Справа № 320/6376/22
Суддя: Парінов Андрій Борисович
Дата ухвалення: 2023-05-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 320/6376/22 Суддя (судді) першої інстанції: Балаклицький А. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2023 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого-судді Парінова А.Б.,

суддів: Беспалова О.О.,

Грибан І.О.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 28 грудня 2022 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Вишгородської міської ради про визнання протиправної бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

До Київського окружного адміністративного суду з позовною заявою звернувся ОСОБА_1 (надалі - позивач) до Вишгородської міської ради у Черкаській області (надалі - відповідач) в якій позивач просить:

- визнати протиправною бездіяльність Вишгородської міської ради, яка полягає у неприйнятті рішення за результатами розгляду клопотання ОСОБА_1 від 18.11.2021 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтованої площею 0,1 гектара для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка межує з земельною ділянкою з кадастровим номером :01:277:0009, у відповідності до викопіювання з кадастрової карти;

- зобов`язати Вишгородську міську раду на найближчому пленарному засіданні сесії Вишгородської міської ради повторно розглянути клопотання ОСОБА_1 про дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтованої площею 0,1 гектара для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка межує з земельною ділянкою з кадастровим номером :01:277:0009, у відповідності до викопіювання з кадастрової карти, в порядку і спосіб, передбачені статтею 118 Земельного кодексу України;

- стягнути на користь ОСОБА_1 судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3000,00 грн.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 29 листопада 2022 року адміністративний позов задоволено:

- визнано протиправною бездіяльність Вишгородської міської ради щодо неприйняття у встановлений законом строк рішення за результатами розгляду клопотання ОСОБА_1 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), орієнтовною площею 0,1 га, яка межує з земельною ділянкою з кадастровим номером :01:277:0009, у відповідності до викопіювання з кадастрової карти;

- зобов`язано Вишгородську міську раду розглянути по суті клопотання ОСОБА_1 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), орієнтовною площею 0,1 га, яка межує з земельною ділянкою з кадастровим номером :01:277:0009, у відповідності до викопіювання з кадастрової карти, та прийняти відповідне рішення за результатом такого розгляду;

- відстрочено виконання рішення суду у зобов`язальній частині до припинення (скасування) воєнного стану в Україні.

На адресу суду першої інстанції від позивача надійшла заява про ухвалення додаткового судового рішення в адміністративній справі №320/6376/22, в якій просить суд стягнути на користь ОСОБА_1 судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3000,00 грн.

Ухвалою Черкаського окружного адміністративного 28 грудня 2022 року в задоволенні заяви позивача про ухвалення додаткового рішення в адміністративній справі №320/6376/22 - відмовлено.

Не погоджуючись із ухвалою суду першої інстанції про відмову в задоволенні вимог щодо відшкодування витрат на правничу допомогу, позивачем подано до суду апеляційну скаргу відповідно до прохальної частини якої апелянт, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та винести по справі нове рішення про відшкодування на його користь за рахунок бюджетних асигнувань понесених витрат на правову допомогу. В обґрунтування своїх доводів зазначає, що судом не було враховано, що заява і докази на підтвердження розміру понесених витрат на професійну правничу допомогу були подані у межах встановленого ч. 7 ст. 139 КАС України строку, адже у позовній заяві зазначало, що відповідні докази останнім будуть надані протягом п`яти днів з моменту прийняття рішення.

Відповідач заперечує проти задоволення апеляційної скарги позивача в повному обсязі та зазначає, що позивачем в повній мірі не відображено розмір витрат на правничу допомогу, а тому рішення суду в даній частині прийнято правомірно.

Переглядаючи справу за наявними у ній доказами та перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів зазначає про таке.

За правилами ч. ч. 1, 3-5 ст. 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог.

У випадку, передбаченому частиною третьою цієї статті, суд виносить додаткове рішення в порядку, визначеному статтею 252 цього Кодексу.

Відповідно до п. 3 ч. 1, ч. ч. 4, 5 ст. 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати.

Про відмову в ухваленні додаткового рішення суд постановляє ухвалу.

Додаткове рішення або ухвала про відмову у прийнятті додаткового рішення можуть бути оскаржені.

Отже, процесуальним законом передбачено, що виключно у випадку, якщо судом не вирішено питання про судові витрати, у нього виникає обов`язок з ухвалення додаткового рішення. Відсутність же таких підстав виключає можливість задоволення відповідної заяви учасника справи про ухвалення додаткового судового рішення та є підставою для відмови в її задоволенні.

Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується сторонами, що при ухваленні рішення у цій справі по суті позовних вимог, заявлених позивачем, судом першої інстанції було розглянуто та вирішено його заяву про відшкодування судових витрат на правничу допомогу, про що зазначено у мотивувальній частині рішення.

Таким чином, на момент подання і надходження до суду першої інстанції заяви позивача про розподіл судових витрат (07.12.2022) підстави для прийняття додаткового рішення у цій справі з відповідних питань у суду першої інстанції були відсутні, оскільки, як було наголошено вище, таке питання ним вже було вирішено.

У свою чергу, в разі незгоди з рішенням суду, зокрема в цій частині (щодо відмови в задоволенні заяви про відшкодування витрат на правничу допомогу), позивач мав право оскаржити його в апеляційному порядку.

Разом з тим, колегія суддів звертає увагу на те, що відсутність підстав для ухвалення додаткового рішення у справі утворює нормативне підґрунтя для відмови у задоволенні відповідної заяви позивача про його прийняття, а не для повернення такої заяви без розгляду.

Дана позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 29.09.2021 по справі № 640/9272/20.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів доходить висновку, що судом першої інстанції було правомірно відмовлено у задоволенні заяви позивачу про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення правничої допомоги, оскільки дане питання, вже було розглянуто під час розгляду справи по суті та надано належну оцінку даному питанню.

Судовою колегією враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право: скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції при ухваленні рішення повно з`ясував всі обставини справи, а тому рішення суду залишається без змін, а скарга - без задоволення.

Керуючись ст.ст. 242, 311, 313, 315-316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 28 грудня 2022 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку виключно з підстав, зазначених у ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя А.Б. Парінов

Судді: О.О. Беспалов

І.О. Грибан