Справа № 461/2352/22
Суддя: Матковська Зоряна Мирославівна
Дата ухвалення: 2023-05-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 травня 2023 рокуЛьвівСправа № 461/2352/22 пров. № А/857/18663/22
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді: Матковської З.М.,

суддів: Кузьмича С.М., Улицького В.З.,

при секретарі судового засідання: Юник А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Львівської митниці на рішення Галицького районного суду м. Львова від 13 вересня 2022 року у справі №461/2352/22 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Львівської митниці про скасування постанови (головуючий суддя першої інстанції Мисько Х.М., час ухвалення - не вказано, місце ухвалення м. Львів, дата складання повного тексту 13.09.2022),-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду із адміністративним позовом до Львівської митниці Державної митної служби України про скасування постанови у справі про порушення митних правил №0015/20900/22 від 15.03.2022 року.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що постановою в справі про порушення митних правил № 0015/20900/22 від 15.03.2022, винесеною заступником начальника начальником управління боротьби з контрабандою та порушенням митних правил ОСОБА_2 , позивача - визнано винним у вчиненні правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 481 МК України та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 2000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, на суму 34000, 00 гривень. В оскаржуваній постанові зазначено про те, що у встановлений органом доходів та зборів строк тимчасового вивезення товарів, а саме до 30.04.2020 товар «Коробки п`ятишарового гофрованого картону (тара), розміром 586х376х392 мм для пакування скляної колби.» без зазначення кількості не був заявлений до митного режиму «реімпорт», не поміщено його в інший митний режим, що допускається Митним кодексом України. Станом на 14.12.2021 відповідних документів, що підтверджують факт аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, визначених статтею 460 Митного кодексу України не подано. На виклики Львівської митниці, щодо прибуття до ВМО «Малехів» митного поста «Львів-північний» Львівської митниці для надання пояснення по даному факту керівник/представник не прибув. Враховуючи наведене в оскаржуваній постанові зроблено висновок про порушення позивачем, як керівником ТзОВ «Самбірський радіозавод «Сигнал» ч. 4 ст. 481 МК України та накладено адміністративне стягнення у розмірі 34000, 00 грн. Позивач вказує, що тимчасово ввезений товар картонні коробки були своєчасно вивезені за межі митної території, що підтверджується відповідними вантажно-митними деклараціями. Зокрема, протягом березня-червня 2018року ТОВ «Самбірський радіозавод «Сигнал» було ввезено на митну територію України в режимі тимчасового ввезення зазначені картонні коробки, а саме: відповідно до МД-2UA209140/2018/136545 ввезено 780 картонних коробок; відповідно до МД-2UA209140/2018/126585 ввезено 900 картонних коробок; відповідно до МД-2UA209140/2018/117759 ввезено 840 картонних коробок. В подальший період весь тимчасово ввезений товар за вказаними вантажно-митними деклараціями був вивезений: відповідно до МД-2UA209140/2018/144061 від 03.07.2018 вивезено 680 картонних коробок, з тих, що були тимчасово ввезені на підставі МД-2UA209140/2018/136545; відповідно до МД-2UA209140/2018/137208 від 08.06.2018 вивезено 200 картонних коробок, з тих, що були тимчасово ввезені на підставі МД-2UA209140/2018/136545; відповідно до МД-2UA209140/2018/130785 від 14.05.2018 вивезено 830 картонних коробок, з тих, що були тимчасово ввезені на підставі МД-2UA209140/2018/117759; відповідно до МД-2UA209140/2018/128077 від 03.05.2018 вивезено 10 картонних коробок, з тих, що були тимчасово ввезені на підставі МД-2UA209140/2018/117759; відповідно до МД-2UA209140/2018/124714 від 19.04.2018 вивезено 840 картонних коробок, з тих, що були тимчасово ввезені на підставі МД-2UA209140/2018/117759. Як вбачається із зазначених митних декларацій, сукупно було ввезено 2520 картонних коробок, зокрема за двома з них МД-2UA209140/2018/136545 та МД-2UA209140/2018/117759 тимчасово ввезено разом 1620 картонних коробок, тоді як при вивезенні картонних коробок міститься посилання лише на ці дві митні декларації із сукупною кількістю вивезеного товару 2560 картонних коробок. Таким чином, всі тимчасово ввезені картонні коробки, в тому числі відповідно до митної декларації UA209140/2018/126585 були вивезені протягом квітня-липня 2018року. Відсутність посилання на митну декларацію UA209140/2018/126585 при вивезенні тимчасово ввезених картонних коробок сталась в результаті допущеної помилки, де замість митної декларації UA209140/2018/126585 було помилково зазначено інший номер декларації МД-2 UA209140/2018/136545 чи МД-2 UA209140/2018/117759. Зважаючи на вказані обставини, позивач просить адміністративний позов задовольнити повністю.

Крім того, позивач просив поновити строк на звернення до суду з адміністративним позовом. Клопотання вмотивоване тим, що про існування оскаржуваної постанови, позивачеві стало відомо 04.05.2022, після отримання постанови про відкриття виконавчого провадження від 28.04.2022 ВП № 68894602 Самбірського відділу державної виконавчої служби Львівської області про стягнення штрафу, що підтверджується відповідною розпискою на копії постанови.

Рішенням Галицького районного суду м. Львова від 13 вересня 2022 року поновлено ОСОБА_1 строк на оскарження постанови Галицької митниці Держмитслужби у справі про порушення митних правил №0015/20900/22 від 15 березня 2022 року, про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч.4 ст.481 МК України. Адміністративний позов задоволено. Скасовано постанову Галицької митниці Держмитслужби в справі про порушення митних правил № 0015/20900/22 від 15 березня 2022 року, про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч.4 ст.481 МК України. Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 485 МК України, відносно ОСОБА_1 - закрито. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Львівської митниці Державної митної служби України в користь ОСОБА_1 понесені судові витрати щодо сплати судового збору в розмірі 496 гривень 20 копійок.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, відповідачем полана апеляційна скарга, в якій зазначає, що висновки суду не відповідають обставинам справи, судом порушено норми матеріального та процесуального права, внаслідок чого, відповідно до статті 317 КАС України, вищевказане рішення повинно бути скасоване.

Суть доводів апелянта зводиться до того, що директором ТзОВ «Самбірський радіозавод «Сигнал» гр. ОСОБА_1 перевищено строк тимчасового ввезення товарів на митну територію України більше ніж на двадцять діб, тобто не заявлено зазначений товар до митного режиму «реекспорт» чи інший митний режим, що допускається Митним кодексом України та не подано заяву щодо продовження строку тимчасового ввезення товарів.

Оскільки зазначені дії мають ознаки порушення митних правил, передбаченого ч.4 ст.481 Митного кодексу України, то позивача правомірно було притягнуто до адміністративної відповідальності за вказаною статтею Митного кодексу України.

Також зазначає, що відповідно до ч.2 ст. 538 МК України 16.03.2022 Львівською митницею постанову в справі про порушення митних правил № 0015/ 20900/ 22 було скеровано в адресу гр. ОСОБА_1 АДРЕСА_1 . Проте в адресу митного органу засобами поштового зв`язку було повернуто конверт з довідкою «Укрпошта», де зазначено, що лист повертається - за закінченням терміну зберігання. Проаналізувавши вказані обставини митний орган вважає, що підстави для поновлення строку на оскарження постанови Львівської митниці від 15.03.2022 № 0015/ 20900/22 - відсутні.

З урахуванням наведеного просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити.

Позивачем поданий відзив на апеляційну скаргу, суть якого зводиться до того, що рішення суду є законним та обґрунтованим, прийнятим з дотриманням норм процесуального права, при повному та всебічному з`ясуванні судом обставин, що мають значення для справи, доведеністю обставин, що мають значення для справи. Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

У судовому засіданні апеляційного розгляду справи представник відповідача апеляційну скаргу підтримав з підстав наведених у ній та просив рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити.

Представник позивача проти апеляційної скарги заперечив, просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено та з матеріалів справи слідує, що постановою в.о. заступника начальника управління боротьби з контрабандою порушенням митних правил Львівської митниці Приходько Ю.Б. від 15.03.2022 року у справі про порушення митних правил ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч.4 ст. 482 МК України та накладено адміністративне стягнення у вигляді 2000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 34000,00 гривень.

З вказаної постанови слідує, що 26.04.2018р. декларантом ТзОВ «ТД ЛЕЛЗІ» ОСОБА_3 до ВМО «Малехів» м/п «Північний» Львівської митниці ДФС було подано МД типу ІМ 31ЕА та присвоєно номер UA209140/2018/126585 від 02.05.2018, на товар №1 - «Коробки з п`ятишарового. гофрованого картону (тара), розміром 586 х 376 х 392 мм для пакування скляної колби.», які надійшли на адресу ТзОВ «Самбірський радіозавод «Сигнал» (код: ).

Відповідно до ст. 108 Митного кодексу України за даною декларацією: встановлено строк тимчасового ввезення вищезазначених товарів до 30.04.2020р. У графі 44 даної МД декларантом подано лист-зобов`язання від директора ТзОВ «Самбірський радіозавод «Сигнал» Рабець Віктора Мирославовича, щодо взяття на себе зобов`язання на вивезення товарів у встановлений термін. В подальшому ТзОВ «Самбірський радіозавод «Сигнал» не звернулося до ВМО «Малехів» м/п «Львів-північнний» Львівської митниці з заявою про продовження терміну перебування товарів у митному режимі тимчасового ввезення.

З огляду на наведене встановлено, що вищезазначені товари, які було ввезено на митну територію України у митному режимі тимчасового ввезення за ВМД № ІІА.209140/2018/126585 від 02.05.2018 не були заявлені до митного режиму реекспорт у встановлений строк до 30.04.2020 року, не поміщені в інший митний режим, що допускається Митним кодексом України.

Станом на 14.12.2021 відповідних документів, що підтверджують факт аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, визначених статтею 460 Митного кодексу України, зазначеною особою подано не було. На виклики Львівської митниці, щодо прибуття до ВМО «Малехів» митного поста «Львів-північний» Львівської митниці для надання пояснення по даному факту, керівник/представник не з`явився.

Таким чином, на думку працівників митниці, директором ТзОВ «Самбірський радіозавод «Сигнал» Рабець Віктором Мирославовичем перевищено строк тимчасового ввезення товарів на митну територію України більше ніж на двадцять діб, тобто не заявлено зазначений товар до митного режиму «реекспорт» чи інший митний режим, що допускається митним кодексом України та не подано заяву щодо продовження строку тимчасового ввезення товарів.

Постановою старшого державного виконавця Самбірського відділу державної виконавчої служби у Самбірському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Мазеркевич Л.І від 28.04.2022 року відкрито виконавче провадження №68894602.

Суд першої інстанції позов задовольнив з тих підстав, що усі тимчасово ввезені картонні коробки, в тому числі відповідно до митної декларації UA209140/2018/126585 були вивезені протягом квітня-липня2018року. Відсутність посилання на митну декларацію UA209140/2018/126585 при вивезенні тимчасово ввезених картонних коробок сталась в результаті допущеної помилки, де замість митної декларації UA209140/2018/126585 було помилково зазначено інший номер декларації МД-2 UA209140/2018/136545 чи МД-2 UA209140/2018/117759.

Проте апеляційний суд вважає висновки суду першої інстанції невірними з огляду на наступне.

Відповідно до статті 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі також КУпАП) ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно статті 486 МК України завданням провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону.

Відповідно до частини четвертої статті 3 МК України у разі якщо норми законів України чи інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи допускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов`язків підприємств і громадян, які переміщують товари, транспортні засоби комерційного призначення через митний кордон України або здійснюють операції з товарами, що перебувають під митним контролем, чи прав та обов`язків посадових осіб органів доходів і зборів, внаслідок чого є можливість прийняття рішення як на користь таких підприємств та громадян, так і на користь органу доходів і зборів, рішення повинно прийматися на користь зазначених підприємств і громадян.

Згідно пункту 1 статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку відсутності складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до статті 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

У розумінні Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі також Конвенція) притягнення особи до адміністративної відповідальності розцінюється як «кримінальне обвинувачення», оскільки адміністративні правопорушення мають ознаки, притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні статті 6 Конвенції.

Згідно частини другої статті 6 Конвенції кожен обвинувачений у вчиненні правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Стаття 6 Конвенції встановлює загальні гарантії щодо справедливого судового розгляду при вирішені спору, пов`язаного з правами та обов`язками цивільного характеру, а також при визначенні обґрунтованості будь-якого висунутого особі кримінального обвинувачення, частина друга та третя статті 6 закріплюють гарантії особам при обвинувачені при вчиненні кримінального правопорушення.

Разом з тим, Європейський суд з прав людини (далі також ЄСПЛ) у своїх рішеннях наголошує, що хоч і за національним законом особа притягується до адміністративної відповідальності, їй фактично пред`явлено «кримінальне обвинувачення» в його автономному розумінні ЄСПЛ, яке повинно тлумачитися в світлі трьох критеріїв, а саме з урахуванням кваліфікації розгляду з точки зору внутрішньодержавного законодавства, його сутності і характеру, суворості потенційного покарання (зокрема, пункт 51 рішення у справі «Михайлова проти Російської Федерації»).

За положеннями статті 489 МК України посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статті 458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митні органи цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Митне оформлення - виконання митних формальностей, необхідних для випуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення ( п. 23 ч. 1 ст. 4 МК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 246 МК України, метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.

Митне оформлення розпочинається з моменту подання органу доходів і зборів декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання органом доходів і зборів від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію (ч. 1 ст. 248 МК України).

Митне оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення здійснюється в будь-якому митному органі з пред`явленням їх цьому органу, якщо інше не передбачено цим Кодексом ( ч. 3 ст. 247 МК України).

Відповідно до ч. 5 ст. 255 МК України, митне оформлення вважається завершеним після виконання всіх митних формальностей, визначених цим Кодексом відповідно до заявленого митного режиму, що засвідчується органом доходів і зборів шляхом проставлення відповідних митних забезпечень (у тому числі за допомогою інформаційних технологій), інших відміток на митній декларації або документі, який відповідно до законодавства її замінює, а також на товаросупровідних та товарно-транспортних документах у разі їх подання на паперовому носії.

З моменту прийняття митним органом митної декларації вона є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення, а декларант або уповноважена ним особа несе відповідальність за подання недостовірних відомостей, наведених у цій декларації ( ч. 8 ст. 264 МК України).

Відповідно до ч.1 ст. 458 МК України, порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митні органи цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Перевищення строку тимчасового ввезення товарів, крім транспортних засобів особистого користування, на митну територію України або строку тимчасового вивезення товарів, крім транспортних засобів особистого користування, за межі митної території України більше ніж на двадцять діб - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (ч.4 ст. 481 МК України).

Як уже зазначалось вище, судом встановлено, що 26.04.2018р. декларантом ТзОВ «ТД ЛЕЛЗІ» ОСОБА_3 до ВМО «Малехів» м/п «Північний» Львівської митниці ДФС було подано МД типу ІМ 31ЕА та присвоєно номер UA209140/2018/126585 від 02.05.2018, на товар №1 - «Коробки з п`ятишарового. гофрованого картону (тара), розміром 586 х 376 х 392 мм для пакування скляної колби.», які надійшли на адресу ТзОВ «Самбірський радіозавод «Сигнал» (код: ).

Відповідно до ст. 108 Митного кодексу України за даною декларацією встановлено строк тимчасового ввезення вищезазначених товарів до 30.04.2020р.

У графі 44 даної МД декларантом подано лист-зобов`язання від директора ТзОВ «Самбірський радіозавод «Сигнал» гр. ОСОБА_1 , щодо взяття на себе зобов`язання на вивезення товарів у встановлений термін.

Проте, в подальшому ТзОВ «Самбірський радіозавод «Сигнал» не звернулося до відповідача про продовження терміну перебування товарів у митному режимі тимчасового ввезення.

З огляду на наведене встановлено, що вищезазначені товари, які було ввезено на митну територію України у митному режимі тимчасового ввезення за ЕМД №UA209140/2018/ 126585 від 02.05.2018 не були заявлені до митного режиму реекспорт у встановлений строк до 30.04.2020р. не поміщені в і німий митний режим, що допускається Митним кодексом України.

Станом на 14.12.2021 відповідних документів, що підтверджують факт аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, визначених статтею 460 Митного кодексу України, зазначеною особою подано не було.

Отже, директором ТзОВ «Самбірський радіозавод «Сигнал» гр. ОСОБА_1 перевищено строк тимчасового ввезення товарів на митну територію України більше ніж на двадцять діб, тобто не заявлено зазначений товар до митного режиму «реекспорт» чи інший митний режим, що допускається митним кодексом України та не подано заяву щодо продовження строку тимчасового ввезення товарів, що вказує на наявність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.481 Митного кодексу України.

Суд першої інстанції задовольняючи позов вказав на те, що з митних декларацій вбачається, що сукупно було ввезено 2520 картонних коробок, зокрема за двома з них МД-2UA209140/2018/136545та МД-2UA209140/2018/117759 тимчасово ввезено разом 1620 картонних коробок, тоді як при вивезенні картонних коробок міститься посилання лише на ці дві митні декларації з сукупною кількістю вивезеного товару 2560 картонних коробок. Таким чином, усі тимчасово ввезені картонні коробки, в тому числі відповідно до митної декларації UA209140/2018/126585 були вивезені протягом квітня-липня 2018року. Відсутність посилання на митну декларацію UA209140/2018/126585 при вивезенні тимчасово ввезених картонних коробок сталась в результаті допущеної помилки, де замість митної декларації UA209140/2018/126585 було помилково зазначено інший номер декларації МД-2 UA209140/2018/136545 чи МД-2 UA209140/2018/117759.

Колегія суддів апеляційного суду вважає такі висновки суду першої інстанції необґрунтованими та безпідставними з урахуванням наведених вище висновків суду апеляційної інстанції щодо встановленого факту перевищення директором ТзОВ «Самбірський радіозавод «Сигнал» гр. ОСОБА_1 строку тимчасового ввезення товарів на митну територію України більше ніж на двадцять діб.

Крім цього, відповідно до ст. 336 Митного кодексу України, митний контроль здійснюється безпосередньо посадовими особами митних органів шляхом: 1) перевірки документів та відомостей, які відповідно до статті 335 цього Кодексу надаються митним органам під час переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордом України; ...3) обліку товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України; ... 6) перевірки обліку товарів, що переміщуються через митний кордон України та/або перебувають під митним контролем.

Таким чином, працівниками митниці при оформленні митних декларацій № UA209140/ 2018/ 128077 від 03.05.2018, № UA209140/ 2018/ 130785 від 15.05.2018, № UA209140/ 2018/ 137208 від 03.05.2018 та № UA209140/ 2018/ 144061 від 05.07.2018, на які покликається суд першої інстанції, здійснювали документальний контроль за товарами, які підлягали зворотному вивезенню.

Вчинення порушень митних правил, передбачених частиною третьою статті 469, статтею 470, частиною третьою статті 478, статтею 481 цього Кодексу, внаслідок аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, що підтверджується відповідними документами, а також допущення у митній декларації помилок, які не призвели до неправомірного звільнення від сплати митних платежів або зменшення їх розміру, до незабезпечення дотримання заходів тарифного та/або нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, якщо такі помилки не допускаються систематично (стаття 268 цього Кодексу), не тягне за собою адміністративної відповідальності, передбаченої цим Кодексом ( ч. 1 ст. 460 МК України).

Позивачем не надано доказів, що підтверджують факт аварії, дії непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, визначених ст. 460 МК України, які б дали підстави для звільнення позивача від адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 481 МК України.

За таких обставин, аналізуючи зібрані докази у їх сукупності, колегія суддів вважає, що відповідачем надано достатньо доказів, які вказують на наявність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.481 Митного кодексу України, а відтак у задоволенні позову ОСОБА_1 слід відмовити, оскільки постанова в справі про адміністративне правопорушення винесена у відповідності до вимог чинного законодавства, підстави для її скасування відсутні.

Частиною другою статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Надаючи оцінку правомірності дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у статті 2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, встановлюючи при цьому чи прийняті (вчинені) ним рішення (дії): на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).

Перевіривши оскаржене позивачем рішення відповідача, апеляційний суд вважає, що таке відповідає критеріям, визначеним ч. 2 ст. 2 КАС України, а представлені позивачем докази у своїй сукупності не дають підстави вважати що рішення відповідача є протиправним та підлягає скасуванню.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

Вказані вище обставини є безсумнівною підставою для скасування рішення суду першої інстанції та прийняття нової постанови про відмову у задоволенні позову з наведених вище підстав.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Судом першої інстанції невірно встановлено обставини у справі, що призвело до неправильного вирішення справи та відповідно є підставою для скасування рішення суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 315 КАС України, суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвали нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга відповідача підлягає задоволенню, рішення суду першої інстанції скасуванню та апеляційним судом приймається нова постанова про відмову у задоволенні позову з наведених вище підстав.

Керуючись статтями 243, 250, 272, 286, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Львівської митниці задовольнити.

Рішення Галицького районного суду м. Львова від 13 вересня 2022 року у справі №461/2352/22 скасувати та ухвалити нове рішення, яким постанову у справі про порушення митних правил №0015/20900/22 від 15.03.2022 року залишити без змін, а позовну заяву без задоволення.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її проголошення та не може бути оскаржена.

Головуючий суддя З. М. Матковська
судді С. М. Кузьмич
С. М. Кузьмич
Повне судове рішення складено 08.05.2023