Справа № 200/2972/22
Суддя: Гаврищук Тетяна Григорівна
Дата ухвалення: 2023-05-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 травня 2023 року справа №200/2972/22

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді-доповідача Гаврищук Т.Г., суддів Блохіна А.А., Сіваченка І.В., розглянув у письмовому провадженні апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 13 січня 2023 р. у справі №200/2972/22 (головуючий І інстанції Кошкош О.О.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

УСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, в якому з урахуванням уточненої позовної заяви, просив:

- визнати протиправними рішення відповідача про відмову в призначенні пенсії №13 від 04.02.2022;

- зобов`язати відповідача призначити пенсію позивачу відповідно ч. 3 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з моменту звернення з відповідною заявою (28.01.2022).

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 13 січня 2023 року позов задоволено. Скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 04.02.2022 №13. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області призначити ОСОБА_1 за його заявою від 28.01.2022 пенсію відповідно до вимог ч. 3 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Відповідач не погодився з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду першої інстанції, прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позову.

В обґрунтування доводів зазначає, що надані позивачем довідки від 11.12.2021 №573 та №568 видані ВП «Шахтоуправління «Добропільське ДП «Добропіллявугілля- Видобуток», який є зберігачем архівних документів та не є його правонаступником. Також зазначає, що до пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992 року.

Відповідно до частини 1 статті 311 КАС України, суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Суд, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, здійснюючи апеляційний перегляд у межах доводів та вимог апеляційної скарги, відповідно до частини 1 статті 308 КАС України, встановив наступне.

За результатом первинного розгляду заяви ОСОБА_1 від 12.12.2021 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області прийнято рішення від 15.12.2021 №94 про призначення пенсії за віком з 12.12.2021.

В подальшому, 19.01.2022 прийнято рішення №94, яким відмовлено у призначенні пенсії у зв`язку із відсутністю пільгового стажу. Підстава не прийняття довідок, які видані ВП «Шахтоуправління «Добропільське ДП «Добропіллявугілля-видобуток».

04 лютого 2022 року, за результатом розгляду заяви від 28.01.2022 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області прийнято рішення №13. В рішенні зазначено, що відповідно до наданих документів страховий стаж складає 44 роки 7 місяців 25 днів, пільговий стаж за Списком №1 18 років 3 місяці 14 днів. Відмовлено у призначенні пенсії у зв`язку із відсутністю необхідного страхового стажу робіт. Повідомлено, що особа матиме право не пенсійну виплату 13.07.2028.

З розрахунку стажу вбачається, що до пільгового стажу включені наступні періоди підземної роботи: з 14.09.1998 по 07.04.1999, з 08.06.1999 по 23.11.2007, з 13.10.2009 по 25.01.2010, з 15.02.2010 по 04.02.2019.

Разом з цим, в подальшому, Добропільським об`єднаним управлінням (Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області) за результатом розгляду заяви від 15.06.2022 прийнято рішення від 23.06.2022 №13 про призначення пенсії. З рішення вбачається, що пенсія призначена з 15.06.2022. Визначено страховий стаж 48 років 3 місяці 11 днів, підземні роботи 25 років 10 міс. 20 днів.

З розрахунку стажу вбачається, що до пільгового стажу включені наступні періоди підземної роботи: з 14.09.1998 по 07.04.1999, з 08.06.1999 по 23.11.2007, з 13.10.2009 по 25.01.2010, з 15.02.2010 по 04.02.2019, з 11.02.2019 по 27.05.2019, 29.05.2019 по 30.04.2020, 13.07.2020 по 20.10.2021, 22.10.2021 по 06.06.2022.

Вважаючи рішення про відмову в призначенні пенсії від 04.02.2022 протиправним позивач звернувся до суду.

При вирішенні справи суд виходить з наступного.

Статтею 114 Закону №1058 врегульовано питання пенсій за віком на пільгових умовах та за вислугу років для окремих категорій працівників.

Згідно з частиною 1 статті 114 Закону № 1058-IV право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Відповідно до частини 3 статті 114 Закону № 1058-IV, працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років. Такий самий порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) на шахтах з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або перебувають у стадії ліквідації, але не більше двох років.

Порядок застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затверджений наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 01 грудня 2005 року за № 1451/11731, (далі - Порядок № 383).

Згідно з п. 3 Порядку № 383 при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До посад або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

Відповідно до ст. 48 Кодексу законів про працю України, положення якої кореспондуються зі ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок № 637) основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Пункт 3 Порядку № 637 встановлює, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу органами Пенсійного фонду на місцях приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Відповідно до пункту 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637(надалі - Порядок), у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5).

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Проте, якщо у трудовій книжці не зазначені відомості про умови праці та характер виконуваної роботи, то для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Тобто надання уточнюючої довідки необхідне лише у двох випадках: за відсутності трудової книжки як такої або необхідних записів у ній, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення.

Щодо доводів апелянта, що надані позивачем довідки від 11.12.2021 №573 та №568 видані ВП «Шахтоуправління «Добропільське ДП «Добропіллявугілля- Видобуток», який є зберігачем архівних документів та не є його правонаступником, суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що в трудовій книжці позивача № НОМЕР_1 , зокрема, наявні наступні записи:

14.09.1998 про прийняття учнем гірника підземного з повним робочим днем на гідрошахті «Красноармійська»,

28.10.1998 про переведення горноробочим підземним з повним робочим днем в шахті,

07.04.1999 про звільнення,

08.06.1999 про прийняття горноробочим підземним з повним робочим днем у ВП «шахта «Піонер» ДП «Добропіллявугілля» (реорганізовано в ВП «Шахта «Піонер» ДП «Донецька вугільна енергетична компанія»),

05.09.2000 про переведення гірником очисного забою з повним робочим днем в шахті,

23.11.2007 про звільнення,

13.10.2009 про прийняття гірником очисного забою з повним робочим днем в шахті в ТОВ «Техіновація»,

25.01.2010 про звільнення,

15.02.2010 про прийняття гірником підземним з повним робочим днем в шахті ВП «шахта Піонер» ДП «Добропіллявугілля» (в подальшому об`єднано з ВСП «Шахта Новодонецька» ТОВ «ДТЕК Добропіллявугілля» у виробничий структурний підрозділ «Шахтоуправління «Білозерське» ТОВ «ДТЕК Добропіллявугілля»),

13.08.2010 про переведення учнем машиніста гірничих виїмкових машин з повним робочим днем у шахті, виробника практика,

01.01.2011 - про переведення гірником підземним з повним робочим днем в шахті,

07.04.2011 про переведення машиністом гірничих виїмкових машин з повним робочим днем в шахті,

04.02.2019 про звільнення,

11.02.2019 про прийняття машиністом гірничих виїмкових машин в ТОВ «Шахта «Білозерська»,

запис про звільнення відсутній.

До заяви про призначення пенсії позивачем також додані довідки, а саме:

- від 11.12.2021 №572, яка видана ДП «Добропіллявугілля-видобуток» та містить інформацію про те, що ОСОБА_1 у період з 14.09.1998 по 27.10.1998 працював на гідрошахті «Красноарміська» гірником підземним,

- від 11.12.2021 №569, яка видана ДП «Добропіллявугілля-видобуток» та містить інформацію про період роботи позивача з 13.08.2010 по 17.10.2010 на шахті «Піонер» машиністом гірничих виїмкових машин підземним,

- від 11.12.2021 №573, яка видана ДП «Добропіллявугілля-видобуток» та містить інформацію про те, що у періоди роботи з 14.09.1998 по 27.10.1998, 28.10.1998 по 07.04.1999 позивач виконував гірничі роботи за професією, що передбачена Списком №1, затвердженим постановою КМУ від 11.03.1994 №162,

- від 11.12.2021 №568, яка видана ДП «Добропіллявугілля-видобуток» та містить інформацію про те, що у періоди роботи з 08.06.1999 по 04.09.2000, з 05.09.2000 по 25.02.2002, з 26.02.2002 по 19.08.2002, з 20.08.2002 по 23.11.2007,

з 15.02.2010 по 12.08.2010, з 13.08.2010 по 17.10.2010, з 18.10.2010 по 16.02.2011, з 17.02.2011 по 06.04.2011, з 07.04.2011 по 04.02.2019 позивач виконував гірничі роботи за професією, що передбачена Списком №1, затвердженим постановами КМУ від 11.03.1994 №162, від 16.01.2003 №36, від 24.06.2016 №461.

-від 06.06.2022 №241, яка видана ТДВ «Шахта «Білозерська» та містить інформацію про те, що ОСОБА_1 у період з 11.02.2019 по теперішній час виконував гірничі роботи за професією, що передбачена Списком №1, затвердженим постановою КМУ від 24.06.2016 №461.

Під час розгляду справи судом встановлено, що трудова книжка містить інформацію про те, що позивач працював підземним робочим з повним робочим днем під землею, до пільгового стажу включені наступні періоди підземної роботи: з 14.09.1998 по 07.04.1999, з 08.06.1999 по 23.11.2007, з 13.10.2009 по 25.01.2010, з 15.02.2010 по 04.02.2019, та не враховані періоди з 11.02.2019 по 27.05.2019, 29.05.2019 по 30.04.2020, 13.07.2020 по 20.10.2021, 22.10.2021 по 28.01.2022.

Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області відмовляючи у призначенні пенсії, не довів правомірність своїх дій щодо обрахунку пільгового стажу без включення періодів: з 11.02.2019 по 27.05.2019, 29.05.2019 по 30.04.2020, 13.07.2020 по 20.10.2021, 22.10.2021 по 28.01.2022, а тому наявні підстави для визнання рішення від 04.02.2022 №13 про відмову у призначенні пенсії протиправним та скасування його.

Позовна вимога про зобов`язання призначити пенсію на підставі поданої заяви від 28.01.2022 відповідно до ч.3 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне страхування» підлягає задоволенню, оскільки наявність достатнього пільгового стажу для призначення пенсії підтверджується наданими Головним управлінням Пенсійного фонду в Донецькій області розрахунком стажу та рішенням від 23.06.2022 №13 про призначення пенсії, які містяться в матеріалах справи.

Щодо доводів апелянта, що до пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992 року, суд зазначає наступне.

Згідно з пунктом 4 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.92 №442, та підпунктом 1.5 пункту 1 Методичних рекомендацій періодичність проведення атестації робочих місць визначається безпосередньо колективним договором підприємства і проводиться не рідше одного разу на 5 років. Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства чи організації.

Відповідно п.4.2 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах (затверджений Наказом Міністерства праці та соціальної політики України 18.11.2005383, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 1 грудня 2005 р. за № 1451/11731 ) результати атестації (як вперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, впродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінювались докорінно умові характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. У разі докорінної зміни умови і характеру праці для підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах має бути проведена позачергова атестація.

Відповідно до пунктів 4.4, 4.5 Порядку №383 якщо атестація була вперше проведена після 21.08.97, у разі підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах, до пільгового стажу зараховується весь період роботи до 21.08.92, 5-річний період роботи на даному підприємстві, що передує даті видання наказу про її результати, та період роботи впродовж наступних 5 років з урахуванням пункту 4.2 цього Порядку. Якщо ж атестація з 21.08.92 не проводилася чи за результатами атестації, вперше проведеної після 21.08.97, право не підтвердилось, до пільгового стажу зараховується лише період роботи із шкідливими умовами праці на даному підприємстві, в установі чи організації до 21.08.92 включно, тобто до набуття чинності Порядком проведення атестації робочих місць. У такому ж порядку зараховується пільговий стаж, якщо за результатами атестації, вперше проведеної до 21.08.97, право на пільгове пенсійне забезпечення не підтвердилось.

Пунктом 10 Порядку №383 встановлено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 №637.

Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 01 серпня 1992 року №442, та розробленими на виконання цієї постанови Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України від 01 вересня 1992 року №41. Відповідно до зазначених нормативних актів документами, які підтверджують результати атестації робочого місця за умовами праці, можуть бути: карта умов праці, наказ по підприємству про затвердження переліку робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; трудова книжка із записом про витяг із зазначеного наказу або з додатком такого витягу.

Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що своєчасно проведена атестація робочих місць за умовами праці є одним із заходів соціального захисту працівників, який має сприяти реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільгове пенсійне забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку, що атестація має проводитися у передбачені для цього строки, а відповідальність за своєчасність та якість її проведення покладається на керівника підприємства, організації.

Зазначеної позиції дотримується Верховний Суд в постанові від 21.08.2018 (адміністративне провадження К/9901/20098/18, справа №352/547/16-а) та постанові від 10.07.2018 (справа №227/545/17, адміністративне провадження №К/9901/22421/18) вказуючи, що: атестація має проводитися у передбачені пунктом 4 Порядку проведення атестації строки, а відповідальність за своєчасність та якість її проведення покладається на керівника підприємства, організації. Разом з цим, якщо чергова атестація була проведена з порушенням передбачених пунктом 4 Порядку проведення атестації строків, а працівник до її проведення виконував роботу, яка дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, цей період його роботи має бути зарахований до пільгового стажу за результатами попередньої атестації.

При цьому, суд зазначає, що особа, яка працює на посаді, віднесеній до Списку №1, робоче місце по якій підлягає атестації, відповідно до Порядку №442, не наділена жодними правами (повноваженнями, обов`язками), які б могли вплинути на своєчасність проведення атестації робочих місць.

Суд звертає увагу на те, що Велика Палата Верховного Суду у справі №520/15025/16-а від 19.02.2020 сформулювала правовий висновок, згідно якого особі, яка зайнята на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком №2, але з вини власника на таких підприємствах не було проведено атестацію робочого місця, має право на зарахування стажу роботи на таких посадах до спеціального стажу, необхідного для призначення пенсії за віком на пільгових умовах Списком №2, відповідно до пункту «б» статті 13 Закону №1788-XII. Цей висновок є також застосовним і щодо осіб, зайнятих на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 1.

При цьому на працівника, зайнятого на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, не можна покладати відповідальність за не проведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць за умовами праці. Не проведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємств або уповноваженим ним органом не може позбавляти громадян їх конституційного права на соціальний захист, у тому числі щодо надання пенсій за віком на пільгових умовах. Контроль за додержанням підприємствами правил проведення атестації робочих місць за умовами праці покладається на відповідні повноважні державні контролюючі органи.

Отже, Велика Палата Верховного Суду вважає, що непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємства не може бути підставою для відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. Відповідальність за не проведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць покладається на власника підприємства, а не працівника. При цьому контролюючу функцію у відносинах щодо проведення атестації робочих місць на підприємстві виконує держава в особі відповідних контролюючих органів, а не працівник.

Відтак Велика Палата Верховного Суду в постанові від 19.02.2020 у справі № 520/15025/16-а відступила від висновків Верховного Суду України, викладених у постановах від 10 вересня 2013 року у справі №21-183а13, від 25 листопада 2014 року у справі № 21-519а14, від 10 й 17 березня 2015 року у справах №21-51а15, та №21-585а14, від 14 квітня 2015 року у справі №21-383а14, від 02 грудня 2015 року у справі №21-1329а15, від 10 лютого 2016 року у справі №21-5432а15 та від 12 квітня 2016 у справі №21-6501а15, щодо відсутності підстав для призначення пенсії на пільгових умовах з огляду на відсутність результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці.

Отже, факт перебування позивача на роботах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах підтверджується записами у трудовій книжці позивача та довідками про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній.

Враховуючи викладене, суд погоджується з висновком суду першої інстанції про зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області призначити ОСОБА_1 за його заявою від 28.01.2022 пенсію відповідно до вимог ч. 3 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

За приписами пункту 1 частини першої статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Оскільки судом першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги правильно встановлені обставини справи, судове рішення є обґрунтованим, ухваленим з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду першої інстанції не вбачається.

Апеляційний суд дійшов висновку про те, що підстави для скасування рішення суду першої інстанції відсутні, а тому відхиляє апеляційну скаргу і залишає судове рішення без змін.

Керуючись статтями 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 13 січня 2023 р. у справі №200/2972/22 - залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 13 січня 2023 р. у справі №200/2972/22 - залишити без змін.

Постанова у повному обсязі складена 09 травня 2023 року.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати прийняття та відповідно до ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України може бути оскаржена до Верхового Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя: Т.Г. Гаврищук

Судді: А.А. Блохін

І.В. Сіваченко