Справа № 699/245/23
Суддя: Гусарова В. В.
Дата ухвалення: 2023-05-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 699/245/23
Номер провадження № 2-а/699/7/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.05.2023 року м. Корсунь-Шевченківський

Корсунь-Шевченківський районний суд Черкаської області в складі :

головуючого судді Гусарової В.В. при секретарі Горбенко І.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження з викликом сторін адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) до Головного управління Національної поліції в Черкаській області (вул. Смілянська, 57, м.Черкаси, Черкаська область, електрона адреса : ) про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення

встановив:

1.Позиція сторони позивача :

10.03.2023 р. до Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області з адміністративним позовом про скасування про накладення адміністративного стягнення звернувся ОСОБА_1 , в якому вказав, що постановою ЧДОП СП ВП №1 ГУНП в Черкаській області, лейтенанта поліції Шпак Олесандра Олеговича серія БАД №691444 від 01.03.2023 року ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 8 500 грн. за ч. 8 ст.121 КУпАП за те, що 01.03.2023 року року о 13 годині 59 хв., по вул. Центральній, буд. 35, в с. Набутів Черкаського району Черкаської області позивач керував транспортним засобом марки VW Passat д.н.з. НОМЕР_2 , щодо якого порушено обмеження, встановлені митним кодексом України, а саме порушено строки його тимчасового ввезення на територію України, а також керував автомобілем без реєстраційних документів, чим скоїв правопорушення, передбачене ч. 8 ст. 121 КУпАП та ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Проте з даної постанови позивачу не зрозуміло, в чому саме полягають його дії, які підпадають під ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 8 ст. 121 КУпАП, та які саме обмеження встановлені Митним кодексом України, він порушив, оскільки постанова в цій частині є нечитабельною. Окрім цього, в даній постанові не вказано який саме пункт правил митного кодексу їм було порушено, що в свою чергу є грубим порушенням та є підставою для скасування оскаржуваної постанови.

Позивач вважає дану постанову незаконною, та такою, що підлягає скасуванню з огляду на те, що поліцейським при її винесенні не виконано встановлених статтями 247, 280 КУпАП вимог щодо встановлення наявності події адміністративного правопорушення, з`ясування обставин, що мають значення для правильного вирішення справи - чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, та інші.

В оскаржуваній постанові про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не міститься посилань ні на жодний доказ на підтвердження його вини у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення. Всупереч вимогам ч.І ст. 268 КУпАП поліцейський не забезпечив йому адвоката чи іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги та не роз`яснив йому суті винесеної відносно нього постанови, чим порушив його право на захист та правову допомогу, оскільки позивач не обізнаний в галузі права.

Окрім цього, позивач повідомив, що даний автомобіль було придбано у м. Корсунь-Шевченківському без оформлення договору купівлі-продажу більше ніж за три місяці до моменту зупинки.

З правопорушенням за ст. 126 ч.1 КУпАП позивач не згідний також, оскільки на момент зупинки т/з під його керуванням в нього був наявний технічний паспорт на вказаний автомобіль.

Коли він ставив підпис в оскаржуваній постанові, він не мав змоги ознайомитися повністю з її текстом, оскільки дані події відбувалися досить швидко та ЧДОП СП ВП №1 ГУНП в Черкаській області, лейтенант поліції ОСОБА_2 не дав позивачу змоги пред`явити відповідний технічний паспорт на транспортний засіб марки VW Passat д.н.з. НОМЕР_2 , який в позивача був наявний на момент зупинки.

Таким чином, позивач вважає, що відповідачем було порушено порядок складення адміністративних матеріалів, не вказано який саме пункт митних правил мною було порушено та відповідно, у зв`язку з порушенням мого права на захист та правову допомогу, а тому позивач вважає, що в його діях відсутній склад правопорушень, передбачених ч.8 ст. 121 КУпАП, а тому справа відповідно до ст. 286, ч.З КАС України, 247 ч.1 п. 1,284 ч.І п.З КУпАП підлягає закриттю.

2.Позиція сторони відповідача

Головне управління Національної поліції в Черкаській області вважає, що даний адміністративний позов не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Позивач звернувся в суд з позовом, в якому просить скасувати постанову серії БАД № 691444 від 01.03.2023 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

Так, постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, від 01.03.2023 серії БАД № 691444 позивача, за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 8 ст. 121 КУпАП та ч. 1 ст. 126 КУпАП, притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 8500, 00 грн.

Відповідно до змісту оскаржуваної постанови, позивач керував транспортним засобом - автомобілем VW PASSAT, реєстраційний номер НОМЕР_2 щодо якого порушено обмеження встановлені Митним кодексам України, а саме: порушено строки його тимчасового ввезення на територію України, а також керував даним автомобілем без реєстраційних документів.

Звертаємо увагу суду, що згідно з рішенням Європейського суду з прав людини в справі «O'Halloran and Francis v. the United Kingdom» будь-хто, хто вирішив володіти чи керувати автомобілем, знав, що таким чином він піддає себе режиму регулювання, котрий застосовується, оскільки визнавалося, що володіння і користування автомобілем може потенційно завдати серйозної шкоди. Можна вважати, що ті, хто вирішив володіти та керувати автомобілями, погодилися на певну відповідальність та обов`язки.

Згідно ст.16 Закону України"Продорожній рух" водій зобов`язаний не допускати випадків керування транспортним засобом, щодо якого порушено обмеження, встановлені Митним кодексом України, а саме: порушено строки його тимчасового ввезення та/або переміщення в митному режимі транзиту; транспортний засіб використовується для цілей підприємницької діяльності та/або отримання доходів в Україні; транспортний засіб передано у володіння, користування або розпорядження особі, яка не ввозила його на митну територію України або не помішувала в митний режим транзиту.

Відповідно до ст. 31 Закону України «Про дорожній рух» тимчасово ввезені транспортні засоби особистого користування можуть використовуватися на митній території України виключно громадянами, які ввезли зазначені транспортні засоби в Україну, для їхніх особистих потреб. Такі транспортні засоби не можуть використовуватися для цілей підприємницької діяльності та/або отримання доходів в Україні, бути розкомплектовані чи передані у володіння, користування або розпорядження іншим особам. Транспортні засоби, зареєстровані відповідними органами іноземних держав, які ввезені на територію України та перебувають під митним контролем, підлягають вивезенню або поміщенню в інший митний режим у строки, визначені законодавством з питань державної митної справи.

Частиною першою статті 380 Митного кодексу України передбачено, що тимчасове ввезення громадянами-нерезидентами на митну територію України транспортних засобів особистого користування дозволяється на строк до одного року.

На підставі вищезазначеного працівник поліції в постанові серії БАД № 691444 чітко зазначив, що позивачем порушено обмеження встановлені Митним кодексом України, а саме порушено строки його тимчасового ввезення на територію України. А тому інформація в позовній заяві ОСОБА_1 про те, в чому саме полягають його дії, які підпадають під ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 8 ст. 121 КУпАП, та які саме обмеження встановлені Митним кодексом України він порушив, оскільки постанова в тій частині є нечитабельною, не знайшла свого підтвердження, оскільки позивач разом з позовною заявою надав копію постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД № 691444 від 01.03.2023 року, яка гарної якості та читабельна.

Крім того, звертаємо увагу суду, що позивач не заперечує стосовно того факту, що саме він керував транспортним засобом, щодо якого порушено обмеження встановлені Митним кодексом України.

Таким чином, встановлені обставини, свідчать про наявність в діянні позивача ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 8 ст. 121 КУпАП.

Поряд з цим згідно з постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, від 01.03.2023 серії БАД № 691444, позивач керував автомобілем без реєстраційних документів чим порушив ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Не погоджуючись з цим, позивач зазначив, що на момент зупинки транспортного засобу під його керуванням в нього був наявний технічний паспорт на вказаний автомобіль.

Відповідно до відеозапису, отриманого з боді камери працівника поліції, встановлено, що позивач ОСОБА_1 неодноразово повідомив, що в нього відсутній реєстраційний документ на автомобіль. Після чого, зі свого телефону зробив дзвінок та хотів надати фото вищевказаного документу.

Представник відповідача просив відмовити у позові у повному обсязі.

3.Судовий розгляд.

Позивач у судовому засіданні підтримав позовні вимоги у повному обсязі, просив позов задовольнити. Пояснив суду, що десь у грудні 2022 р. придбав автомобіль, при цьому купівлю-продаж автомобілю не оформлювали, йому просто передали документи на автомобіль, він не цікавився, коли автомобіль був пригнаний з-за кордону.1.03.2023 р. в с.Набутів його зупинили працівники поліції. Спочатку він їм не представив свідоцтво про реєстрацію, бо не знав як воно виглядає, але він був у нього з собою. Він пояснював, що йому треба адвокат ( але він сказав вже потім, коли виключилась відеокамера). Читабельний примірник постанови він отримав тільки на наступний день у відділку поліції.

Представник відповідача у судовому засіданні підтримала свої заперечення у повному обсязі, просила у позові відмовити.

У судовому засіданні були вивчені наступні матеріали справи :

-Копія постанови про накладення на позивача адміністративного стягнення за ст. 126 ч.1,121 ч.8 КУпАП ( а.с.7)

-Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу ( а.с.8)

-Посвідчення водія на ім`я позивача ( а.с.9)

-Довідка МСЕК на ім`я позивача ( а.с.10)

-- копія паспорта позивача ( а.с.11)

-- відзив на позовну заяву ( а.с.24-31)

-Документи щодо повноважень представника відповідача ( а.с.32-33)

-Рапорт ( а.с.35)

-Відомості митної служби щодо перетину кордону автомобіля, яким керував позивач ( а.с.36)

-- диск з відеозаписом з бодікамери.

4.Висновки суду

Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Згідно з ч. 1 ст. 6 Закону України "Про Національну поліцію" поліція у своїй діяльності керується принципом верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до ч.ч. 1 і 2 ст. 7 Закону України "Про Національну поліцію" під час виконання своїх завдань поліція забезпечує дотримання прав і свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, а також міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і сприяє їх реалізації. Обмеження прав і свобод людини допускається виключно на підставах та в порядку, визначених Конституцією і законами України, за нагальної необхідності і в обсязі, необхідному для виконання завдань поліції.

Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 23 Закону України "Про Національну поліцію", поліція відповідно до покладених на неї завдань: у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 №3353 встановлений Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306 (далі - ПДР).

За змістом ч. 5 ст. 14 Закону України "Про дорожній рух" учасники дорожнього руху зобов`язані, зокрема знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Відповідно до п. 1.3 ПДР України, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Відповідно до п. 1.9 Правил дорожнього руху особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно ст.16 Закону України"Про дорожній рух" водій зобов`язаний не допускати випадків керування транспортним засобом, щодо якого порушено обмеження, встановлені Митним кодексом України, а саме: порушено строки його тимчасового ввезення та/або переміщення в митному режимі транзиту; транспортний засіб використовується для цілей підприємницької діяльності та/або отримання доходів в Україні; транспортний засіб передано у володіння, користування або розпорядження особі, яка не ввозила його на митну територію України або не помішувала в митний режим транзиту.

Відповідно до ст. 31 Закону України «Про дорожній рух» тимчасово ввезені транспортні засоби особистого користування можуть використовуватися на митній території України виключно громадянами, які ввезли зазначені транспортні засоби в Україну, для їхніх особистих потреб. Такі транспортні засоби не можуть використовуватися для цілей підприємницької діяльності та/або отримання доходів в Україні, бути розкомплектовані чи передані у володіння, користування або розпорядження іншим особам. Транспортні засоби, зареєстровані відповідними органами іноземних держав, які ввезені на територію України та перебувають під митним контролем, підлягають вивезенню або поміщенню в інший митний режим у строки, визначені законодавством з питань державної митної справи.

Частиною першою статті 380 Митного кодексу України передбачено, що тимчасове ввезення громадянами-нерезидентами на митну територію України транспортних засобів особистого користування дозволяється на строк до одного року.

Частина 8 статті 121 КУпАП передбачає, що керування водієм транспортним засобом, щодо якого порушено обмеження, встановлені Митним кодексом України, а саме: порушено строки його тимчасового ввезення та/або переміщення в митному режимі транзиту; транспортний засіб використовується для цілей підприємницької діяльності та/або отримання доходів в Україні; транспортний засіб передано у володіння, користування або розпорядження особі, яка не ввозила його на митну територію України або не помішувала в митний режим транзиту, - тягне за собою накладення штрафу на водія в розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Аналіз наведених норм у сукупності та в контексті запровадження заборони керування водієм транспортним засобом, щодо якого порушено обмеження, встановлені Митним кодексом України., та цілей Закону України "Про дорожній рух", свідчить, що порушення вказаної заборони, посягає на безпеку дорожнього руху, отже адміністративне правопорушення передбачене ч.8 ст.121КУпАП є правопорушенням у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

До основних повноважень поліції входить регулювання дорожнього руху та здійснення контролю за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі. У випадках, визначених законом, поліція здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Відповідно до ст.222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил паркування транспортних засобів, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів, (... ч.8 ст. 121 КУпАП).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Таким чином, до компетенції органів Національної поліції належить розгляд справ про порушення правил дорожнього руху, в тому числі за керування водієм транспортним засобом, щодо якого порушено обмеження, встановлені Митним кодексом України (ч.8 ст. 121 КУпАП).

В оскаржуваній постанові працівник поліції зазначив, що позивач керував транспортним засобом, з порушенням норм Митного кодексу,а саме порушення строку тимчасового ввезення на територію України, а також керував транспортним засобом без реєстраційних документів.

Щодо відсутності реєстраційних документів на час зупинки транспортного засобу суду було надано беззаперечний доказ того, що позивач дійсно їх не мав ( що підтверджується її поясненнями на відеозапису ( дзвонив до якогось чоловіка, питав за документи, документи працівникам поліції не пред`являв.) Тобто в цій частині, докази, надані стороною відповідача повністю спростовують твердження позивача.

Крім того, в оскаржуваній постанові працівник поліції чітко зазначив, яке порушення митних правил було допущено позивачем і не зазначення відповідної ст. Митного кодексу не є само по собі таке недотримання форми, яке б протягло б за собою скасування постанови.

Посилання позивача про те, що на його вимогу не був запрошений адвокат, що йому не роз`яснювались його права спростовується відеозаписом ( на відео позивач такого клопотання не заявляв), крім того, розписався в постанові про те, що права, передбачені ст. 268 КУпАП йому роз`яснені.

Відповідно до ст. 280 КпАП України орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами.

Статтею 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

За приписами частини 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України здійснення розгляду і вирішення справ в адміністративних судах на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості та офіційного з`ясування всіх обставин справи.

Відповідно до приписів статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Докази суду надають особи, які беруть участь у справі. Суд може запропонувати надати додаткові докази або витребувати додаткові докази за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, або з власної ініціативи.

Згідно ч.ч.І, 2 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Розглянув всі вищевказані докази у сукупності, суд дійшов висновку про те, що відсутні підстави для задоволення позову, так як сторона відповідача надала до суду переконливі докази, що свідчать про вчинення позивачем адміністративних правопорушень, за скоєння яких він був притягнутий до адміністративної відповідальності. Судом не було встановлено підстав для скасування постанови, що є предметом позову. Керуючись ст. ст. 2, 6, 9, 72, 77, 94, 243-246 КАС України, суд

вирішив:

В адміністративному позові ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) до Головного управління Національної поліції в Черкаській області (вул. Смілянська, 57, м.Черкаси, Черкаська область, електрона адреса : ) про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення - відмовити в повному обсязі.

Рішення може бути оскаржена в апеляційному порядку до шостого апеляційного адміністративного суду в апеляційному окрузі, що включає Київську, Черкаську, Чернігівську області та місто Київ, з місцезнаходженням у місті Києві. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом 10 днів з дня його складання. Учасник справи, якому не було вручено рішення суду в день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного тексту рішення.

СуддяГусарова В.В.