Справа № 440/15084/21
Суддя: Макаренко Я.М.
Дата ухвалення: 2023-05-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 травня 2023 р. Справа № 440/15084/21
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Макаренко Я.М.,

Суддів: Кононенко З.О. , Мінаєвої О.М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 03.10.2022, головуючий суддя І інстанції: Н.Ю. Алєксєєва, м. Полтава, по справі № 440/15084/21

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області

про зообв`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 21 грудня 2021 року позов ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області щодо обмеження виплати пенсії ОСОБА_1 максимальним розміром при проведенні перерахунку пенсії з 01 квітня 2019 року на підставі довідки Полтавського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки від 14 травня 2021 року №9/1/2316/фп71274 про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 , станом на 05 березня 2019 року. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01 квітня 2019 року, на підставі довідки Полтавського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки від 14 травня 2021 року №9/1/2316/фп71274 про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 , станом на 05 березня 2019 року, без обмеження максимальним розміром, із врахуванням раніше виплачених сум. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

01 червня 2022 року Полтавським окружним адміністративним судом видано виконавчий лист про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01 квітня 2019 року, на підставі довідки Полтавського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки від 14 травня 2021 року №9/1/2316/фп71274 про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 , станом на 05 березня 2019 року, без обмеження максимальним розміром, із врахуванням раніше виплачених сум.

26 вересня 2022 року ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду із заявою про роз`яснення судового рішення по справі №440/15084/21, у якій просив:

- дати роз`яснення Начальнику управління ГУ ПФУ в Полтавський області щодо дії у часі рішення про виплату моєї пенсії без обмежень максимальним розміром;

- зобов`язати ГУ ПФУ в Полтавській області негайно приступити до виплати пенсії з урахуванням передбаченої індексації;

- зобов`язати ГУ ПФУ виплатити негайно, одноразовим платіжним дорученням, борг, який виник з провини ГУ ПФУ в Полтавській області, у зв`язку з несвоєчасною виплатою нарахованої індексації пенсії, з урахуванням втрати частини доходу, у зв`язку з незаконно несвоєчасною виплатою індексації, що привело до втрати купівельної спроможності недоплачених сум;

- встановити судовий контроль за виконанням судового рішення.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 03.10.2022 року заяву ОСОБА_1 про роз`яснення судового рішення та встановлення судового контролю за виконання рішення суду у справі №440/15084/21 повернуто заявнику без розгляду.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 03.10.2022 року по справі №440/15084/21 та направити справу для продовження розгляду до Полтавського окружного адміністративного суду.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач зазначив, що підставою для відмови у задоволенні заяви є не надання доказів надіслання (надання) її іншим учасникам справи (провадження), проте коли інший учасник справи відповідно до внесених ідентифікаційних даних про нього має зареєстрований Електронний кабінет, функціонал Електронного суду в автоматичному режимі надає суду та учаснику справи доказ надсилання до Електронних кабінетів інших учасників справи поданих до суду документів.

Відповідно до ч. 2 ст. 312 КАС України апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції, зокрема про повернення заяви позивачеві (заявникові), розглянута судом апеляційної інстанції в порядку письмового провадження.

Перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Приймаючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що у разі подання до суду заяви в електронній формі з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи позивач зобов`язаний надати доказ надсилання листом з описом вкладення іншим учасникам справи копії заяви, а також копій доданих до заяви документів, таким чином, заяву про встановлення судового контролю було подано позивачем без додержання вимог абзацу 2 пункту 7 частини 1 статті 167 КАС України, а тому така заява підлягає поверненню заявнику без розгляду.

Перевіривши за наявними у справі матеріалами доводи, викладені у апеляційній скарзі, правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права і правової оцінки обставин у справі у межах, визначених статтею 308 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України), колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України; судове рішення є обов`язковим до виконання; держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку; контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Так, згідно з положеннями частини першої статті 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати в установлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Повертаючи заяву ОСОБА_1 про встановлення судового контролю, суд першої інстанції вказав, що в порушення приписів абзацу 2 пункту 7 частини 1 статті 167 КАС України заявником до заяви про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення не додано доказів надіслання (надання) копії такої заяви іншим учасникам справи.

Колегія суддів зазначає, що приписами ст. 382 КАС України не визначено вимог до форми та змісту письмової заяви про встановлення судового контролю.

Загальні вимоги до форми та змісту письмової заяви, клопотання, заперечення визначено ст. 167 КАС України.

Так, відповідно до абзацу 2 пункту 7 частини 1 статті 167 КАС України до заяви, скарги, клопотання чи заперечення, які подаються на стадії виконання судового рішення, в тому числі в процесі здійснення судового контролю за виконанням судових рішень, додаються докази їх надіслання (надання) іншим учасникам справи (провадження).

Разом з тим, згідно ч. 2 ст. 167 КАС України якщо заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої цієї статті і ці недоліки не дають можливості її розглянути, або якщо вона є очевидно безпідставною та необґрунтованою, суд повертає таку заяву (клопотання, заперечення) заявнику без розгляду.

З аналізу вищевказаних приписів слідує, що заява підлягає поверненню заявнику без розгляду, зокрема у випадку наявності недоліків, які не дають можливості її розглянути.

Колегія суддів зазначає, що ОСОБА_1 через систему «Електронний суд» подав заяву про роз`яснення судового рішення та встановлення судового контролю за виконання рішення суду у справі №440/15084/21.

Згідно із частиною першою статті 18 КАС України у судах функціонує Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система (далі ЄСІТС).

Особи, які зареєстрували офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі, подають процесуальні та інші документи, письмові та електронні докази, вчиняють інші процесуальні дії в електронній формі виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, з використанням власного електронного підпису, прирівняного до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронні довірчі послуги», якщо інше не визначено цим Кодексом (абзац другий частини восьмої статті 18 КАС України).

Особливості використання електронного підпису в Єдиній судовій інформаційно- телекомунікаційній системі визначаються Положенням про Єдину судову інформаційно- телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів) (частина восьма статті 18 КАС України).

З 05.10.2021 офіційно почали функціонувати підсистеми Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи: «Електронний кабінет», «Електронний суд», підсистема відеоконференцзв`язку.

Згідно з нормам частин сьомої і восьмої статті 44 КАС України документи (в тому числі процесуальні документи, письмові та електронні докази тощо) можуть подаватися до суду, а процесуальні дії вчинятися учасниками справи в електронній формі з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, за винятком випадків, визначених цим Кодексом.

Процесуальні документи в електронній формі мають подаватися учасниками справи до суду з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів).

Таким чином, альтернативою звернення учасників справи до суду із позовними заявами, скаргами та іншими визначеними законом процесуальними документами, оформленими в паперовій формі та підписаними безпосередньо учасником справи або його представником, є звернення з процесуальними документами в електронній формі з обов`язковим їх скріпленням власним електронним підписом учасника справи через «Електронний кабінет».

З матеріалів справи слідує, що оскаржувану заяву до суду першої інстанції подано фізичною особою через підсистему «Електронний суд».

В силу положень частини дев`ятої статті 44 КАС України у випадку подання до суду документів в електронній формі учасник справи зобов`язаний надати доказ надсилання листом з описом вкладення іншим учасникам справи копій поданих до суду документів.

Саме керуючись вказаною нормою, суд першої інстанції визначив підстави для повернення зазначеної заяви позивачу без розгляду.

Варто наголосити, що важливим в цьому аспекті є забезпечення можливості ознайомлення інших сторін у справі зі змістом документів, що направляються до суду в електронній формі.

Згідно з абзацами 22-23 підпункту 15.5 пункту 15 частини першої розділу VII «Перехідні положення» КАС України створення та забезпечення функціонування ЄСІТС здійснюються поетапно. Окремі підсистеми (модулі) ЄСІТС починають функціонувати через 30 днів з дня опублікування Вищою радою правосуддя у газеті «Голос України» та на веб-порталі судової влади України оголошення про створення та забезпечення функціонування відповідної підсистеми (модуля) ЄСІТС. Оголошення про створення та забезпечення функціонування окремої підсистеми (модуля) ЄСІТС має містити посилання на відповідний підпункт підпункту 15 пункту 1 розділу VII «Перехідні положення» цього Кодексу, який передбачає особливості вчинення тих процесуальних (або інших) дій, порядок вчинення яких зазнає змін після початку функціонування такої підсистеми (модуля).

Вища рада правосуддя 17.08.2021 затвердила Положення про порядок функціонування окремих підсистем ЄСІТС (Електронний кабінет, Електронний суд, відеоконференцзв`язок). З 05.10.2021 почали офіційно функціонувати сервіси: електронний кабінет, підсистема «Електронний суд», підсистема відеоконференцзв`язку. Ці модулі ЄСІТС працюють у тестовому режимі.

Згідно із пунктом 24 підрозділу 2 «Підсистема «Електронний суд» розділу ІII «Порядок функціонування окремих підсистем (модулів) ЄСІТС» підсистема «Електронний суд» (Електронний суд) це підсистема ЄСІТС, що забезпечує можливість користувачам у передбачених законодавством випадках відповідно до наявних технічних можливостей підсистеми ЄСІТС реалізованого функціоналу створювати та надсилати в електронному вигляді процесуальні чи інші документи до суду, інших органів та установ у системі правосуддя, а також отримувати інформацію про стан і результати розгляду таких документів чи інші документи.

За приписами пунктом 16 підрозділу 1 Розділу ІІІ «Підсистема «Електронний кабінет», процесуальні документи та докази можуть подаватися до суду в електронній формі, а процесуальні дії вчинятися в електронній формі виключно за допомогою ЄСІТС з використанням власного кваліфікованого електронного підпису, прирівняного до власноручного підпису, за винятком випадків, передбачених процесуальним законом.

Пунктом 37 підрозділу 2 цього розділу визначено, що підсистема «Електронний суд» забезпечує можливість автоматичного надсилання матеріалів справ в електронному вигляді до «Електронних кабінетів» учасників справи та їхніх повірених.

До «Електронного кабінету» користувачів надсилаються відомості, у тому числі про отримання та реєстрацію документів у справі, а також інші відомості, що призвели до зміни стану розгляду справи.

Згідно із частиною шостою статті 18 КАС України адвокати, нотаріуси, приватні виконавці, судові експерти, державні органи та органи місцевого самоврядування, суб`єкти господарювання державного та комунального секторів економіки реєструють офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі в обов`язковому порядку. Інші особи реєструють свої офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі в добровільному порядку.

Таким чином, цієї нормою визначено суб`єктний склад осіб, реєстрація офіційної електронної адреси в системі ЄСІТС для яких є обов`язковою.

Мета застосування частини дев`ятої статті 44 КАС України полягає у забезпеченні рівності процесуальних прав сторін, які відповідно до частини шостої статті 18 КАС України не мають обов`язку реєструвати офіційні електронні адреси в системі ЄСІТС та не зареєстровані в підсистемі «Електронний суд», бути повідомленими про подання іншими учасниками документів до суду в електронній формі.

Водночас у цій справі відповідачем є Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, яке належить до суб`єктів, визначених частиною шостою статті 18 КАС України та має зареєстрований «Електронний кабінет», а отже в силу пунктів 29, 37 підрозділу 2 «Підсистема «Електронний суд», документ сформований в системі «Електронний суд» примірник заяви у цій справі, відповідач мав отримати в «Електронному кабінеті» через підсистему «Електронний суд» в автоматичному режимі.

Тобто мета повідомлення іншого учасника справи про подання до суду документів у справі, на що власне і спрямовані приписи частини дев`ятої статті 44 КАС України, у цьому випадку досягнута і принцип рівності учасників процесу в частині права відповідача знати про їх подання та бути ознайомленим з їх змістом, дотриманий.

Функціонал модулю підсистеми «Електронний суд» надає можливість суду перевірити доставлення до «Електронного кабінету» учасника справи документа у справі.

Так, згідно із пунктом 42 підрозділу 2 розділу ІІІ «Підсистема «Електронний суд» засобами ЄСІТС в автоматичному режимі здійснюється перевірка наявності в особи зареєстрованого «Електронного кабінету». У разі наявності в особи «Електронного кабінету» засобами ЄСІТС забезпечується надсилання до автоматизованої системи діловодства підтвердження доставлення до «Електронного кабінету» користувача документа у справі. В іншому випадку до автоматизованої системи діловодства надходить повідомлення про відсутність в особи зареєстрованого «Електронного кабінету».

Таким чином суд першої інстанції не був позбавлений можливості пересвідчитися у доставленні до «Електронного кабінету» Головного управління Пенсійного фонду України заяви ОСОБА_1 .

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом в постановах від 16.02.2023 року у справі №580/5209/22, 28.03.2023 року у справі №260/1322/21.

Верховний Суду у постанові від 29 вересня 2022 року у справі № 500/1912/22 звернув увагу на те, що при застосуванні процесуальних норм слід уникати як надмірного формалізму, так і надмірної гнучкості, які можуть призвести до нівелювання процесуальних вимог, встановлених законом. Надмірний формалізм у трактуванні процесуального законодавства визнається неправомірним обмеженням права на доступ до суду як елемента права на справедливий суд згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Так, у справі «Bellet v. France», Європейський Суд з прав людини зазначив, що стаття 6 параграфу 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.

У рішенні по справі «Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії» від 13 січня 2000 року та в рішенні по справі «Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії» від 28 жовтня 1998 року Європейський Суд з прав людини вказав, що надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавило заявників права доступу до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог. Це визнане порушенням п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У Рішенні Європейського суду з прав людини від 08.04.2010 у справі «Меньшакова проти України» (Заява № 377/02) у п.52 «Суд повторює, що пункт 1 статті 6 гарантує кожному право на звернення до суду з позовом щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Таким чином, він втілює в собі «право на суд», яке, згідно з практикою Суду, включає в себе не тільки право ініціювати провадження, але й право розраховувати на «розгляд» спору судом (Рішення у справі «Кутіч проти Хорватії» (Kutic v. Croatia), заява №48778/99, п. 25, ЕСПЛ 2002-ІІ)».

Отже, як свідчить позиція Суду у багатьох справах, основною складовою права на суд є право доступу в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

Таким чином, колегія суддів зазначає, що незастосування судом першої інстанції положень статті 18 КАС України щодо подання документів в електронній формі через підсистеми ЄСІТС, призвело до безпідставного повернення заяви ОСОБА_1 без розгляду, чим позбавило заявника гарантованого пунктом 1 статті 6 Конвенції права доступу до суду.

Відповідно до ч. 3 ст. 312 КАС України у випадках скасування судом апеляційної інстанції ухвал про відмову у відкритті провадження у справі, про повернення позовної заяви, зупинення провадження у справі, закриття провадження у справі, про залишення позову без розгляду справа (заява) передається на розгляд суду першої інстанції.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 320 КАС України підставою для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Таким чином, переглянувши ухвалу суду першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржувана ухвала через порушення норм процесуального права підлягає скасуванню, а справа - направленню до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст. ст. 311, 312, 315, 320, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 03.10.2022 року по справі №440/15084/21 скасувати.

Справу №440/15084/21 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про зообв`язання вчинити певні дії направити до Полтавського окружного адміністративного суду для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя (підпис)Я.М. Макаренко
Судді(підпис) (підпис) З.О. Кононенко О.М. Мінаєва