Справа № 420/8146/23
Суддя: Василяка Д.К.
Дата ухвалення: 2023-05-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/8146/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 травня 2023 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Василяки Д.К., розглянувши в письмовому провадженні справу за позовом Комунального підприємства «Теплопостачання міста Одеси» (вул. Балківська, 1-Б, м.Одеса, 65029, ) до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (вул. Розумовського, 37, м.Одеса, 65091, ) про визнання протиправною та скасування постанови,-

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Комунального підприємства Теплопостачання міста Одеси до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції в якому позивач просить суд:

визнати протиправною та скасувати постанову Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 27.03.2023 року по ВП № 66704390 про поновлення вчинення виконавчих дій по стягненню виконавчого збору;

зобов`язати Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) винести постанову про закінчення ВП № 66704390 на підставі пункту 16 частини 1 статті 39 та пункту 6 частини 5 статті 27 Закону України Про виконавче провадження.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 18.08.2021 року головним державним виконавцем ВПВР ДДВС МЮ України була винесена постанова про закінчення виконавчого провадження № 45122980 на підставі п. 2 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» в зв`язку із затвердженням на підставі ухвали господарського суду Одеської області від 13.08.2021 по справі № 916/1573/13, укладеної між КП «ТМО» та ПАТ «Одеська ТЕЦ», мирової угоди i постанова про стягнення виконавчого збору по виконавчому провадженню № 45122980 від 18.08.2021 року була направлена для виконання до другого Малиновського відділу ДВС у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса).

06.09.2021 Державним виконавцем Другого Малиновського відділу ДВС у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) була винесена постанова про відкриття ВП № 66704390 по виконанню постанови ВПВР Департаменту ДВС МЮ України від 18.08 2021 по ВП № 45122980 про стягнення виконавчого збору.

В подальшому, ВП № 66704390 було передано на примусове виконання до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (надалі ВПВР - УЗПВР ПМУ МЮ (м. Одеса) і 08.11.2021 старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) була винесена постанова про зупинення вчинення виконавчих дій по ВП № 66704390 на підставі пункту 10 частини 1 статті 34 Закону України «Про виконавче провадження» в зв`язку із включенням КП «Теплопостачання міста Одеси» до реестру підприємств, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості відповідно до Закону України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення», виконавчих проваджень, стягувачами за якими є теплогенеруючі організації, а боржниками підприємства, що виробляють теплову енергію, транспортують та постачають теплову енергію, надають послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води.

03.04.2023 на адресу КП «ТМО» надійшла постанова старшого державного виконавця ВПВР УЗПВР в Одеській області ПМУ МЮ (м. Одеса) від 27.03.2023 року по ВП № 66704390 про поновлення вчинення виконавчих дій по стягненню виконавчого збору на підставі частини 5 статті 35 Закону України «Про виконавче провадження», якою передбачено, що після усунення обставин, що стали підставою для зупинення вчинення виконавчих дій, виконавець не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли йому стало про це відомо, зобов`язаний продовжити примусове виконання рішення у порядку, встановленому цим Законом, про що виносить відповідну постанову.

З метою досудового врегулювання протиправних обставин КП «ТМО» листом від 10.04.2023 за вих. № 02-01-01-116 звернулося до начальника ВПВР УЗПВР в Одеській області ПМУ МЮ (м. Одеса) КП «ТМО» з проханням винести постанову про закінчення виконавчого провадження № 66704390 на підставі пункту 6 частини 5 статті 27 та пункту 16 частини 1 статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» про що просило повідомити КП «ТМО» письмово з можливістю надання відповіді на офіційну електронну адресу КП «ТМО» у день винесення такої постанови.

Позивач не погодджується з правомірністю зазначених вище дій державного виконавця, які, на його думку, прямо порушують положення частини 6 статті 35 Закону України «Про виконавче провадження» де вказано, що у випадку, передбаченому пунктом 10 частини першої статті 34 цього Закону, виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій до виключення боржника з реєстру підприємств, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості відповідно до Закону України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення». У разі поновлення виконавчого провадження, зупиненого на підставі пункту 10 частини першої статті 34 цього Закону, виконавче провадження повторному зупиненню з цих підстав не підлягає (за кожним кредитором, який є стягувачем у відповідному виконавчому провадженні).

Позивач зазначає, що наказ Міністерства розвитку громад та територій України від 24.11.2021 № 304, згідно якого КП «ТМО» включено (за кожним кредитором, який є стягувачем у відповідному виконавчому провадженні) до Реєстру теплопостачальних та теплогенеруючих організацій, підприємств централізованого водопостачання та водовідведення, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості у відповідності до вимог Закону України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії» з моменту набуття ним чинності та станом на теперішній час не скасовано та не змінено.

Також, відповідно до пункту 6 частину 5 статті 27 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий збір не стягується за виконавчими документами про стягнення заборгованості, яка підлягає врегулюванню відповідно до Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення" та Закону України «Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу», а також згідно з постановами державних виконавців, винесеними до набрання чинності зазначеними законами.

Позивач вважає, що державний виконавець свідомо припустився порушень вимог Закону України «Про виконавче провадження».

Ухвалою судді від 18.04.2023 року прийнято до розгляду вказану позовну заяву та відкрито провадження у справі. Ухвалено розглядати справу з урахуванням особливостей встановлених ст.ст. 268-272, 287 КАС України. Справу призначено до судового розгляду на 03.05.2023 року 11.00 год.

27.04.2023 року до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач вважає позовні вимоги необгрунтованими та такими, що порушують норми чинного законодавства та не підлягають задоволенню, зазначивши, що на примусовому виконанні у відділі перебуває зведене виконавче провадження ВП №61899335 до складу якого з 02.11.2021 входить виконавче провадження ВП № 66704390, з примусового виконання постанови ВП №45122980 виданої 18.08.2021, відділом примусового виконання рішень Департаменту ДВС Міністерства юстиції України, пpo стягнення з Комунального підприємства «Теплопостачання міста Одеси» виконавчого збору по ВП № 45122980, в розмір 158760, 70 грн.

08.11.2021, державним виконавцем було винесено постанову про зупинення виконавчого провадження на підставі пункту 10 частини першої ст. 34 Закону України «Про виконавче провадження».

27.03.2023, державним виконавцем у відповідності до частини п`ятої ст. 35 Закону України «Про виконавче провадження» було винесено постанову про поновлення виконавчого провадження ВП № 66704390 з огляду на те, що виконавче провадження відкрито на підставі постанови ВПВПР ДДВС Міністерства юстиції України про стягнення виконавчого збору, то стягувачем у цьому виконавчому провадженні є держава, яка не входить до переліку стягувачів визначених ст. 34 Закон України «Про виконавче провадження».

Виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до державного бюджету України (а не на користь виконавчої служби). Відповідно до вимог статті 26 Закону України «Про виконавче провадження, у постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусов виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначае про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 пього Закону.

Також відповідач звертає увагу, що станом на теперішній час постанова про стягнення виконавчого збору від 18.08.2021 ВП № 45122980 чина, законна, винесена відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження» та не скасована жодним судовим рішенням.

02.05.2023 року від позивача надійшла відповідь на відзив в якій позивач не погоджується із наданими відповідачем у відзиві доводами та вважає їх помилковими.

У судове засідання, призначене на 03.05.2023 року на 11:00 год., сторони не з`явились, про дату час та місце розгляду справи повідомлені належним чином та своєчасно, згідно приписів ст.268 КАС України.

Від представника позивача та відповідача 03.05.2023 року до суду надійшли заяви про розгляд справи без їх участі.

Частиною 9 статті 205 КАС України передбачено, що, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

У справах, визначених статтями 273-277, 280-283, 285-289 цього Кодексу, неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

З урахуванням вищенаведеного, а також того, що дана справа відноситься до окремої категорії термінових адміністративних справ, суд дійшов до висновку про можливість розгляду справи за відсутності осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, у порядку письмового провадження без фіксування судового засідання технічними засобами, що передбачено ч.4 ст.229 КАС України.

Дослідивши в письмовому провадженні наявні в матеріалах справи докази, суд встановив наступні обставини: рішенням Господарського суду Одеської області від 19.03.2014 року у справі №916/1573/13, яке було змінено постановою Одеського апеляційного господарського суду від 13.05.2014 року Позов Публічного акціонерного товариства «Одеська ТЕЦ - задоволено частково. Стягнуто з Комунального підприємства «Теплопостачання міста Одеси» на користь Публічного акціонерного товариства «Одеська ТЕЦ» 210 890 918 (двісті десять мільйонів вісімсот дев`яносто тисяч дев`ятсот вісімнадцять) грн. 66 коп. основного боргу; 2 584 255 (два мільйони п`ятсот вісімдесят чотири тисячі двісті п`ятдесят п`ять) грн. 05 коп. 3% річних; 7 301 032 (сім мільйонів триста одна тисяча тридцять дві) грн. 27 коп. пені; 64 690 (шістдесят чотири тисяча шістсот дев`яносто) грн. 80 коп. - відшкодування понесених витрат по сплаті судового збору за подання позову; в решті частині позовних вимог (стягнення 7% штрафу в розмірі 14 762 364, 30 грн.) відмовлено.

19.05.2014 року Господарським судом Одеської області видано наказ №916/1573/13.

Постановою головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України ВП №45122980 від 20.10.2014 року відкрито виконавче провадження з примусового виконання наказу №916/1573/13, виданого 09.05.2014 року Господарським судом Одеської області.

18.08.2021 року головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України виесено постанову про закінчення виконавчого провадження у зв`язку з затвердженням ухвалою господарського суду Одеської області від 13.08.2021 року у справі №916/1573/13 мирової угоди, відповідно до п.2 ч.1 ст.39 Закону України "Про виконавче провадження".

18.08.2021 року Відділом примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України винесено постанову про стягнення виконавчого збору ВП №45122980 у сумі 158760,70 грн.

06.09.2021 року державним виконавцем Другого Малиновського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №66704390 з примусового виконання постанови №45122980.

На виконання ч.1 ст. 30 Закону України "Про виконавче провадження", керуючись вимогами ч.4 ст.25 цього Закону, державний виконавець Другого Малиновського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) постановою від 14.09.2021 року передав, а державний виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) поставною від 02.11.2021 року прийняв ВП № 66704390 до свого провадження.

08.11.2021 року, керуючись п.10 ч.1 ст.34 Закону України "Про виконавче провадження" , у зв`язку з включенням боржника - КП "Теплопостачання міста Одеса" до реєстру підприємств, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості відповідно до Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення", старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) винесено постанову ВП № 66704390 про зупинення виконавчих дій з примусового виконання постанови №45122980, виданої 18.08.2021 року відділом примусового виконання рішень Департаменту ДВС Міністерства юстиції України до виключення боржника з реєстру підприємств, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості відповідно до Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення".

На підставі наказу Міністерства розвитку громад та територій України від 24.11.2021 року № 304 КП "Теплопостачання міста Одеси" включено (за кожним кредитором, який є стягувачем у відповідному виконавчому провадженні) до Реєстру теплопостачальних та теплогенеруючих організацій, підприємств централізованого водопостачання та водовідведення, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості у відповідності до вимог Закону України № 1730-VІІІ від 03.11.2016 р.

27.03.2023 року старший державний виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Пхіденко О.С., керуючись ч.5 ст.35 Закону України "Про виконавче провадження", постановою ВП № 66704390 поновив виконавче провадження з примусового виконання постанови №45122980, виданої 18.08.2021 року відділом примусового виконання рішень Департаменту ДВС Міністерства юстиції України.

Позивач не погоджуючись з вказаною постановою про поновлення вчинення виконавчих дій вважаючи, що ВП №66704390 підлягає закінченню, звернувся до суду з даним позовом.

Частиною 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спеціальним законом, що визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, є Закон України від 02.06.2016 року № 1404-VIII "Про виконавче провадження" (далі - Закон № 1404-VIII).

Відповідно до ст.1 Закону № 1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно п.п.1, 5 ч.1 ст.3 Закону № 1404-VIII підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема, виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень; постанов державних виконавців про стягнення виконавчого збору.

Відповідно до ч.1 ст.18 Закону № 1404-VIII виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно ст.34 Закону № 1404-VIII виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій, зокрема, у разі включення (за кожним кредитором, який є стягувачем у відповідному виконавчому провадженні) підприємств, що виробляють, транспортують та постачають теплову енергію, надають послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, підприємств централізованого водопостачання та водовідведення, що надають послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, послуги з постачання холодної води та послуги з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), до реєстру підприємств, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості відповідно до Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення", з виконавчих проваджень, стягувачами за якими є Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", її дочірня компанія "Газ України", публічне акціонерне товариство "Укртрансгаз", оператор газотранспортної системи, оператори газорозподільних систем, електропостачальники, оператори системи розподілу (як правонаступники в частині прав та обов`язків за договорами на постачання електричної енергії та про користування електричною енергією), у тому числі їхні правонаступники у разі заміни стягувача у виконавчому провадженні, а також теплогенеруючі організації, а боржниками - підприємства, що виробляють теплову енергію, транспортують та постачають теплову енергію, надають послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води, та підприємства централізованого водопостачання та водовідведення, що надають послуги з централізованого постачання холодної води та водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення (п.10. ч.1 ст.34 Закону № 1404-VIII).

Відповідно до ч.6 ст.35 Закону № 1404-VIII у випадку, передбаченому пунктом 10 частини першої статті 34 цього Закону, виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій до виключення боржника з реєстру підприємств, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості відповідно до Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення". У разі поновлення виконавчого провадження, зупиненого на підставі пункту 10 частини першої статті 34 цього Закону, виконавче провадження повторному зупиненню з цих підстав не підлягає (за кожним кредитором, який є стягувачем у відповідному виконавчому провадженні).

За приписами ч.5 ст.35 Закону № 1404-VIII після усунення обставин, що стали підставою для зупинення вчинення виконавчих дій, виконавець не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли йому стало про це відомо, зобов`язаний продовжити примусове виконання рішення у порядку, встановленому цим Законом, про що виносить відповідну постанову.

Керуючись п.10 ч.1 ст.34, ст.35 Закону України "Про виконавче провадження" , у зв`язку з включенням боржника - КП "Теплопостачання міста Одеса" до реєстру підприємств, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості відповідно до Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення", постановою державного виконавця від 08.11.2021 року виконавче провадження ВП№66704390 було зупинене до виключення боржника з вказаного реєстру.

Так, судом встановлено, що на підставі наказу Міністерства розвитку громад та територій України від 24.11.2021 року № 304 Комунальне підприємство "Теплопостачання міста Одеса" було включено до Реєстру теплопостачальних та теплогенеруючих організацій, підприємств централізованого водопостачання та водовідведення, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості у відповідності до вимог Закону № 1730-VІІІ.

До суду не надано доказів, які б підтверджували виключення боржника з реєстру підприємств, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості відповідно до Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення".

Також, до суду не надано й доказів на підтвердження скасування наказу від 24.11.2021 № 304.

Тобто, на момент винесення оскаржуваної постанови від 27.03.2023 року обставини, які зумовили зупинення виконавчого провадження ВП № 66704390, змін не зазнали, адже боржника не виключено з реєстру підприємств, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості відповідно до Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення".

З урахуванням вищевикладеного, суд вважає, що постанова від 27.03.2023 року ВП №66704390 про поновлення вчинення виконавчих дій винесена за відсутності підстав для поновлення виконавчого провадження.

Суд також звертає увагу, що серед іншого, що доводи відповідача з підстав прийняття спірної постанови, викладені у відзиві на адміністративний позов, щодо того, що стягувачем у виконавчому провадженні є держава, яка не входить до переліку стягувачів визначених ст. 34 Закон України «Про виконавче провадження», суд не приймає до уваги, оскільки неможливо встановити, чи дійсно зазначене було підставою прийняття постанови про поновлення вчинення виконавчих дій від 27.03.2023 року.

На підставі встановлених обставин справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог щодо визнання протиправною та скасування постанови Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 27.03.2023 року по ВП № 66704390 про поновлення вчинення виконавчих дій по стягненню виконавчого збору, а тому позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Щодо зобов`язання Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) винести постанову про закінчення ВП № 66704390 на підставі пункту 16 частини 1 статті 39 та пункту 6 частини 5 статті 27 Закону України «Про виконавче провадження», суд зазначає наступне: у відповідності з ч. 5 ст. 26 Закону України Про виконавче провадження, виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 27 Закону України Про виконавче провадження, виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.

Згідно з ч. 2 ст. 27 Закону України Про виконавче провадження, виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом, заборгованості із сплати аліментів.

За вимогами ч. 4 ст. 27 Закону України Про виконавче провадження, державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення виконавчого збору (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).

Аналіз наведеного свідчить про те, що виконавчий збір стягується при відкритті виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору.

Частиною п`ятою статті 27 Закону України Про виконавче провадження передбачені випадки, коли виконавчий збір не стягується, а саме:

1) за виконавчими документами про конфіскацію майна, стягнення періодичних платежів (крім виконавчих документів про стягнення аліментів, за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за дванадцять місяців), накладення арешту на майно для забезпечення позовних вимог, за виконавчими документами, що підлягають негайному виконанню;

2) у разі виконання рішень Європейського суду з прав людини;

3) якщо виконання рішення здійснюється за рахунок коштів, передбачених бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду в порядку, встановленому Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень";

4) за виконавчими документами про стягнення виконавчого збору, стягнення витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених виконавцем відповідно до вимог цього Закону;

5) у разі виконання рішення приватним виконавцем;

6) за виконавчими документами про стягнення заборгованості, яка підлягає врегулюванню відповідно до Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення" та Закону України "Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу", а також згідно з постановами державних виконавців, винесеними до набрання чинності зазначеними законами.

Відповідно до ч. 7 ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження» у разі закінчення виконавчого провадження у зв`язку із скасуванням рішення, що підлягало виконанню, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, виконавчий збір не стягується, а стягнутий виконавчий збір підлягає поверненню.

Згідно ч. 9 ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий збір не стягується у разі закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 9 частини першої статті 39 цього Закону, якщо рішення було виконано до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, та у разі закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 17 частини першої статті 39 цього Закону. Виконавчий збір не стягується із сум податкового боргу (у тому числі штрафних санкцій та пені) та недоїмки зі сплати єдиного соціального внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у разі їх списання згідно з пунктами 2-3, 2-4 та підпункту 26.2 пункту 26 підрозділу 10 розділу XX Податкового кодексу України та пунктом 9-15 розділу VIII Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування".

За приписами п. 16 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі врегулювання (погашення, списання) відповідно до Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення" неустойки (штрафів, пені), інших штрафних, фінансових санкцій, а також інфляційних нарахувань і процентів річних, нарахованих на заборгованість теплопостачальних та теплогенеруючих організацій перед Національною акціонерною компанією "Нафтогаз України", її дочірньою компанією "Газ України", публічним акціонерним товариством "Укртрансгаз", оператором газотранспортної системи та операторами газорозподільних систем, за спожитий природний газ, а також послуги з його транспортування та розподілу відповідно, перед теплогенеруючими організаціями за теплову енергію, отриману для її подальшого постачання споживачам та/або надання відповідних комунальних послуг, підприємств централізованого водопостачання та водовідведення, що надають послуги з централізованого постачання холодної води та водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, перед електропостачальниками або операторами системи розподілу (як правонаступниками в частині прав та обов`язків за договорами на постачання електричної енергії та про користування електричною енергією) за спожиту електричну енергію, що підлягали виконанню на підставі виконавчого документа за судовим рішенням, яке набрало законної сили.

Аналіз вищезазначених норм дозволяє дійти висновку, що частина 5 статті 27 Закону України Про виконавче провадження, зокрема п. 6 цієї частини, не ставить в залежність звільнення від стягнення виконавчого збору від підстав саме закінчення виконавчого провадження, оскільки в даному пункті зазначається саме факт стягнення заборгованості за виконавчими документами про стягнення заборгованості, яка підлягає врегулюванню відповідно до Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення" та Закону України "Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу", а також згідно з постановами державних виконавців, винесеними до набрання чинності зазначеними законами. Тоді як, у частинах 7, 9 вказаної статті зауважується підставах саме закінчення виконавчого провадження. З наведених підстав суд відхиляє доводи відповідача щодо того, що виконавчий збір не стягується у тому випадку, якщо виконавче провадження було завершено на підставі п. 16 ч. 1 ст. 39 Закону України Про виконавче провадження.

Між тим, як встановлено судом, позивач включений до Реєстру теплопостачальних та теплогенеруючих організацій, підприємств централізованого водопостачання та водовідведення, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості відповідно до вимог Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення".

При цьому, суд враховує, що виконавчий збір є похідним від основної суми боргу.

Разом з тим, під час розгляду даної справи судом визнано протиправною та скасовано постанову державного виконавця від 27.03.2023 року по ВП № 66704390 про поновлення вчинення виконавчих дій по стягненню виконавчого збору.

Отже, станом на момент розгляду справи відповідно до постанови державного виконавця від 08.11.2021 року виконавче провадження № 66704390 є зупиненим до виключення боржника з реєстру підприємств, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості відповідно до Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення".

Таким чином, до моменту виключення боржника з реєстру підприємств, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості відповідно до Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення" державний виконавець не може вчиняти будь-які виконавчі дії в межах ВП № 66704390, у тому числі й щодо прийняття постанови про закінчення виконавчого провадження.

Відтак, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині зобов`язання відповідача винести постанову про закінчення ВП №66704390 на підставі пункту 16 частини 1 статті 39 та пункту 6 частини 5 статті 27 Закону України «Про виконавче провадження» задоволенню не підлягають, оскільки є передчасними.

Згідно статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на Відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

У процесі розгляду справи не встановлено інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин.

Згідно зі ст. 249 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов до висновку про те, що адміністративний позов підлягає частковому задоволенню.

Щодо розподілу судових витрат суд зазначає наступне.

Відповідно до положень ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав Відповідачем у справі, або якщо Відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. У випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Позивачем, за звернення до суду з даним адміністративним позовом, було сплачено судовий збір у розмірі 5368,00 грн. як за дві позовні вимоги.

У зв`язку з задоволенням однієї позовної вимоги, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат зі сплати судового збору в розмірі 2684,00 грн.

Керуючись ст.ст. 2, 5-6, 9, 72, 77, 90, 139, 205, 229, 241-246, 262, 268, 269, 287, 293 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Комунального підприємства «Теплопостачання міста Одеси» (вул. Балківська, 1-Б, м.Одеса, 65029, ) до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (вул. Розумовського, 37, м.Одеса, 65091, ) про визнання протиправною та скасування постанови задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати постанову Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 27.03.2023 року по ВП № 66704390 про поновлення вчинення виконавчих дій по стягненню виконавчого збору;

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (вул. Розумовського, 37, м.Одеса, 65091, ) на користь Комунального підприємства «Теплопостачання міста Одеси» (вул. Балківська, 1-Б, м.Одеса, 65029, ) судові витрати у розмірі 2684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) гривні 00 копійок.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст.272 КАС України.

Рішення може бути оскаржене до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Д.К. Василяка