Справа № 360/2100/22
Суддя: Компанієць Ірина Дмитрівна
Дата ухвалення: 2023-05-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 травня 2023 року справа №360/2100/22

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Компанієць І.Д., суддів Геращенка І.В., Сіваченка І.В.,

розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Харківського національного університету внутрішніх справ на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 15 лютого 2023 року у справі № 360/2100/22 (головуючий І інстанції Басова Н.М.) за позовом Харківського національного університету внутрішніх справ до ОСОБА_1 про стягнення витрат,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з відповідача витрати, пов`язані з утриманням, в сумі 62362,71 грн.

В обґрунтування позову зазначив, що ОСОБА_1 проходив службу в органах внутрішніх справ України з 19.07.2019 по 12.08.2022.

Наказом Харківського національного університету внутрішніх справ відповідача прийнято на службу в органи внутрішніх справ та зараховано курсантом ХНУВС з 15.08.2019.

02.09.2019 на виконання наказу МВС від 01.03.2017 № 173 "Про затвердження Типового форми Контракту про здобуття освіти у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських" між відповідачем та ХНУВС та ГУНП України в Луганській області укладено контракт № 96 про здобуття освіти у вищому навчальному закладі із специфічними умовами навчання, який здійснює підготовку поліцейських.

Наказом ХНУВС від 12.08.2022 № 295 о/с відповідача відраховано з числа курсантів та звільнено зі служби в Національній поліції України за п. 7 ч. 1 ст. 77 Закону України "Про Національну поліцію" (за власним бажанням).

Згідно довідок-розрахунків, які відповідачем не оскаржувались, відповідач повинен відшкодувати витрати, пов`язані з його утриманням у ХНУВС на загальну суму 62362,71 грн.

Після звільнення відповідача повідомлено про відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням у ВНЗ із специфічними умовами навчання на номер телефону який був вказаний в контракті.

Повідомлення надіслано на мобільний застосунок "Viber" 25.10.2022, отримано та прочитано відповідачем.

Проте позивач у добровільному порядку витрати не відшкодував.

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 15 лютого 2023 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з судовим рішенням, позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти постанову, якою позов задовольнити.

Обґрунтування апеляційної скарги.

Оскільки відповідач перебуває на тимчасово окупованій території, тому не можливо надсилати йому повідомлення засобами поштового зв`язку.

Відповідно до Порядку № 261 позивачем застосовано альтернативний спосіб повідомлення через мобільний застосунок «Viber» на номер телефону, який відповідач власноручно вказав у контракті.

Повідомлення відповідачем було отримано та прочитано, про що свідчать дві галочки фіолетового кольору.

Тому суд першої інстанції безпідставно дійшов висновку, що позивачем не додержано процедуру повідомлення відповідача про відшкодування витрат.

Враховуючи режим роботи суддів та працівників апарату Першого апеляційного адміністративного суду з часу введення на території України правового режиму воєнного стану, з метою збереження життя та здоров`я, а також забезпечення безпеки суддів та працівників апарату суду, дана постанова прийнята колегією суддів за умови наявної можливості доступу колегії суддів до матеріалів адміністративної справи.

Апеляційним судом витребувано у Луганського окружного адміністративного суду справу, однак суд першої інстанції листом повідомив, що всі документи у цій справі, що надійшли в паперовому вигляді або через офіційну електронну пошту суду скановано та експортовано в КП "Діловодство спеціалізованого суду".

Верховний Суд листом від 19.08.2022 № 2097/0/2-22 на лист вх. № 1730/0/1-22 щодо надання Науково-консультативною радою при Верховному Суді висновку з питань, пов`язаних з електронним адміністративним судочинством повідомив, що підстав для звернення до НКР щодо надання вченими-членами НКР наукових висновків немає. Суд проводить розгляд справи за матеріалами судової справи у паперовій або електронній формі в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів) (ч. 9 ст. 18 КАС України). Також, щодо інституту відновлення втраченого судового провадження в адміністративній справі у зв`язку з запровадженням ЄСІТС зазначено, що втрата судового провадження стосується справ, які були сформовані в паперовій формі.

Відповідно до листів Державної судової адміністрації України від 01.08.2018 № 15-14040/18, від 13.09.2018 № 15-17388/18 судами забезпечено сканування та експортування в підсистему "Електронний суд" матеріалів всіх судових справ, як перебували в провадженні суддів станом на 01.08.2018. Тобто вказана підсистема містить усі матеріали судової справи.

Таким чином, наявність електронних копій матеріалів судової справи, паперовий примірник якої фактично втрачено, не є підставою для визнання судового провадження втраченим, а тому електронні матеріали судових справ, які сформовано в підсистемі "Електронний суд" у повному обсязі є достатніми для подальшого розгляду таких справ.

Отже, враховуючи зазначений лист Верховного Суду, апеляційний суд вважає за можливе здійснити апеляційний перегляд за документами, наявними в підсистемі "Електронний суд".

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції розглядає справу у порядку письмового провадження.

Суд, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, розглядаючи апеляційну скаргу в межах викладених доводів, встановив наступне.

Фактичні обставини справи.

Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 15.12.2022 витребувано від Державної міграційної служби України інформацію, яка міститься в Єдиному державному демографічному реєстрі, щодо зареєстрованого місця проживання (перебування) фізичної особи ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , паспорт: НОМЕР_2 ).

На виконання вищевказаної ухвали суду Державною міграційною службою України надано відповідь від 23.12.2022 № 6.2-10290/6-22, в якій зазначено, що за наявною в ДМС інформаціє місце проживання ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване за адресою АДРЕСА_2 .

На даний час адреса місця проживання відповідача відноситься до тимчасово окупованих територій.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , - що підтверджується паспортом громадянина України № НОМЕР_2 та відповіддю Департаменту з питань громадянства, паспортизації та реєстрації від 23.12.2022 № 6.2-10290/6-22.

02.09.2019 між ОСОБА_1 та Харківським національним університетом внутрішніх справ в особі ректора Харківського національного університету внутрішніх справ Д.В. Швець укладено контракт про здобуття освіти в закладі вищої освіти із специфічними умовами навчання, який здійснює підготовку поліцейських № 96, згідно з яким ОСОБА_1 , взяв на себе зобов`язання, зокрема: виконати в повному у обсязі освітньо-професійну програму підготовки для здобуття ступеня вищої освіти бакалавра; дотримуватись правил внутрішнього розпорядку Виконавця, службовою та навчальної дисципліни, вимог законодавства України, зокрема, нормативно-правових актів з питань здобуття вищої освіти та проходження служби в Національній поліції України; у разі заподіяння шкоди майну Виконавця нести матеріальну відповідальність згідно із законодавством України; після закінчення навчання прибути до місця призначення в строк, визначений у направленні на службу, та приступити до виконання службових обов`язків за відповідною посадою; у paзі дострокового розірвання Контракту, а також звільнення зі служби в поліції протягом трьох років після закінчення навчання відшкодувати Міністерству внутрішніх справ України витрати, пов`язані з утриманням у вищому навчальному закладі відповідно до пункту 4 статті 74 Закону України "Про Національну поліцію".

Згідно з наказом ректора Харківського національного університету внутрішніх справ від 19.07.2019 № 240 о/с ОСОБА_1 зараховано курсантом першого курсу до факультету №1 Харківського національного університету внутрішніх справ за спеціальністю 081 "Право" (термін навчання - 4 роки) за напрямом підготовки "слідчі для органів досудового розслідування, з 15 серпня 2019 року, присвоївши спеціальне звання "рядовий поліції" та спеціальний жетон (0149075).

Згідно витягу з наказу ректора Харківського національного університету внутрішніх справ "Про особовий склад" від 12.08.2022 № 295о/с ОСОБА_1 звільнено зі служби в поліції за пунктом 7 частини 1 статті 77 Закону України "Про Національну поліцію" (за власним бажанням), з 16 серпня 2022 року.

Відповідно до довідки № 4/534-д про фактичні витрати, пов`язані з утриманням курсанта ОСОБА_1 у Харківському національному університеті внутрішніх справ за період з 15.08.2019 по 16.08.2022, витрати на утримання курсанта склали 62362,71грн. Розмір цих витрат складається з: грошового забезпечення - 8171,29 грн; продовольчого забезпечення - 30918,33 грн; медичного забезпечення - 310,11 грн; речового забезпечення - 5076,41 грн; комунальних послуг та спожитих енергоносіїв - 17886,57 грн.

Позивачем складено письмове повідомлення ОСОБА_1 від 12.08.2022 № 295/ос про необхідність відшкодування витрат, пов`язаних з його утриманням у Харківському національному університеті внутрішніх справ протягом 30 діб з моменту отримання повідомлення.

У зв`язку з тим, що зареєстрованим місцем проживання відповідача є тимчасово окупована територія України, вказане повідомлення було надіслано відповідачу за номером телефону НОМЕР_3 на мобільний застосунок "Viber" 25.10.2022.

У зв`язку з невідшкодуванням відповідачем у добровільному порядку витрат, пов`язаних з його утриманням у вищому навчальному закладі, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні позову, виходив з того, що позивач не підтвердив належним чином факт звернення до відповідача для досудового врегулювання спору у спосіб, що передбачено діючим законодавством.

Оцінка суду.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини четвертої статті 74 Закону України "Про Національну поліцію" особи, які навчаються за державним замовленням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, у разі дострокового розірвання контракту про здобуття освіти з будь-яких підстав, крім звільнення зі служби в поліції на підставі підпунктів 2, 4 частини першої статті 77 цього Закону, а також поліцейські, звільнені зі служби в поліції протягом трьох років після закінчення вищезазначених навчальних закладів з будь-яких підстав, крім звільнення зі служби в поліції на підставі підпунктів 2, 4 частини першої статті 77 цього Закону, відшкодовують Міністерству внутрішніх справ України витрати, пов`язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Згідно частини п`ятої статті 74 Закону України "Про Національну поліцію" визначено, що у разі відмови від добровільного відшкодування витрат, зазначених у частині четвертій цієї статті, таке відшкодування здійснюється в судовому порядку.

Механізм відшкодування особами, які навчалися за денною формою навчання за державним замовленням (далі - особи) у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських (далі - вищі навчальні заклади), витрат, пов`язаних з їх утриманням у таких закладах (далі - витрати), у разі: дострокового розірвання контракту про здобуття освіти (далі - контракт) з будь-яких підстав, крім звільнення із служби в Національній поліції (далі - поліція) через хворобу (за рішенням медичної комісії про непридатність до служби в поліції) чи у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів; звільнення із служби в поліції протягом трьох років після закінчення вищого навчального закладу з будь-яких підстав, крім звільнення із служби в поліції через хворобу (за рішенням медичної комісії про непридатність до служби в поліції) чи у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, визначає Порядок відшкодування особами витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 квітня 2017 року № 261 (далі - Порядок № 261).

Як визначено пунктом 2 Порядку № 261 витрати відшкодовуються згідно з контрактом, укладеним між вищим навчальним закладом, відповідним органом поліції та особою, яка навчалася. У разі коли особа є неповнолітньою, установлення правових відносин здійснюється відповідно до вимог Цивільного кодексу України. Типову форму контракту затверджує МВС.

Згідно з пунктом 4 Порядку № 261 витрати відшкодовуються особою в повному розмірі за весь період її фактичного навчання.

На підставі пункту 5 Порядку № 261 після видання наказу про звільнення (відрахування з вищого навчального закладу) особи керівник органу поліції (вищого навчального закладу) або за його дорученням інша посадова особа видає зазначеній особі під підпис повідомлення із зобов`язанням протягом 30 діб з моменту отримання повідомлення відшкодувати МВС витрати із зазначенням їх розміру та реквізитів розрахункового рахунка для перерахування коштів.

Таке повідомлення може бути надіслано особі рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення за останнім місцем реєстрації, зазначеним у матеріалах її особової справи.

Відповідно до пункту 8 Порядку № 261 у разі відмови від добровільного відшкодування витрат, а також у разі порушення особою умов договору, укладеного відповідно до пункту 6 цього Порядку, таке відшкодування здійснюється в судовому порядку. Претензійно-позовну діяльність провадить вищий навчальний заклад, у якому навчалася особа.

Аналіз вищезазначених нормативно правових актів: статті 74 Закону України "Про Національну поліцію" та пункту 8 Порядку № 261 свідчить, що право на звернення до суду у позивача у цій категорії справ може виникнути лише у випадку відмови відповідача добровільно відшкодувати витрати.

Тобто, відповідно до Порядку № 261 позивач має вручити під підпис або надіслати відповідачу повідомлення із зобов`язанням протягом 30 діб з моменту отримання такого повідомлення відшкодувати витрати із зазначенням їхнього розміру та реквізитів рахунку для перерахування коштів, за для того, щоб забезпечити можливість добровільно відшкодувати витрати на навчання і лише, у разі відмови відповідача, може звернутися до суду.

Саме із відмовою курсанта добровільно відшкодувати витрати на його утримання у вищому навчальному закладі, законодавцем пов`язано можливість звернення навчального закладу із позовом про стягнення такого відшкодування у судовому порядку.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постановах від 23 вересня 2021 року у справі № 520/11540/19, від 30 серпня 2022 року у справі № 480/8200/20, від 14 грудня 2022 року у справі № 520/5837/2020 та від 13 січня 2023 року у справі № 440/2692/20.

Аналіз правових норм, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин, дає підстави для висновку, що для досудового врегулювання спору Харківський національний університет внутрішніх справ мав вручити під підпис або надіслати відповідачу рекомендованим листом з повідомленням про вручення за останнім місцем реєстрації, зазначеним у матеріалах її особової справи, повідомлення із зобов`язанням протягом 30 діб з моменту отримання такого повідомлення відшкодувати витрати із зазначенням їхнього розміру та реквізитів рахунку для перерахування коштів, за для того, щоб забезпечити можливість добровільно відшкодувати витрати на навчання і лише, у разі відмови відповідача, міг звернутися до суду.

Між тим, позивачем не надано належних доказів на підтвердження факту вручення відповідачу під підпис або надіслання рекомендованим листом з повідомленням про вручення повідомлення із зобов`язанням протягом 30 діб з моменту отримання такого повідомлення відшкодувати витрати із зазначенням їхнього розміру та реквізитів рахунку для перерахування коштів.

Щодо надіслання повідомлення від 12.08.2022 № 295/ос відповідачу за номером телефону НОМЕР_3 на мобільний застосунок "Viber", суд зазначає, що Порядком № 261 не передбачено надіслання повідомлення із зобов`язанням протягом 30 діб з моменту отримання повідомлення відшкодувати МВС витрати із зазначенням їх розміру та реквізитів розрахункового рахунка для перерахування коштів у будь-який інший спосіб, не визначений в пункті 5 цього Порядку, у тому числі й на мобільний номер телефона відповідача через мобільний застосунок "Viber", тобто альтернативним засобом зв`язку.

Є безпідставним посилання позивача на правову позицію Верховного Суду, викладену в ухвалі від 17 листопада 2022 року у справі № 560/5541/20, оскільки вона висловлена щодо застосування статті 251 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому не є застосовною до спірних правовідносин.

Крім того, ухвала не є остаточним судовим рішенням Верховного Суду у справі, висновки якого обов`язково повинні бути враховані судами відповідно до приписів процесуального законодавства.

За таких обставин колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення адміністративного позову.

Статтею 242 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

За приписами пункту 1 частини першої статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвали судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Оскільки судове рішення в межах доводів апеляційної скарги є обґрунтованим, ухваленим з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для її задоволення та скасування рішення суду першої інстанції не вбачається.

Керуючись статтями 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 327, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Харківського національного університету внутрішніх справ на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 15 лютого 2023 року у справі № 360/2100/22 - залишити без задоволення.

Рішення Луганського окружного адміністративного суду від 15 лютого 2023 року у справі № 360/2100/22- залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття 09 травня 2023 року є остаточною та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, визначених ст. 328 КАС України.

Повне судове рішення складено 09 травня 2023 року.

Головуючий суддя І.Д. Компанієць

Судді І.В. Геращенко

І.В. Сіваченко