12.2019 р. по 28.02.2021 р.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (65012, м.Одеса, вул.Канатна, буд.83, ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_2 ) судовий збір в сумі 858 (вісімсот п`ятдесят вісім) грн. 88 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя О.І. Бездрабко