Справа № 580/5382/22
Суддя: Епель Оксана Володимирівна
Дата ухвалення: 2023-05-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий у першій інстанції: Трофімова Л.В.
Суддя-доповідач: Епель О.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2023 року Справа № 580/5382/22

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Епель О.В.,

суддів: Губської Л.В., Карпушової О.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 02 лютого 2023 року у справі

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області

про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

Історія справи.

ОСОБА_1 (далі - Позивачка) звернулася до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (далі - Відповідач), в якому просила суд:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області щодо відмови в розрахунку Позивачці пенсії за віком, відповідно до частини 2 статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», із застосуванням середньої заробітної плати як середній показник за 2019-2021 роки;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області здійснити перерахунок та виплату (з урахуванням раніше сплачених коштів) пенсії за віком Позивачці, відповідно до частини 2 статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні з якої сплачені страхові внески, обчисленої як середній показник за 2019-2021 роки, починаючи з 09.08.2022.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 стверджує, що 19.09.2005 їй було призначено пенсію за вислугу років згідно зі ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», проте у зв`язку із працевлаштуванням з 26.09.2005 до 14.07.2011 та з 02.01.2014, виплату пенсії припинено через вихід на роботу, що дає право на цей вид пенсії. Позивачка зазначає, що після досягнення нею пенсійного віку на загальних підставах 09.08.2022 вона звернулась до Відповідача із заявою про призначення пенсії за віком, але ГУ ПФУ в Черкаській області не здійснено розрахунок її пенсії за віком, відповідно до частини 2 статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачені страхові внески, обчисленої як середній показник за 2019, 2020, 2021 роки, та не враховано, що Позивачка звернулась із заявою про призначення пенсії за віком на підставі Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» вперше.

На думку Позивачки, Відповідачем неправильно визначений показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачені страхові внески, що призвело до обчислення її пенсії у значно меншому розмірі, ніж встановлено чинним законодавством.

На переконання Позивачки, при призначенні їй пенсії за віком має застосовуватись показник середньої заробітної плати за 2019-2021 роки.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 02 лютого 2023 року позов задоволено частково:

- визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області з 20.09.2022 у не прийнятті мотивованого індивідуального акта у формі рішення за заявою Позивачки про перерахунок пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»;

- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області повторно розглянути заяву Позивачки від 20.09.2022 щодо пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та прийняти мотивоване рішення з урахуванням висновків суду.

У задоволенні позову в іншій частині позовних вимог - відмовлено.

Ухвалюючи зазначене рішення, суд першої інстанції виходив з того, що якщо особа отримувала пенсію за іншим Законом, звертається за призначенням пенсії згідно із Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», показник середньої заробітної плати має враховуватись за три календарні роки, що передують року призначення нового виду пенсії за Законом № 1058.

Разом з тим суд зазначив, що Відповідач листом від 20.10.2022 № 6212-6068/З-03/8-2300/22, відповідно до Закону України «Про звернення громадян», у відповідь на заяву Позивачки від 20.09.2022 повідомив про відсутність підстав для перерахунку її пенсії із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні за 2019-2021, проте мотивованого індивідуального акта у формі рішення на спростування чи підтвердження вказаних нею підстав для перерахунку (підвищення за результатом розрахунку/обчислення) пенсії у зв`язку із застосуванням середньої заробітної плати (доходу ) в Україні, з якої сплачені страхові внески, обчисленої як середній показник за 2019-2021 починаючи з 09.08.2022, не прийняв.

За таких обставин, а саме за відсутності мотивованого індивідуального акта у формі рішення, прийнятого щодо заяви Позивачки від 20.09.2022, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, Відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити постанову про відмову в задоволенні позову в повному обсязі, зазначаючи, що в цьому випадку мало місце переведення з одного виду пенсії на інший, а не первинне призначення пенсії, а тому, на переконання Апелянта, відсутні підстави для обчислення розміру пенсії Позивачки із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні за 2019-2021 роки, оскільки такий показник застосовується виключно при первинному призначенні пенсії.

З цих та інших підстав Апелянт вважає, що оскаржуване ним рішення суду прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення спору в цілому.

Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 06.03.2023 та від 17.03.2023 було відкрито апеляційне провадження, встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу та призначено справу до судового розгляду в порядку письмового провадження.

У строк, установлений судом, відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Відповідно до частини першої статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - без змін з наступних підстав.

Обставини справи, установлені судом першої інстанції.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, відповідно до пенсійного посвідчення (дата видачі 05.10.2011) Позивачці призначена пенсія за вислугу років, проте виплату пенсії було припинено у зв`язку з виходом на роботу, що дає право на цей вид пенсії.

09.08.2022 Позивачка звернулась до Відповідача із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон №1058).

Пенсія за віком, згідно із Законом № 1058 обчислена Позивачці з урахуванням страхового стажу 44 роки 08 місяців, стаж ураховано до 30.06.2022 (коефіцієнт стажу- 0,44667), та заробітної плати, визначеної за періоди роботи із 01.07.2000 до 30.06.2022 (коефіцієнт заробітної плати 1,13991).

Розмір пенсії за віком Позивачки з 09.08.2022 становить 3300,21 грн, зокрема: 3149,85 грн - розмір пенсії за віком, обчислений з урахуванням страхового стажу Позивачки та заробітної плати, згідно із статтею 27 Закону № 1058 (3764,40*1,17*1,11*1,11*1,14*1,13991 (коефіцієнт заробітної плати) * 0,44667 (коефіцієнт страхового стажу); 150,36 грн - доплата за стаж понад 30 років, згідно із ст. 28 Закону № 1058 (1074,00 грн (прожитковий мінімум для непрацездатних осіб із 01.09.2015 (для працюючих))*14%).

На заяву Позивачки від 20.09.2022 щодо неправильного застосування показника середньої заробітної плати під час призначення пенсії за віком, згідно із Законом № 1058 Відповідач листом від 20.10.2022 № 6212-6068/З-03/8-2300/22 повідомив, що підстав для перерахунку її пенсії із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні за 2019-2021 роки немає.

Позивачка, вважаючи свої права порушеними, звернулася до суду з цим позовом.

Нормативно-правове обґрунтування.

Спірні правовідносини врегульовані Конституцією України, Законами України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV), «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 № 1788-XII (далі - Закон № 1788-XII), постановою Кабінету Міністрів України від 20.02.2019 № 124 (далі - Постанова № 124).

Так, відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із статтею 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення, створенням мережі державних, комунальних приватних закладів для догляду непрацездатними.

Згідно з частиною першою статті 2 Закону № 1058-IV система пенсійного забезпечення в Україні складається з трьох рівнів.

Перший рівень - солідарна система загальнообов`язкового державного пенсійного страхування (далі - солідарна система), що базується на засадах солідарності і субсидування та здійснення виплати пенсій і надання соціальних послуг за рахунок коштів Пенсійного фонду на умовах та в порядку, передбачених цим Законом.

Другий рівень - накопичувальна система загальнообов`язкового державного пенсійного страхування (далі - накопичувальна система пенсійного страхування), що базується на засадах накопичення коштів застрахованих осіб у Накопичувальному фонді або у відповідних недержавних пенсійних фондах - суб`єктах другого рівня системи пенсійного забезпечення та здійснення фінансування витрат на оплату договорів страхування довічних пенсій і одноразових виплат на умовах та в порядку, передбачених законом.

Третій рівень - система недержавного пенсійного забезпечення, що базується на засадах добровільної участі громадян, роботодавців та їх об`єднань у формуванні пенсійних накопичень з метою отримання громадянами пенсійних виплат на умовах та в порядку, передбачених законодавством про недержавне пенсійне забезпечення.

Для окремих категорій громадян законами України можуть встановлюватися умови, норми і порядок їх пенсійного забезпечення, відмінні від загальнообов`язкового державного пенсійного страхування і недержавного пенсійного забезпечення (частина третя статті Закону № 1058-IV).

У частині першій статті 9 Закону № 1058-IV відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором (частина перша статті 10 Закону № 1058-IV).

Закон № 1788-XII, відповідно до пункту «е» частини першої статті 55 якого Позивачці було призначено пенсію вперше, регулює суспільні відносини, які охоплюють діяльність держави щодо гарантування всім непрацездатним громадянам України права на матеріальне забезпечення за рахунок суспільних фондів споживання шляхом надання трудових і соціальних пенсій.

Відповідно до частини другої статті 40 Закону України № 1058-ІV заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де: Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії.

Згідно з частиною третьою статті 45 Закону № 1058-ІV переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду. При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії. Якщо особа після призначення пенсії по інвалідності продовжувала працювати та набула не менш як 24 місяці страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі, при переведенні вперше з пенсії по інвалідності на пенсію за віком застосовується середня заробітна плата (дохід), визначена частиною другою статті 40 цього Закону для призначення пенсії.

Відповідно до постанови Правління ПФУ від 07.07.2014 № 13-1 не пізніше 10 днів після надходження заяви та за наявності документів, необхідних для призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення виплати пенсії (у тому числі документів, одержаних відповідно до абзацу другого підпункту 3 пункту 4.2 цього розділу), орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України.

Висновки суду апеляційної інстанції.

Системний аналіз наведених правових норм дозволяє стверджувати, що при призначенні пенсії враховується середня заробітна плата, з якої сплачено страхові внески за три календарні роки, що передують зверненню із заявою про призначення, а при переведенні застосовується середня заробітна плата, яка враховувалася під час призначення (перерахунку) попереднього виду пенсії.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів звертає увагу на те, що Відповідач листом від 20.10.2022 № 6212-6068/З-03/8-2300/22 у відповідь на заяву Позивачки від 20.09.2022 в порядку Закону України «Про звернення громадян» повідомив її про відсутність підстав для перерахунку пенсії із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні за 2019-2021.

Втім жодного рішення за результатами розгляду заяви Позивачки, як таке прямо передбачено вищенаведеними правовими нормами, Відповідачем прийнято не було.

Водночас, як було встановлено судом першої інстанції, розписки із зазначенням дати прийняття заяви встановленої форми, а також переліку одержаних та/або відсутніх документів, що необхідно подати у тримісячний строк з дня прийняття заяви у порядку, визначеному постановою Правління ПФУ 07.07.2014 № 13-1, Відповідачем складено не було.

З огляду на викладене, підстави, з яких судом першої інстанції було частково задоволено позов у цій справі, обсяг задоволених позовних вимог і визначений судом спосіб захисту прав Позивачки, колегія суддів вважає, щ доводи апеляційної скарги є необґрунтованими і наразі передчасними, оскільки, як відзначалося вище, жодного рішення за заявою Позивачки на стадії виниклих спірних правовідносин органом ПФУ не прийнято.

Аналізуючи всі доводи апеляційної скарги, колегія суддів також приймає до уваги висновки ЄСПЛ, викладені в рішенні у справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain), заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, в якому суд зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожний довід.

Отже, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції повно щодо наявності достатніх підстав для задоволення цього позову частково та вважає, що судом правильно встановлено обставини справи і ухвалено судове рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права, відповідно до вимог ст. 242 КАС України.

Згідно зі ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, апеляційна скарга Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області підлягає залишенню без задоволення, а рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 02 лютого 2023 року - без змін.

Розподіл судових витрат.

Відповідно до ст. 139 КАС України, судові витрати перерозподілу не підлягають.

Керуючись ст.ст. 242-244, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області - залишити без задоволення, а рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 02 лютого 2023 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Судове рішення виготовлено 08 травня 2023 року.

Головуючий суддя О.В. Епель

Судді: Л.В. Губська

О.В. Карпушова