Справа № 687/396/23
Суддя: Борсук В. О.
Дата ухвалення: 2023-05-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

№ справи687/396/23
№2-а/687/6/2023
10 травня 2023 року смт.Чемерівці Чемеровецький районний суд Хмельницької області у складі головуючого суддіБорсука В.О., розглянув в порядку спрощеного позовного провадження, без виклику сторін адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Тернопільській області про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, встановив: У березні 2023 року позивач звернувся в суд з позовною заявою до відповідача про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення. В обґрунтування позову зазначає, що 28.03.2023 року поліцейським СРПП Соколовським М.В. складено постанову серії БАД №219527 від 28.03.2023 року про накладення на нього адміністративного стягнення за ч.1 ст.122 КУпАП у розмірі 340 грн.
Згідно змісту вказаної постанови, 28.03.2023 року, о 16 год. 35 хв. в смт.Гусятин по вул. Об`їзна, 1 ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом «Nissan X-Trail», не виконав вимоги дорожнього знаку 3,41, чим порушив п.8.4 «в» ПДР України та вичинив адміністративне правопорушення.
Оскільки, відповідачем не доведено правомірність винесення постанови та наявності складу адміністративного правопорушення, позивач вважає постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності незаконною, просить суд її скасувати.
Суд, розглянувши матеріали позовної заяви та встановивши, що відповідно до положень ст.ст.4, 257, 268-272, 286 КАС України дана адміністративна справа, як термінова незначної складності розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, без виклику сторін за наявними у справі матеріалами.
18.04.2023 року відповідачем було надіслано до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що у зв`язку із технічними проблемами, відеозапис з місця вчинення оскаржуваного правопорушення не зберігся, оскаржувана постанова від 28.03.2023 року є правомірною та не підлягає скасуванню.
Суд, дослідивши позов, додані до нього документи, вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі БАД №219527 від 28.03.2023 року, ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що 28.03.2023 року, о 16 год. 35 хв. в смт.Гусятин по вул. Об`їзна, 1, водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Nissan X-Trail», не виконав вимогу дорожнього знаку 3.41 «Стоп контроль», чим порушив п. 8.4 (в) ПДР України, та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1ст.122 КУпАП. За наслідками розгляду адміністративної справи на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн..
Пунктом 1.3 Правил дорожнього руху затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306 (далі - ПДР) зазначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.
Згідно з п.1.9. Правил дорожнього руху, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Відповідно до статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.
Відповідно до Розділу 34 ПДР - знак 3.41 "Контроль". Забороняється проїзд без зупинки перед контрольними пунктами (дорожня станція патрульної поліції, карантинний пост, прикордонна зона, закрита територія, пункт оплати проїзду на платних дорогах тощо).
Відповідно до п.8.4.В ПДР Дорожні знаки поділяються на групи: заборонні знаки. Запроваджують або скасовують певні обмеження в русі.
Застосовується лише за умови обов`язкового поетапного обмеження швидкості руху шляхом попереднього встановлення необхідної кількості знаків згідно з вимогами пункту 12.10 цих Правил.
Відповідно до п. 12.10 ПДР додаткові обмеження дозволеної швидкості руху можуть вводитися тимчасово і постійно. При цьому разом із знаками обмеження швидкості руху 3.29,3.31 ПДР обов`язково додатково встановлюються відповідні дорожні знаки, які попереджають про характер небезпеки та/або наближення до відповідного об`єкта.
У разі коли дорожні знаки обмеження швидкості руху 3.29 та/або 3.31 встановлені з порушенням визначених цими Правилами вимог щодо їх введення чи з порушенням вимог національних стандартів або залишені після усунення обставин, за яких їх було встановлено, водій не може бути притягнений до відповідальності згідно із законодавством за перевищення встановлених обмежень швидкості руху.
Згідно з ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Згідно ст.23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням ПДР його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.
В свою чергу, згідно зі ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Відповідно до положень статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.
Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.
Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що порушення ПДР, за що передбачена відповідальність Кодексом про адміністративні правопорушення України, має підтверджуватись відповідними доказами, невичерпний перелік яких наведений у ст.251 Кодексу.
Особливістю адміністративного судочинства є те, що обов`язок (тягар) доказування в спорі покладається на відповідача - орган публічної влади, який повинен надати докази, що свідчать про правомірність його дій, законність прийнятих рішень.
Ураховуючи вищевикладене, суд зазначає, що відповідачем не з`ясовано всіх обставин відповідно до вимог ст.280 КУпАП, не подано до суду доказів, які підтверджують факт вчинення правопорушення саме позивачем, а тому спростувати пояснення позивача, і будь-які сумніви з приводу наявності вини особи трактуються на користь цієї особи, оскільки наявні у справі докази, не дають підстав для висновку про скоєння саме ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП.
Окремо слід зазначити, що оскаржувана постанова винесена відносно «ОСОБА_1 », в той час як прізвище позивача « ОСОБА_2 ».
Верховний Суд у постанові від 26.04.2018 року у справі № 338/1/17 роз`яснив, що візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі лише у тому випадку, коли воно зафіксовано у встановленому законом порядку. А для підтвердження порушення позивачем Правил дорожнього руху України відповідач, відповідно до ст. 251 КУпАП мав би надати, зокрема, відеозапис події, фотокартки тощо. Саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого правопорушення.
Суд зазначає, що всі сумніви відносно доведеності вини слід тлумачити на користь особи, а не суб`єкта владних повноважень, оскільки вказаний конституційний принцип, поряд з іншими, є гарантією захисту від безпідставного притягнення осіб до юридичної відповідальності.
Таким чином, оскільки позивач стверджує, що зазначених у постанові правопорушень не вчиняв, а відповідач не надав суду належних та допустимих доказів адміністративних правопорушень за ч.1 ст.122 КУпАП, суд приходить до висновку, що відповідач неправомірно притягнув позивача до адміністративної відповідальності і наклав на нього штраф за ч.1 ст.122 КУпАП, що є прямим порушенням принципу законності, встановленого ст.7 КУпАП, а тому винесена постанова підлягає скасуванню, а позов ОСОБА_1 - задоволенню.
Розподіл судових витрат здійснюється відповідно до вимог ст. 139 КАС України.
Керуючись ст.ст. 2, 19, 79, 159-163, 167, 254, 255 КАС України, суд,-
ухвалив:
Позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Тернопільській області про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення задовольнити.
Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАД №219527 від 28.03.2023 року про накладення на ОСОБА_3 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340,00 грн. за ч.1 ст.122 КУпАП, а провадження по адміністративній справі - закрити. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління Національної поліції в Тернопільській області на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 536 грн. 80 коп. На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня проголошення рішення суду. Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .
Суддя Борсук В.О.