Справа № 761/422/23
Суддя: Аббасова Н. В.
Дата ухвалення: 2023-04-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 761/422/23
Провадження № 2-а/761/414/2023
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 квітня 2023 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Аббасової Н.В.,

за участю секретаря Сухини А.С.,

представника позивача Ебубікірова Е.Я.

представника відповідача Ковальчук К.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення, -

в с т а н о в и в :

У січні 2023 року до Шевченківського районного суду через систему «Електронний суд» надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення.

Обґрунтовуючи позовні вимоги у даній справі, позивач вказує, що 26.10.2022 на підставі Наказу № 3335-п від 30.08.2022 Головного управління ДПС у м. Києві розпочато проведення фактичної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю Об`єднана торговельна компанія «ЄВРОПЛЮС» за адресою: м. Київ, вул. Верхній Вал, 28/12.

За результатами перевірки відповідачем складено Акт перевірки від 03.11.2022 № 34649/26/15/07/ НОМЕР_1 (бланк № 004451) (далі - Акт), в якому викладено висновок про те, що товариством порушено п. 6 розд. II Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні з огляду на встановлені в ході перевірки факти порушення порядку проведення готівкових розрахунків за товари, а саме: перевищення граничних сум розрахунків готівкою протягом дня.

Як зазначає позивач, на підставі Акту 06.12.2022 відповідачем складено протокол про адміністративне правопорушення № 18637 (далі - Протокол), яким зафіксовано склад адміністративного правопорушення щодо керівника ТОВ ОТК «ЄВРОПЛЮС» (код ЄДРПОУ - 30217001) ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) про порушення останнім п. 6 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 29.12.2017 №148.

На підставі Протоколу та Акту, 16.12.2022 заступником начальника Головного управління ДПС у м. Києві Інною Якушко винесено Постанову про накладення адміністративного стягнення, далі - Постанова, якою притягнуто Позивача до адміністративної відповідальності у вигляді накладення штрафу в сумі 17 000 грн за порушення ч. 2 ст. 163-15 Кодексу України про адміністративне правопорушення, далі - КУпАП. У Постанові зазначено, що підставою її винесення стали Акт і Протокол, якими встановлено порушення порядку проведення розрахунків, а саме: здійснення розрахунків готівковими коштами понад встановлені граничні суми розрахунків, протягом одного дня, одним платіжним документом, чим порушено п. 6 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 29.12.2017 № 148 (із змінами та доповненнями).

Так, в Акті зазначено, що перевіркою встановлено в порушення вимог Положення № 148 Товариством через ПРРО № проведено розрахунок готівкою протягом одного дня по одному платіжному дорученню (фіскальний чек) на суму у розмірі більшому за 50 000,00 грн, а саме: 22.06.2022 о 15:56 чек № txN9fo HPXY на суму 56 002 грн, 18.08.2022 о 18:24 чек № jlycUXAQS-Q на суму 89 584 грн, встановлено згідно по чековій інформації наявній в базах ДПС.

Позивач не погоджується з вказаною постановою та накладеним стягненням та зазначає про таке.

По - перше, позивача не було своєчасно повідомлено про місце і час розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно нього, чим, на переконання останнього, порушено вимоги Інструкції з оформлення органами доходів і зборів матеріалів про адміністративні правопорушення, затвердженого наказом Міністерства фінансів України №566 від 02 липня 2016 року та статті 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

По-друге, у протоколі вказано про порушення позивачем ст. 163-13 КУпАП без зазначення частини статті, а постановою притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено штраф у розмірі 17 000,00 грн.

Окрім того, відсутні обґрунтування (обставин) накладення не мінімального адміністративного стягнення 100 н.м.д.г., що складає 1700,00 грн, а стягнення саме суми 17000,00 грн, що дорівнює 1 000 н.м.д.г.

Як вказує позивач, він не є суб`єктом правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 163-15 Кодексу України про адміністративні правопорушення, оскільки відповідачем не наведено жодного доказу на підтвердження того, що він є посадовою особою товариства, яка відповідальна за проведення розрахунків в магазині за адресою: АДРЕСА_1 .

Крім того, з урахуванням ст. ст. 247, 284 КУпАП, провадження про адміністративне правопорушення відносно позивача за будь-якої із частин ст. 163-15 КУпАП підлягає закриттю за закінченням на момент винесення Постанови у справі про адміністративне правопорушення строків давності, визначених ст. 38 КУпАП.

З урахуванням наведених обставин, посилаючись на порушення вимог ст. 247 КУпАП та не доведення вини позивача у вчиненні адміністративного правопорушення, останнім заявлено вимоги визнати протиправною та скасувати постанову від 16.12.2022 Головного управління ДПС у м. Києві про накладення адміністративного стягнення на позивача і закрити справу про адміністративне правопорушення та стягнути з відповідача сплачений позивачем судовий збір та витрати на правову допомогу.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.01.2023 матеріали позову передані на розгляд судді Аббасовій Н.В.

12.01.2023 ухвалою судді Шевченківського районного суду міста Києва Аббасової Н.В. відкрито провадження в адміністративній справі та призначено її розгляд у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

16.02.2023 на адресу суду через підсистему «Електронний суд» від представника позивача надійшла заява про розподіл судових витрат, відповідно до якої заявлено вимогу про стягнення витрат на правову допомогу у розмірі 5 470,00 грн.

31.03.2023 від відповідача на адресу суду надійшов відзив на позов, у якому відповідач наводить доводи на спростування доводів позивача, зазначає, що оскаржувана постанова за своїм змістом повністю відповідає вимогам нормативно - правових актів. Зокрема, як вказує відповідач, позивача вже було притягнуто до адміністративної відповідальності за аналогічне правопорушення протягом року, а тому накладено стягнення за ст. 163-15 КУпАП у розмірі 17 000 грн.

На спростування доводів позивача щодо суб`єктного складу адміністративного правопорушення, відповідач вказав, що саме керівники суб`єктів господарювання несуть відповідальність за дотриманням порядку ведення операцій з готівкою, з огляду на що саме ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності в установленому законом порядку.

Також відповідач зазначає, що правопорушення є триваючим, крім того, факти попередніх притягнень позивача до адміністративної відповідальності аналогічного характеру свідчать про неодноразове та триваюче порушення позивачем порядку проведення готівкових розрахунків та розрахунків з використанням електронних платіжних засобів за товари (послуги), а відсутність фінансової відповідальності за вказані порушення зумовлює зловживання платником податків ст. 38 КУпАП.

З урахуванням наведеного, представник відповідача просила у позові відмовити в повному обсязі.

06.04.2023 на адресу суду представником відповідача подано заперечення на заяву про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у якому заявлено прохання відмовити у задоволенні заяви про стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

У судовому засіданні 13.04.2022 представник позивача вимоги позову підтримав, просив задовольнити, представник відповідача заперечував проти задоволення позовних вимог.

Суд, вислухавши пояснення представників сторін, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов наступних висновків.

Як вбачається із матеріалів справи, 26.10.2022 проведено фактичну перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю ОБ`ЄДНАНА ТОРГОВЕЛЬНА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЛЮС», що розташована за адресою: м. Київ. вул. Верхній Вал, 28/12 (приміщення магазину), за результатами якої Відповідачем складено Акт (довідку) фактичної перевірки від 03.11.2022 № 004451.

На підставі даного акту, 06.12.2022 посадовою особою заступником начальника відділу ГУ ДПС у м. Києві Павлусенком О.М. складено протокол про адміністративне правопорушення № 18637, відповідно до якого керівник ТОВ ОТК «ЄВРОПЛЮС» (код ЄДРПОУ - 30217001) Лапшиков Андрій Анатолійович (РНОКПП НОМЕР_2 ) вчинив порушення порядку проведення готівкових розрахунків за товари (послуги), а саме: перевищення граничних сум розрахунків готівкою протягом одного дня за одним платіжним документом, чим порушено пункт 6 розділу ІІ Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 29.12.2017 № 148 (із змінами та доповненнями). Вказане порушення зафіксовано в акті фактичної перевірки №004451.

Відповідно до акту перевірки від 26.10.2022 року бланк акту №004451, вбачається, що перевіркою встановлено, що в порушення вимоги Постанови правління НБУ від 29.12.2017 №148 «Про затвердження Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні» ТОВ ОТК «Європлюс», через ПРРО № проведено розрахунок готівкою протягом одного дня по одному платіжному дорученню (фіскальний чек) на суму у розмірі більшому за 50 000,00 грн, а саме: 22.06.2022 о 15:56 чек № txN9fo HPXY на суму 56 002 грн, 18.08.2022 о 18:24 чек № jlycUXAQS-Q на суму 89 584 грн.

Судом установлено, що постановою про накладення адміністративного стягнення, постановленою посадовою особою заступником начальника Головного управління ДПС у м. Києві Інною Якушко від 16.12.2022, притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення ч. 2 ст. 163-15 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000,00 грн.

З вказаної постанови вбачається, що посадова особа заступник начальника Головного управління ДПС у м. Києві Інною Якушко розглянувши протокол від 06.12.2022 року № 18637 і додані до нього матеріали справи про адміністративне правопорушення, акт фактичної перевірки № 34649/26/15/07/ НОМЕР_1 від 03.11.2022 щодо керівника Товариства з обмеженою відповідальністю об`єднаної торгівельної компанії «ЄВРОПЛЮС (код ЄДРПОУ - 30217001) ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , встановлено порушення порядку проведення готівкових розрахунків за товари (послуги), а саме: здійснення розрахунку готівкою із фізичною особою протягом одного дня, понад установлено граничну суму, чим порушено пункт 6 розділу ІІ «Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні» від 29.12.2017 №148 (із змінами та доповненнями).

Відповідно до положень частини другої статті 19 Конституції України, пункту 1 частини другої статті 2 та частини першої статті 7 КАС України, суд при вирішенні справи повинен керуватися принципом законності, відповідно до якого має перевіряти чи діяли органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи лише на підставі закону в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно частини першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною другою цієї статті визначено, що у адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Статтею 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Відповідно до статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до положень статті 163-15 КУпАП порушення порядку проведення готівкових розрахунків за товари (послуги), у тому числі перевищення граничних сум розрахунків готівкою, недотримання установлених законодавством вимог щодо забезпечення можливості розрахунків за товари (послуги) з використанням електронних платіжних засобів - тягне за собою накладення штрафу на фізичну особу - підприємця, посадових осіб юридичної особи від ста до двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Дія, передбачена частиною першою цієї статті, вчинена особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за таке ж порушення, - тягне за собою накладення штрафу від п`ятисот до тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до п. 6 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні затверджених постановою Правління Національного банку України суб`єкти господарювання мають право здійснювати розрахунки готівкою протягом одного дня за одним або кількома платіжними документами: 1) між собою - у розмірі до 10000 (десяти тисяч) гривень включно; 2) з фізичними особами - у розмірі до 50000 (п`ятдесяти тисяч) гривень включно. Суб`єкти господарювання у разі зняття готівкових коштів із рахунків з метою здійснення готівкових розрахунків із фізичними особами зобов`язані надавати на запит банку (філії, відділення) підтвердні документи, на підставі яких здійснюються такі готівкові розрахунки, необхідні банку (філії, відділенню) для вивчення клієнта з урахуванням ризик-орієнтованого підходу. Платежі понад установлені граничні суми проводяться через надавачів платіжних послуг шляхом переказу коштів із рахунку на рахунок або внесення коштів до кас надавачів платіжних послуг для подальшого їх переказу на рахунки. Кількість суб`єктів господарювання та фізичних осіб, з якими здійснюються готівкові розрахунки, протягом дня не обмежується. Обмеження, установлене в пункті 6 розділу II цього Положення, стосується також розрахунків під час оплати за товари, придбані на виробничі (господарські) потреби за рахунок готівки, одержаної за допомогою платіжного інструменту.

Відповідно до ст. 234-2 КУпАП податкові органи розглядають справи про адміністративні правопорушення зокрема: пов`язані порушенням порядку проведення готівкових розрахунків та розрахунків з використанням електронних платіжних засобів за товари (послуги) (стаття 163-15).

Від імені податкових органів розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники податкових органів та їх заступники, уповноважені ними посадові (службові) особи.

Згідно зі ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Позивачем не долучено до позову доказів покладання обов`язків за дотримання порядку проведення розрахунків на будь-яку особу у вказаному магазині, тому позивач, як керівник Товариства з обмеженою відповідальністю об`єднаної торгівельної компанії «ЄВРОПЛЮС (код ЄДРПОУ - 30217001) є суб`єктом адміністративного правопорушення відповідальність за яке передбачена ст. 163-15 КУпАП, що спростовує його доводи в цій частині.

Як підставу для задоволення позову, позивачем вказано, що в оскаржуваній Постанові не вказано обставини притягнення позивача до адміністративної відповідальністю за ч. 2 ст. 163-15 КУпАП.

Стаття 245 КУпАП передбачає, що завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Так, відповідно до ч.1 ст.283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова виконавчого органу сільської, селищної, міської ради по справі про адміністративне правопорушення приймається у формі рішення. Постанова повинна містити: - найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; - дату розгляду справи; - відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; - опис обставин, установлених під час розгляду справи; - зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Так, статтею 163-15 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення порядку проведення готівкових розрахунків за товари (послуги), у тому числі перевищення граничних сум розрахунків готівкою, недотримання установлених законодавством вимог щодо забезпечення можливості розрахунків за товари (послуги) з використанням електронних платіжних засобів.

У відповідності до частини 2 статті 163-15 КУпАП дія, передбачена частиною першою цієї статті, вчинена особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за таке ж порушення тягне за собою накладення штрафу від п`ятисот до тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

В обґрунтування позовних вимог в цій частині позивач зазначає про те, що у протоколі №18637 відсутня інформація щодо притягнення його до адміністративної відповідальності за аналогічне правопорушення протягом року, у зв`язку з чим, вважає, що відповідач протиправно притягнув його до відповідальності за частиною 2 статті 163-15 КУпАП.

Слід зазначити, що постанова про накладення адміністративного стягнення від 16.12.2022 відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 163-15 КУпАП, всупереч вимогам ст.283 КУпАП, не містить даних, щодо вчинення ОСОБА_1 дій передбачених ч. 1 ст. 163-15 КУпАП і якого протягом року було піддано адміністративному стягненню за таке ж порушення, що передбачено диспозицією ч. 2 ст. 163-15 КУпАП, а також не містить даних про суть правопорушення, вчинення якого інкримінується ОСОБА_1 , а саме відсутні дані про зміст дій (бездіяльності) допущених ОСОБА_1 , які б виразилися у порушенні порядку проведення готівкових розрахунків та розрахунків з використанням електронних платіжних засобів за товари (послуги), а містить лише зазначення щодо порушення порядку проведення розрахунків, а саме: здійснення розрахунків готівковими коштами понад встановлені граничні суми розрахунків, протягом одного дня, чим порушено вимоги п. 6 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 29.12.2017 № 148 (із змінами та доповненнями).

Також слід зазначити, що в силу ч. 1 ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через два місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через два місяці з дня його виявлення, за винятком випадків, коли справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу підвідомчі суду (судді).

Тобто приписами ст. 38 КУпАП встановлено строки, після закінчення яких виключається накладення адміністративних стягнень.

Згідно з п. 7 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Як вбачається зі змісту ст. 38 КУпАП початком відліку строку для накладення адміністративного стягнення є день вчинення адміністративного правопорушення. Вказана стаття не передбачає інших умов відліку цього строку, крім як для триваючих правопорушень.

Норми КУпАП не містять визначення поняття «триваюче правопорушення». Проте, як зазначено у листі Міністерства юстиції України від 02 серпня 2013 року № 6802-0-4-13/11, в теорії адміністративного права «триваючими» визначаються правопорушення, які, почавшись з якоїсь протиправної дії або бездіяльності, здійснюються потім безперервно шляхом невиконання обов`язку. Початковим моментом такого діяння може бути активна дія або бездіяльність, коли винний або не виконує конкретний покладений на нього обов`язок, або виконує його не повністю чи неналежним чином.

Проаналізувавши обставини справи та юридичний склад правопорушення, вчиненого позивачем суд дійшов висновку, що порушення порядку проведення готівкових розрахунків та розрахунків з використанням електронних платіжних засобів за товари (послуги), а саме: здійснення розрахунків готівковими коштами понад встановлені граничні суми розрахунків, протягом одного дня, одним платіжним документом, є разовим правопорушенням, оскільки таке правопорушення не має триваючого характеру й завершується у момент здійснення розрахунку.

Такий висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 18 грудня 2019 року у справі № 158/286/17, постанові від 19 травня 2020 року у справі № 404/1794/16-а, постанові від 08.06.2021р. у справі № 761/25397/16-а.

З огляду на те, що правопорушення, за яке притягнуто до адміністративної відповідальності позивача, не носить характер триваючого, та на час винесення оскаржуваної постанови закінчилися строки притягнення до адміністративної відповідальності, визначені у ч. 1 ст. 38 КУпАП, відповідачем притягнуто позивача до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу поза межами строку, передбаченого ст. 38 КУпАП.

Таким чином, суд приходить до висновку, що оскільки податковим органом прийнято оскаржену постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення поза межами строку, передбаченого статтею 38 КУпАП, така постанова підлягає скасуванню.

Як визначено ч.3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Таким чином, з врахуванням вищезазначеного, наявні правові підстави для задоволення позовних вимог та скасування постанови від 16.12.2022 року про накладання адміністративного стягнення, винесену заступником начальника Головного управління ДПС м. Києві Інною Якушко, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 163-15 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 17 000,00 грн., а провадження у справі про адміністративне правопорушення - закрити.

Згідно ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи те, що позов підлягає задоволенню, суд вважає необхідним стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у м. Києві на користь позивача судові витрати в розмірі 536,80 грн.

Відповідно до частини 1 статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу (пункт 1 частини 3 статті 132 КАС України).

Відповідно до частин 1-5 статті 134 КАС України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Суд зазначає, що при визначенні суми відшкодування слід виходити саме з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі "Схід/Захід Альянс Лімітед" проти України" (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).

Такий підхід застосовано Великою Палатою Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц.

За змістом частин 7, 9 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Як вбачається із матеріалів справи, 01.12.2022 між ОСОБА_1 та ТОВ «Бухгалтерсько - юридична компанія «Спектр» (далі - виконавець) укладено договір № 1003/23 про надання юридичних послуг, відповідно до умов якого виконавець взяв на себе зобов`язання щодо надання юридичних послуг за запитом (дорученням) замовника в рамках договірних відносин.

Пунктом 1.3 договору визначено, що від імені виконавця зобов`язання за договором мають право виконувати, зокрема, адвокат Ебубікіров Е.Я.

Пунктами 4.1, 4.2 договору сторони погодили, що винагорода виконавця за надання послуг замовнику визначається на підставі погодинних ставок, розмір якої становить 5 470,00 грн. Підставою для сплати коштів визначено Акт приймання - передачі наданих послуг.

Згідно наявної в матеріалах справи копії Акта приймання - передачі наданих послуг №42 до договору №1003/23 від 15.02.2023, виконавець надав, а клієнт прийняв юридичні послуги, вартість яких становить 5 470,00 грн.

Відповідно до вказаного Акту, виконавцем надані такі послуги:

1. вивчення, правовий аналіз матеріалів та надання правового висновку щодо визнання протиправною та скасування постанови від 16.12.2022 Головного управління ДПС у м. Києві про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ), винесеної на підставі протоколу про адміністративне правопорушення №18637 від 06.12.2022 та акту фактичної перевірки №34649/26/15/07/ НОМЕР_1 від 03.11.2022, і закриття справи про адміністративне правопорушення. Витраченого часу - 0,35 години, розмір винагороди 1914,50 грн.

2. складення позовної заяви про визнання протиправною та скасування постанови від 16.12.2022 Головного управління ДПС у м. Києві про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ), винесеної на підставі протоколу про адміністративне правопорушення №18637 від 06.12.2022 та акту фактичної перевірки №34649/26/15/07/ НОМЕР_1 від 03.11.2022, і закриття справи про адміністративне правопорушення. Витраченого часу - 0,65 години, розмір винагороди 3 555,50 грн.

Відповідачем подано заперечення на заяву про стягнення витрат на правничу допомогу, у якій зазначено, що позивачем не надано суду жодного документу на підтвердження фактичного понесення витрат на правничу допомогу, з огляду на що висловлено прохання відмовити у задоволенні такої заяви.

В той же час, необхідно зазначити, що при визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, суду необхідно дослідити на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченому адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціні позову та (або) значенню справи.

Окрім цього, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова ухвала Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 3 грудня 2021 у справі № 927/237/20).

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України», від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України», від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України», від 30 березня 2004 року у справі «Меріт проти України», заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Таким чином, з огляду на вищевикладене, враховуючи характер виконаної адвокатом роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, її складності та виконаної адвокатом роботи, критерію необхідності вчинення відповідних дій адвокатом, значимості таких дій у справі, суд дійшов висновку, що витрати на професійну правничу допомогу на суму 5470,00 грн є співмірними зі складністю цієї справи та наданим адвокатом обсягом послуг, а тому вони підлягають стягненню з відповідача.

Доводи відповідача щодо відсутності доказів на підтвердження фактичного понесення позивачем витрат на правничу допомогу судом до уваги не приймаються, оскільки спростовуються матеріалами справи.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 5, 6-11, 77, 121-123, 143, 243-246, 250-251, 283, 286, 293, 295 КАС України, суд, -

у х в а л и в:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Постанову від 16.12.2022 винесену заступником начальника ГУ ДПС у м. Києві Інною Якушко про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 163-15 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 17 000,00 грн., - скасувати.

Закрити провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 163-15 КУпАП та накладення адміністративного стягнення згідно постанови від 16.12. 2022 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у м. Києві на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 536,80 грн.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у м. Києві на користь ОСОБА_1 понесені ним витрати, пов`язані з наданням професійної правничої допомоги у розмірі 5 470,00 грн.

З урахуванням ч.4 ст.286 КАС України, рішення може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду на протязі десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Реквізити сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_2 .

Відповідач: Головне управління ДПС у м. Києві, , адреса: 04116, місто Київ, вул. Шолуденка, будинок 33/19.

Суддя: