Справа № 0870/6260/12
Суддя: Татаринов Дмитро Вікторович
Дата ухвалення: 2023-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

30 січня 2023 року (12 год. 00 хв.)Справа № 0870/6260/12 СН/280/33/21 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Татаринова Д.В., за участю секретаря судового засідання Приймак І.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Запорізький титано-магнієвий комбінат до Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-

від позивача ОСОБА_1 ;

від відповідача Захарченко В.Ф.

ВСТАНОВИВ:

Державне підприємство Запорізький титано-магнієвий комбінат звернулося до Запорізького окружного адміністративного суду із позовною заявою до Спеціалізованої Державної податкової інспекції по роботі з великими платниками податків у м.Запоріжжі Державної податкової служби про скасування податкових повідомлень рішень від 9 лютого 2012 року від № та №.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначає, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення, прийняті контролюючим органом за результатом проведеної документальної позапланової невиїзної перевірки позивача з податку на прибуток, є незаконними та необґрунтованими. Вважає, що підприємством правомірно включено до складу інших витрат суми від`ємного значення об`єкта оподаткування за результатами 1 кварталу 2011 року, яке в свою чергу виникло внаслідок збитків 2010 року на суму 83 225 172 грн. та заниження доходів від врегулювання сумнівної заборгованості за рішенням господарського суду Запорізької області від 16 травня 2011 року та ухвали господарського суду Запорізької області від 24 травня 2011 року у справі №19/5009/1481/11 по договору №76/199 від 01 липня 2000 року з ВАТ «Запоріжжяобленерго» на суму 90 465 352 грн. Також посилаючись на те, що рішенням господарського суду допущено розстрочення його виконання, позивач вказує на відсутність підстав для збільшення доходу на суму заборгованості, що визнана судом, оскільки терміни сплати такої заборгованості не настали. Також звертає увагу суду, що на час розгляду справи, судові справи щодо оскарження пов`язаних податкових повідомлень-рішень винесених на підставі даних актів перевірок розглянуті на користь товариства та набрали законної сили, що в свою чергу, на думку позивача, підтверджує правомірність та законність його позиції. Просить позов задовольнити в повному обсязі.

В ході судового розгляду справи судом здійснено процесуальне правонаступництво шляхом заміни Державного підприємства Запорізький титано-магнієвий комбінат на Товариство з обмеженою відповідальністю Запорізький титано-магнієвий комбінат (далі позивач, ТОВ «ЗТМК»), а також шляхом заміни відповідача на Спеціалізовану державну податкову інспекцію з обслуговування великих платників у м. Запоріжжі Міжрегіонального головного управління ДФС (далі - відповідач).

Відповідач заперечив проти задоволення позову з підстав, зазначених в письмових запереченнях по справі. Зазначає, що ТОВ «ЗТМК» не мало права під час формування податкової декларації з податку на прибуток за 2 та 3 квартали 2011 року включати «від`ємне значення об`єкта оподаткування попереднього звітного (податкового) періоду» загальну суму від`ємного значення 1 кварталу 2011 року, а зобов`язано було включати лише витрати, що виникли саме у 1 кварталі 2011 року без врахування раніше понесених збитків, також ТОВ «ЗТМК» не врахувало при формуванні звітності з податку на прибуток за 2 та 3 квартали 2011 року матеріали попередніх перевірок за результатами яких товариству зменшувалось від`ємне значення об`єкта оподаткування податком на прибуток підприємств. Відтак вважає, що оскаржувані рішення є такими, що прийняті правомірно, у зв`язку із встановленими порушеннями позивачем вимог податкового законодавства. Просить у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 07 грудня 2016 року, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 18 квітня 2017 року, адміністративний позов задоволено. Визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення від 09 лютого 2012 року № та №.

Постановою Верховного Суду від 27 травня 2021 року Касаційну скаргу Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків задоволено частково. Постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 07 грудня 2016 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 18 квітня 2017 року скасовано, справу №0870/6260/12 направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

06 липня 2021 року матеріали адміністративної справи надійшли до Запорізького окружного адміністративного суду.

Справа автоматизованою системою документообігу суду 06 липня 2021 року передана на розгляд судді Татаринова Д.В., про що свідчить протокол автоматизованого розподілу судової справи між суддями.

Ухвалою суду від 12 липня 2021 року ухвалено розглядати справу за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання на 02 серпня 2021 року.

02 серпня 2021 року відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, в якому вказує, що за наслідками проведеної СДПІ перевірки податкової звітності позивача з податку на прибуток за 2-3 квартали 2011 року складено акт від 25 січня 2012 року №59/08-08/00194731. На підставі вказаного акту прийняті податкові повідомлення-рішення від 09 лютого 2012 року № про зменшення на 39 511 534 грн. суми від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток; № про визначення 10 669 111,00 грн. грошового зобов`язання з податку на прибуток. Щодо зменшення суми від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток за 2-й, 3-й квартали 2011 року у сумі 39 511 534,00 грн., зазначає наступне. Податковим повідомленням-рішенням від 05 жовтня 2010 року №8/0/1 винесеним на підставі акту планової виїзної перевірки №307/08-08/000194122 від 22 вересня 2010 року, за період з 01 липня 2009 року по 30 червня 2010 року позивачу визначено суму податкового зобов`язання з податку на прибуток за основним платежем 20 790 228,00 грн., за штрафними санкціями 17 542 891,00 грн. Податковим повідомленням-рішенням від 24 грудня 2010 року №8/0 винесеним на підставі акту невиїзної документальної перевірки №405/08-08/000194122 від 14 грудня 2010 року за 3 квартали 2010 року. Позивачу визначено суму податкового зобов`язання з податку на прибуток за основним платежем 4 244 953,00 грн. за штрафними санкціями 2 546 971,80 грн. Податковими повідомленнями-рішеннями від 19 серпня 2011 року №, № винесеними на підставі акту невиїзної документальної перевірки №184/08-08/000194122 від 03 серпня 2011 року за 1-й квартал 2011 року позивачу зменшено суму від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток у розмірі 99 070 723 грн. і визначено суму податкового зобов`язання з податку на прибуток за основним платежем 16 407 597,0 грн., за штрафними санкціями 1 грн. Податковими повідомленнями-рішеннями від 07 листопада 2011 року №, від 20 січня 2012 року № винесеними на підставі акту невиїзної документальної перевірки №227/08-08/000194731 від 24 жовтня 2011 року за 2 квартал 2011 року позивачу зменшено суму від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток у розмірі 83 225 172 грн. і визначено суму податкового зобов`язання з податку на прибуток за основним платежем 28 398 675,00 грн. Звертає увагу, що саме грошові зобов`язання у вигляді штрафних санкцій є неузгодженими у зв`язку із оскарженням податкових повідомлень-рішень у судовому порядку. Щодо ухвали Вищого адміністративного суду України від 15 вересня 2016 року по справі №0870/2282/12, якою встановлена відсутність права ТОВ «ЗТМК» на включення до витрат ІІ кварталу 2011 року у сумі 3 322 481 грн. з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій у зв`язку з подвійним включенням такої суми до витрат, вказує наступне. За наслідками господарської діяльності ІІ кварталу 2011 року ТОВ «ЗТМК» задекларовано від`ємне значення об`єкта оподаткування податком на прибуток у сумі 8 222 172 грн. Витрати в сумі 3 322 481 грн. відображені у складі від`ємного значення за ІІ квартал 2011 року та враховані при заповненні декларації за ІІІ квартал 2011 року в рядку «Від`ємне значення об`єкта оподаткування попереднього звітного (податкового) періоду (від`ємне значення рядка 07 Податкової декларації за попередній звітний (податковий) період або від`ємне значення об`єкта оподаткування за І квартал 2011 року (загальна суму від`ємного значення 83 225 172 грн. З урахуванням показників діяльності за ІІІ квартал 2011 року від`ємне значення об`єкту оподаткування склало 39 925 571 грн. Оскарженим податковим повідомленням-рішенням зменшено від`ємне значення об`єкта оподаткування на 39 511 534 грн. З урахуванням постанови Вищого адміністративного суду України від 15.09.2016 по справі №0870/2282/12, таке від`ємне значення завищено на 3 322 481 грн. Позивач має від`ємне значення об`єкта оподаткування податком на прибуток від усіх видів діяльності за 2-й та 3-й квартали 2011 року у сумі 39 925 571 грн., у зв`язку із включенням від`ємного значення об`єкту оподаткування 2010 року, що увійшло до першого кварталу 2011 року у відповідності до пункту 22.4 статті 22 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств». Крім того, вказує, що 24 травня 2011 року Господарським судом Запорізької області у справі №19/5009/1481/11 прийнято рішення стягнути з Державного підприємства «Запорізький титано-магнієвий комбінат» на користь Відкритого акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» суми основного боргу у розмірі 109 882 156,44 грн. заборгованість за спожиту активну електричну енергію. В акті перевірки наведено вимоги пункту 5 підрозділу 4 Розділу ХХ Перехідних положень Податкового кодексу України, зокрема на те, що норми пункту 159.1 статті 159 цього Кодексу не поширюються на заборгованість, що виникла у зв`язку із затримкою в оплаті товарів, виконаних робіт, наданих послуг, якщо заходи щодо стягнення таких боргів здійснювалися до набрання чинності розділом ІІІ цього Кодексу. Як вбачається з наданих підприємством копій первинних документів (договір 76/199 від 01 липня 2000 року з ВАТ «Запоріжжяобленерго» на використання електроенергії, ухвала Господарського суду Запорізької області від 24 травня 2011 року у справі №19/5009/1481/11, позовні заяви від 25 березня 2011 року №007-83/2256 від 31 березня 2011 року №007-83/2457, від 22 квітня 2011 року №007-83/3140, від 12 травня 2011 року №007-83/3550), урегулювання сумнівної заборгованості у зв`язку з невиконанням умов по договору №76/199 від 1 липня 2000 року та заходи із її стягнення розпочато до 1 квітня 2011 року, а саме до набрання чинності розділом ІІІ цього Кодексу. З посиланням на рішення Господарського суду Запорізької області від 16 травня 2011 року по справі №19/5009/1481/11 вказує, що позивач в порушення умов договору №76/199 від частково розрахувався за спожиту електроенергію, внаслідок чого за період з жовтня 2010 року по квітень 2011 року за позивачем числиться заборгованість у сумі 109 882 156,44 грн. Актом перевірки встановлено, що ВАТ «Запоріжжяобленерго» розпочало заходи по стягненню заборгованості до 01 квітня 2011 року, а саме 25 березня 2011 року, що підтверджується позовною заявою від 25 березня 2011 року №007-83/2256, поданою до суду та ухвалою про відкриття провадження від 28 березня 2011 року. Як вбачається з наданих підприємством копій первинних документів, урегулювання сумнівної заборгованості у зв`язку з невиконанням умов по договору №76/199 від 01 липня 2000 року заходи із стягнення розпочато до 01 квітня 2011 року, а саме до набрання чинності розділом ІІІ цього Кодексу. Просить у задоволенні позову відмовити.

Ухвалою суду від 02 серпня 2021 року клопотання представників сторін про зупинення провадження у справі для надання часу для примирення задоволено. Зупинено провадження у справі до 11 жовтня 2021 року.

11 серпня 2021 року представник позивача подав до суду відповідь на відзив, у якій не погоджується з доводами відповідача, викладеними у відзиві на позовну заяву. Вказує, що оскільки збиток 2010 року потрапив до валових витрат через рядок 04.9 «Від`ємне значення об`єкта оподаткування попереднього податкового року» декларації з податку на прибуток підприємства 1 кварталу 2011 року згідно з пунктом 6.1 статті 6 та пункту 22.4 статті 22 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств», то до витрат ІІ кварталу 2011 року мав потрапити весь збиток, задекларований за підсумками І кварталу 2011 року. До того ж, пунктом 140.5 статті 140 Податкового кодексу України визначено, що встановлення додаткових обмежень щодо складу витрат платника податку, крім тих, що зазначені в Розділі ІІІ Податкового кодексу України, не дозволяється. А Податковий кодекс України не містить будь-яких обмежень щодо включення до витрат збитків попередніх років. Отже, абсолютно правомірним є врахування у складі валових витрат 1 кварталу 2011 року від`ємного значення об`єкта оподаткування 2010 року, а також подальше включення від`ємного значення об`єкта оподаткування 1 кварталу 2011 року до податкових витрат 2 та 3 кварталу 2011 року. Крім того, посилається на те, що відповідно до судового рішення по справі №19/5009/1481/11 (рішення Господарського суду про стягнення з ТОВ «ЗТМК» заборгованості за спожиту електричну енергію) стягнута сума заборгованості була розстрочена на 24 місяці. У відповідності до цього Товариством коригувалась сума витрат та доходів на суму заборгованості, що була визнана за судовим рішенням рівними частками, як це передбачено статтею 159 Податкового кодексу України. Вказує, що при розстроченні судом виконання рішення на 30 календарний день від прийняття рішення (дати набрання законної сили) у боржника відсутня сума непогашеної заборгованості (її частини), оскільки діють нові терміни сплати, визначені судом. У зв`язку з цим у разі непогашення заборгованості в строк встановлений судом валовий дохід боржника збільшується за датою термінів погашення заборгованості, визначених судом. Дана позиція ТОВ «ЗТМК» підтверджується також листом Державної податкової адміністрації України від 18 листопада 2004 року №10437/6/15-1116 та ухвалою Вищого адміністративного суду від 11 квітня 2013 року №К/9991/76204/11 де зазначено, що при розстроченні судом виконання рішення, на 30-й календарний день від прийняття рішення (дати набрання законної сили) у боржника відсутня сума непогашеної заборгованості (її частини), оскільки діють нові терміни сплати, визначені судом. У зв`язку з цим у разі непогашення заборгованості в строк, встановлений судом, валовий дохід боржника збільшується за датою термінів погашення заборгованості, визначених судом. У звітному періоді 2-3 квартали 2011 року сума визнаного в судовому порядку зобов`язання за червень-вересень 2011 року склала 18 987 752,28 грн., в той час як до доходів була включена сума 19 416 804 грн. Таким чином, ТОВ «ЗТМК» не занизило доходів у вигляді сумнівної заборгованості при визнанні судом заборгованості по позову АТ «Запоріжжяобленерго».

Ухвалою суду від 11 жовтня 2021 року провадження у справі поновлено.

Ухвалою суду від 11 жовтня 2021 року клопотання про зупинення провадження у справі для надання часу для примирення задоволено. Зупинено провадження у справі до 1 листопада 2021 року.

Ухвалою суду від 01 листопада 2021 року провадження у справі поновлено.

Ухвалою суду від 01 листопада 2021 року клопотання про зупинення провадження у справі для надання часу для примирення задоволено. Зупинено провадження у справі до 7 грудня 2021 року.

Ухвалою суду від 07 грудня 2021 року провадження у справі поновлено.

Ухвалою суду від 07 грудня 2021 року клопотання про зупинення провадження у справі для надання часу для примирення задоволено. Зупинено провадження у справі до 01 лютого 2022 року.

Ухвалою суду від 01 лютого 2022 року провадження у справі поновлено.

Ухвалою суду від 01 лютого 2022 року клопотання про зупинення провадження у справі для надання часу для примирення задоволено. Зупинено провадження у справі до 14 березня 2022 року.

Однак, Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні запроваджено воєнний стан.

У зв`язку із загрозою життю, здоров`ю та безпеці відвідувачів суду, працівників суду, керуючись статтею 3 Конституції України, статтею 24 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», рішенням Ради суддів України №9 від 24 лютого 2022 року, враховуючи положення Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №64/2022 від 24 лютого 2022 року, наказом виконуючого обов`язки голови Запорізького окружного адміністративного суду від 28 лютого 2022 року, та в подальшому відповідними наказами, зняті з розгляду адміністративні справи, призначені до розгляду в період з 01 березня 2022 року.

Ухвалою суду від 13 липня 2022 року провадження у справі поновлено. Призначено підготовче засідання у справі на 16 серпня 2022 року.

Ухвалою суду від 16 серпня 2022 року підготовче засідання відкладено на 12 вересня 2022 року.

Ухвалою суду від 12 вересня 2022 року клопотання про зупинення провадження у справі для надання часу для примирення задоволено. Зупинено провадження у справі до 24 жовтня 2022 року.

Ухвалою суду від 24 жовтня 2022 року провадження у справі поновлено.

Ухвалою суду від 24 жовтня 2022 року відмовлено у задоволенні клопотання Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про заміну неналежного відповідача. Підготовче засідання відкладено на 06 грудня 2022 року.

Протокольною ухвалою суду від 06 грудня 2022 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті на 19 грудня 2022 року.

Ухвалою суду від 19 грудня 2022 року клопотання про зупинення провадження у справі для надання часу для примирення задоволено. Зупинено провадження у справі до 17 січня 2023 року.

Ухвалою суду від 17 січня 2023 року провадження у справі поновлено.

Протокольною ухвалою суду від 17 січня 2023 року оголошено перерву у судовому засіданні до 30 січня 2023 року.

В судовому засіданні 30 січня 2023 року представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив суд їх задовольнити. Представник відповідача проти позовних вимог заперечив у повному обсязі та просив суд у їх задоволенні відмовити.

У судовому засіданні 30 січня 2023 року судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали та з`ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, судом встановлено наступне.

Як свідчать матеріали справи, позивачем подано податкову декларацію з податку на прибуток за 2-3 квартали 2011 року (реєстраційний № від 09 листопада 2011 року), в якій задекларовано збитки за підсумками 2-го та 3-го кварталів 2011 року в розмірі 39 925 571 грн. (рядок 07) та зазначено у складі інших витрат, відповідно у рядку 06.6 декларації від`ємне значення об`єкта оподаткування попереднього звітного (податкового) періоду у розмірі 83 225 172 грн., яке складається з збитків, отриманих протягом 2010 року, а також збитки від діяльності, що підлягає патентуванню за підсумками 2-го та 3-го кварталів 2011 року в розмірі 414 037 грн. (рядок 08).

У період з 18 січня 2012 року по 24 січня 2012 року відповідачем проведено документальну позапланову невиїзну перевірку податкової звітності з податку на прибуток за 2-й та 3-й квартали 2011 року ДП ЗТМК з питань достовірності визначення об`єкта оподаткування, за результатами якої складено Акт перевірки від 25 січня 2012 року №59/08-08/00194731.

В ході документальної позапланової невиїзної перевірки встановлено:

- в порушення вимог підпункту 134.1.1 пункту 134.1 статті 134, підпункту 138.12.1 пункту 138.12 статті 138, пункту 150.1 статті 150 Податкового кодексу України, пункту 3 підрозділу 4 Розділу XX Перехідних положень Податкового кодексу України, ДП «ЗТМК» завищено інші витрати (рядок 06 податкової декларації) у сумі 83 225 172 грн. та відповідно завищено витрати, що враховуються при визначенні об`єкта оподаткування (рядок 04 податкової декларації);

- в порушення підпункту 134.1.1 пункту 134.1 статті 134, підпункту 135.5.11 пункту 135.5 статті 135 Податкового кодексу України, пункту 5 підрозділу 4 Розділу XX Перехідних положень Податкового кодексу України, занижено суму коригування доходів в розмірі 90 465 352 грн. (відповідно занижено інші доходи (рядок 03 податкової декларації).

За висновками контролюючого органу, при визначенні об`єкта оподаткування від усіх видів діяльності з включенням від`ємного значення об`єкту оподаткування 2010 року, що увійшло до першого кварталу 2011 року у відповідності до пункту 22.4 статті 22 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» та без врахування встановленого порушення актом планової виїзної перевірки №307/08-08/000194122 від 22 вересня 2010 року, актом документальної позапланової виїзної перевірки №168/08-08/00194731 від 14 липня 2011 року, актом документальної позапланової невиїзної перевірки №184/08-08/00194731 від 03 серпня 2011 року та актом документальної позапланової невиїзної перевірки №227/08-08/00194731 від 24 жовтня 2011 року, а також у зв`язку із заниженням інших доходів (рядок 03 податкової декларації), ДП «ЗТМК» завищено від`ємне значення об`єкта оподаткування податком на прибуток від усіх видів діяльності за 2-й та 3-й квартали 2011 року у сумі 39 925 571 грн., в результаті чого занижено об`єкт оподаткування податком на прибуток від усіх видів діяльності за 2-й та 3-й квартали 2011 року на суму 133 764 953 грн.

Також, при визначенні об`єкта оподаткування від діяльності, що не підлягає патентуванню з включенням від`ємного значення об`єкту оподаткування 2010 року, що увійшло до першого кварталу 2011 року у відповідності до пункту 22.4 статті 22 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» та без врахування встановленого порушення актом планової виїзної перевірки №307/08-08/000194122 від 22 вересня 2010 року, актом документальної позапланової виїзної перевірки №168/08-08/00194731 від 14 липня 2011 року, актом документальної позапланової невиїзної перевірки №184/08-08/00194731 від 03 серпня 2011 року та актом документальної позапланової невиїзної перевірки №227/08-08/00194731 від 24 жовтня 2011 року, а також у зв`язку із заниженням інших доходів (рядок 03 податкової декларації), зроблено висновок про те, що ДП «ЗТМК» завищено від`ємне значення об`єкта оподаткування податком на прибуток від усіх видів діяльності за 2-й та 3-й квартали 2011 року у сумі 39 511 534 грн., в результаті чого знижено об`єкт оподаткування податком на прибуток від діяльності, що не підлягає патентуванню за 2-й та 3-й квартали 2011 року на суму 134 178 990 грн.

За висновками проведеної перевірки, на порушення підпункту 134.1.1 пункту 134.1 статті 134, підпункту 138.12.1 пункту 138.12 статті 138, підпункту 135.5.11 пункту 135.5 статті 135, пункту 150.1 статті 150 Податкового кодексу України, пункту 3, 5 підрозділу 4 Розділу XX Перехідних положень Податкового кодексу України позивачем завищено від`ємне значення обєкта оподаткування податком на прибуток від діяльності, що не підлягає патентуванюю за 2-й та 3-й квартали 2011 року у сумі 39 511 534 грн. та занижено податок на прибуток від діяльності, шо не підлягає патентуванню за 2-й та 3-й квартали 2011 року у сумі 30 861 168 грн.

Акт перевірки підприємством підписано з запереченнями, які направлені відповідачу листом від 31 січня 2012 року №11/13-494 та розглянуті контролюючим органом 07 лютого 2012 року (лист №816/10/08-08).

09 лютого 2012 за результатами перевірки відповідачем винесено податкове повідомлення-рішення форми «П» №, яким позивачу зменшено суму від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток у розмірі 39 511 534 грн; податкове повідомлення-рішення форми «Р» №, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на прибуток підприємств на 10 669 111 грн.

Не погодившись і прийнятими податковими повідомленнями-рішеннями, позивач оскаржив їх до Державної податкової служби у Запорізькій області (скарга від 22 лютого 2012 року №25-02.22/884).

Рішенням Державної податкової служби у Запорізькій області від 03 березня 2012 року №522/10/10-42 строк розгляду первинної скарги продовжено.

Рішенням Державної податкової служби у Запорізькій області від 25 квітня 2012 року №1715/10/10-420 спірні податкові повідомлення-рішення від 09 лютого 2012 року залишені без змін.

07 травня 2015 року позивач звернувся із повторною скаргою №25-02.22/1832 до Державної податкової служби України.

Рішенням Державної податкової служби України від 23 травня 2012 року №8788/6/10-2415 податкові повідомлення-рішення від 09 лютого 2012 року, а також рішення ДПС у Запорізькій області, прийняті за результатом скарги залишені без змін, а скарга без задоволення.

Вважаючи протиправними податкові повідомлення-рішення від 09 лютого 2012 року №, №, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту 1 підрозділу 4 Особливості справляння податку на прибуток підприємств розділу XX Перехідні положення Податкового кодексу України визначалось, що розділ III Податок на прибуток цього Кодексу застосовується під час розрахунків з бюджетом починаючи з доходів і витрат, що отримані і проведені з 1 квітня 2011 року, якщо інше не встановлено цим підрозділом.

Згідно з розділом XIX Прикінцеві положення Податкового кодексу України, Закон України «Про оподаткування прибутку підприємств» втрачає чинність з 01 квітня 2011 року.

Таким чином, у період з 01 січня 2011 року по 01 квітня 2011 року правовідносини щодо визначення об`єкта оподаткування податком на прибуток, складу валового доходу та валових витрат платника цього податку регулювались Законом України «Про оподаткування прибутку підприємств», а починаючи з 01 квітня 2011 року - положеннями Податкового кодексу України.

Порядок урахування від`ємного значення об`єкта оподаткування в результатах наступних податкових періодів з 01 квітня 2011 року встановлений статтею 150 Податкового кодексу України, якою передбачено, якщо результатом розрахунку об`єкта оподаткування платника податку з числа резидентів за підсумками податкового року є від`ємне значення, то сума такого від`ємного значення підлягає включенню до витрат першого календарного кварталу наступного податкового року. Розрахунок об`єкта оподаткування за наслідками півріччя, трьох кварталів та року здійснюється з урахуванням зазначеного від`ємного значення попереднього року у складі витрат таких податкових періодів наростаючим підсумком до повного погашення такого від`ємного значення.

Відповідно до пункту 3 підрозділу 4 розділу XX Перехідних положень Податкового кодексу України пункт 150.1 статті 150 Податкового кодексу України застосовується у 2011 році з урахуванням такого: якщо результатом розрахунку об`єкта оподаткування платника податку з числа резидентів за підсумками першого кварталу 2011 року є від`ємне значення, то сума такого від`ємного значення підлягає включенню до витрат другого календарного кварталу 2011 року.

Розрахунок об`єкта оподаткування за наслідками другого, другого і третього кварталів, другого - четвертого кварталів 2011 року здійснюється з урахуванням від`ємного значення, отриманого платником податку за перший квартал 2011 року, у складі витрат таких податкових періодів наростаючим підсумком до повного погашення такого від`ємного значення.

У період до 01 квітня 2011 року здійснюючи свою господарську діяльність, розраховуючи та декларуючи від`ємне значення об`єкта оподаткування позивач мав керуватися положеннями Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств».

Відповідно до пункту 6.1 статті 6 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств», якщо об`єкт оподаткування платника податку з числа резидентів за результатами податкового року має від`ємне значення об`єкта оподаткування (з урахуванням суми амортизаційних відрахувань), сума такого від`ємного значення підлягає включенню до складу валових витрат першого календарного кварталу наступного податкового року. Розрахунок об`єкта оподаткування за наслідками півріччя, трьох кварталів та року здійснюється з урахуванням від`ємного значення об`єкта оподаткування попереднього року у складі валових витрат таких податкових періодів наростаючим підсумком до повного погашення такого від`ємного значення.

У 2010 році норми цього пункту діяли з урахуванням особливостей, встановлених пунктом 22.4 статті 22 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств».

У 2011 році сума від`ємного значення, яка відповідно до абзацу першого цього пункту не була врахована у складі валових витрат та від`ємне значення об`єкта оподаткування, яке виникло у 2010 році, підлягають включенню до складу валових витрат у порядку, встановленому статтею 6 цього Закону, без обмежень, встановлених пунктом 22.4 статті 22 цього Закону.

З аналізу наведених норм вбачається, що від`ємне значення минулих років, зокрема, 2010 року, - це абсолютно правомірна складова витрат наступних кварталів 2011 року, оскільки його включення до складу витрат, саме в цьому періоді, було передбачене нормами Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств».

Відповідно до пункту 3 підрозділу 4 розділу XX Перехідних положень Податкового кодексу України, якщо результатом розрахунку об`єкта оподаткування платника податку з числа резидентів за підсумками першого кварталу 2011 року є від`ємне значення, то сума такого від`ємного значення підлягає включенню до витрат другого календарного кварталу 2011 року.

З наведених законодавчих положень випливає, що пункт 3 підрозділу 4 Розділу XX Перехідних положень Податкового кодексу України не містить заборони на врахування у 2011 році збитків, які виникли до 01.01.2011, а отже, такі збитки повинні враховуватись у складі витрат поточних податкових періодів наростаючим підсумком до повного погашення від`ємного значення.

Таким чином, висновки податкового органу щодо неправомірності включення до від`ємного значення податку на прибуток підприємств за 2-3 квартали 2011 року сум збитків за 2010 рік є неправомірними.

При цьому, Верховний Суд, направляючи дану справу до суду першої інстанції для нового розгляду, у постанові від 27 травня 2021 року зазначив про те, що: «податковий орган неодноразово звертав увагу суду, що ухвалою Вищого адміністративного суду України від 15 вересня 2016 року у справі №0870/2282/12 встановлена відсутність права товариства на включення до витрат ІІ кварталу 2011 року у сумі 3322481 грн. з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій у зв`язку з подвійним включенням такої суми до витрат. За наслідками господарської діяльності ІІ кварталу 2011 року підприємством задекларовано від`ємне значення об`єкта оподаткування податком на прибуток у сумі 8222172 грн. З урахуванням наведеної постанови від`ємне значення з податку на прибуток завищено на суму 3322481 грн.

Але, наведені обставини не досліджено судами попередніх інстанцій, не надано оцінку доводам податкового органу в цій частині, не досліджено та не встановлено, чи дійсно фактичні витрати на виплату та доставку пільгових пенсій були повторно включені до складу витрат за наслідками господарської діяльності ІІ кварталу 2011 року».

На виконання вимог вказівок Верховного Суду у постанові від 27 травня 2021 року, суд зазначає про таке.

В ухвалі Вищого адміністративного суду України від 15 вересня 2016 року у справі №0870/2282/12 в контексті спірних правовідносин у цій справі зазначено таке: «Щодо включення суми 3322481 грн. з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій вдруге до рядка 06.5.37 Додатку ІВ до Податкової декларації з податку на прибуток. Колегія суддів погоджується з висновком судів попередніх інстанцій, оскільки допущене позивачем порушення виявлено під час проведення у період з 18 жовтня 2011 року по 24 жовтня 2011 року документальної позапланової невиїзної перевірки, за результатами якої перше податкове повідомлення-рішення про визначення зобов`язань з податку на прибуток прийнято 07 листопада 2011 року, при цьому, податкова декларація з податку на прибуток за другий-третій квартал 2011 подана 09 листопада 2011 року, а отже з огляду на обмеження встановлені підпунктом 50.2 статті 50 Кодексу згідно якого платник податків під час проведення документальних планових та позапланових перевірок не має права подавати уточнюючі розрахунки до поданих ним раніше податкових декларацій, а отже податкове повідомлення-рішення в цій частині є правомірним».

Суд зазначає, що витрати на виплату та доставку пільгових пенсій у розмірі 3 322 481,00 грн. були двічі включені позивачем до витрат господарської діяльності за 2 квартал 2011 року. Наведене не заперечується сторонами у справі.

За поясненнями позивача допущена за другий квартал 2011 року помилка щодо віднесення вдруге суми відшкодування витрат на пенсійне забезпечення у розмірі 3 322 481 грн., яка була вперше включена до рядку 06.5.14 Додатку ІВ та вдруге до рядку 06.5.37 Додатка ІВ, була виправлена у Декларації з податку на прибуток за другий-третій квартали 2011 року, а саме на 3 081 856 грн. зменшено показника рядка 06.5 ІВ, що підтверджується Додатком ВП до податкової декларації (т.3 а.с.201).

Разом з тим, суд не приймає такі доводи позивача, оскільки відображена у рядку 06.5 ІВ «Інші витрати звичайної діяльності та інші операційні витрати» Додатку ВП до податкової декларації з податку на прибуток сума 3 081 856 грн. є меншою ніж витрати на виплату та доставку пільгових пенсій (3 322 481 грн.) та не підтверджує, що було відкориговано саме подвійне включення до складу витрат господарської діяльності за 2 квартал 2011 року витрат на виплату та доставку пільгових пенсій.

Таким чином, позивачем завищено від`ємне значення з податку на прибуток на суму 3322481 грн.

З огляду на вказане, податкове повідомлення-рішення № від 09 лютого 2012 року є протиправним та підлягає скасуванню на суму 36 189 053,00 грн. (39 511 534,00 грн. - 3 322 481,00 грн.).

Щодо доводів податкового органу про необхідність збільшувати податкові зобов`язання з податку на прибуток на підставі акту планової виїзної перевірки від 22 вересня 2010 року №307/08-08/000194122, акту документальної позапланової виїзної перевірки від 14 липня 2011 року №168/08-08/00194731, акту документальної позапланової невиїзної перевірки від 3 серпня 2011 року №184/08-08/00194731 та акту документальної позапланової невиїзної перевірки від 24 жовтня 2011 року №227/08-08/00194731, суд зазначає, що оскільки прийняті податкові повідомлення-рішення на підставі цих актів оскаржувались позивачем в судовому порядку, вони не набули статусу узгоджених, а відтак не повинні були враховуватись позивачем.

Аналогічний висновок міститься у постанові Верховного Суду від 27 травня 2021 року по даній справі.

Щодо питання не включення до валових доходів сум по врегулюванню сумнівної заборгованості, слід зазначити наступне.

Проведеною перевіркою встановлено, що відповідно до наданого ДП ЗТМК Додатку СБ до рядка 03.11 Додатка ІД та рядка 06.5.24 Додатка ІВ до Податкової декларації з податку на прибуток, підприємством здійснено коригування суми витрат в розмірі +19 416 804 грн. (т.2, а.с.17).

Коригування здійснено у зв`язку з невиконанням умов Договору від 01 липня 2000 року №76/199, укладеного з ВАТ Запоріжжяобленерго, у якому позивач є покупцем електроенергії, відповідно до положень підпунктів 159.1.1 та 159.1.2 пункту 159.1 статті 159 Податкового кодексу України та згідно з судовим рішенням Господарського суду Запорізької області від 24 травня 2011 року у справі №19/5009/1481/11.

Відповідно до рішення Господарського суду Запорізької області від 16 травня 2011 року у справі №19/5009/1481/11 позов ВАТ «Запоріжжяобленерго» задоволено частково, стягнуто з ДП «ЗТМК» на користь ВАТ «Запоріжжяобленерго» 109 882 156 грн. 44 коп. заборгованості за спожиту активну електричну енергію, 3 213 604 грн. 40 коп. інфляційних витрат, 830 752 грн. 69 коп. - три відсотка річних, 624 503 грн. 72 коп. пені, 236 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, 25 500,00 грн. державного мита (т.3 а.с.224, 225)

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 24 травня 2011 року у справі №19/5009/1481/11 розстрочене виконання рішення суду на 24 місяці шляхом сплати суми заборгованості щомісячно рівними частинам починаючи з червня 2011 року по лютий 2012 року у розмірі 4 746 938 грн. 07 коп., з березня 2012 року по травень 2013 року у розмірі 4 746 938 грн. 06 коп. (т.3 а.с.226).

Відповідно до підпункту 134.1.1 пункту 134.1 статті 134 Податкового кодексу України, об`єктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом зменшення суми доходів звітного періоду, визначених згідно зі статтями 135-137 цього Кодексу, на собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг та суму інших витрат звітного податкового періоду, визначених згідно зі статтями 138-143 цього Кодексу, з урахуванням правил, встановлених статтею 152 цього Кодексу.

Згідно з підпунктом 138.12.1 пункту 138.12 статті 138 Податкового кодексу України, до складу інших витрат, у тому числі, включаються, витрати, визначені відповідно до статей 144-148, 150, 153, 155-161 цього Кодексу, які не включені до собівартості реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг згідно із цією статтею.

Відповідно до підпункту 135.5.11 пункту 135.5 статті 1345 Податкового кодексу України, до складу інших доходів включаються доходи, визначені відповідно до статей 146, 147, 153 і 155-161 цього Кодексу.

Підпунктом 159.1.2 пункту 159.1 статті 159 Податкового кодексу України було визначено, що платник податку - покупець зобов`язаний зменшити витрати на вартість заборгованості, визнану судом чи за виконавчим написом нотаріуса, у податковому періоді, на який припадає день набрання законної сили рішення суду про визнання (стягнення) такої заборгованості (її частини) або вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Відповідно до підпункту 159.1.3 пункту 159.1 цієї ж статті повідомлення про зменшення доходу або витрат з посиланням на положення підпунктів 159.1.1 та/або 159.1.2 цього пункту платник податку - продавець або покупець надає органу державної податкової служби разом з декларацією за звітний податковий період та копіями документів, які підтверджують наявність заборгованості (договорами купівлі-продажу, рішеннями суду тощо).

Згідно з пунктом 5 підрозділу 4 Розділу ХХ Перехідних положень Податкового кодексу України, норми пункту 159.1 статті 159 цього Кодексу не поширюються на заборгованість, що виникла у зв`язку із затримкою в оплаті товарів, виконаних робіт, наданих послуг, якщо заходи щодо стягнення таких боргів здійснювалися до набрання чинності розділом III цього Кодексу. З метою оподаткування відображення в обліку продавця та покупця такої заборгованості здійснюється до повного погашення чи визнання такої заборгованості безнадійною у такому порядку:

порядок урегулювання сумнівної заборгованості, щодо якої заходи із стягнення розпочато до набрання чинності розділом III цього Кодексу.

платник податку - покупець зобов`язаний збільшити доходи на суму непогашеної заборгованості (її частини), визнаної у порядку досудового врегулювання спорів або судом чи за виконавчим написом нотаріуса, у податковому періоді, на який припадає перша з подій:

а) або 90-й календарний день з дня граничного строку погашення такої заборгованості (її частини), передбаченого договором, або визнаної претензією;

б) або 30-й календарний день від дня ухвалення рішення судом про визнання (стягнення) такої заборгованості (її частини) або вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Строки, визначені абзацом «а» цього пункту, поширюються також на випадки, коли покупець не надав відповіді на претензію, надіслану продавцем, у строки, визначені законом.

Строки, визначені абзацом «б» цього пункту, застосовуються незалежно від того, розпочав державний виконавець або особа, прирівняна до нього згідно із законом, заходи з примусового стягнення боргу чи ні.

Зазначене в цьому підпункті збільшення доходу покупця не здійснюється стосовно заборгованості (її частини), яка погашається таким покупцем до настання строків, визначених абзацами «а» чи «б» цього підпункту.

Якщо у наступних податкових періодах покупець погашає суму визнаної заборгованості або її частину (самостійно чи за процедурою примусового стягнення), такий покупець збільшує витрати на суму такої заборгованості (її частини) за наслідками податкового періоду, на який припадає таке погашення.

Заборгованість, попередньо віднесена до складу витрат або відшкодована за рахунок страхового резерву, яка визнається безнадійною внаслідок недостатності активів покупця, визнаного банкрутом у встановленому порядку або внаслідок її списання згідно з умовами мирової угоди, укладеної відповідно до законодавства з питань банкрутства, не змінює податкових зобов`язань як покупця, так і продавця у зв`язку з таким визнанням.

Отже, заборгованість перед Відкритим акціонерним товариством «Запоріжжяобленерго» повинна включатись до доходу незалежно від встановлення нових строків сплати, які визначені судом в зв`язку з розстроченням сплати суми боргу. Розстрочення сплати суми заборгованості це лише перенесення строків її сплати. Якщо в наступних податкових періодах покупець (боржник) погашає суму визнаної заборгованості або її частину, такий покупець збільшує витрати на суму такої заборгованості (її частини) за наслідками податкового періоду, на який припадає таке погашення.

Аналогічний висновок міститься у постанові Верховного Суду від 27 травня 2021 року, якою дану справу направлено на новий розгляд.

Верховний Суд у вказаній постанові зазначив, що в цій частині, важливо встановити період виникнення заборгованості та період вчинення заходів щодо стягнення такого боргу, з метою правильного застосування норм матеріального права, оскільки, як вже зазначалось, Порядок врегулювання сумнівної та безнадійної заборгованості передбачений статтею 159 Податкового кодексу України не поширюються на заборгованість, що виникла у зв`язку із затримкою в оплаті товарів, виконаних робіт, наданих послуг, якщо заходи щодо стягнення таких боргів здійснювалися до набрання чинності розділом ІІІ цього Кодексу.

З даного приводу суд зазначає, що у рішенні Господарського суду Запорізької області від 16 травня 2011 року у справі №19/5009/1481/11, яке набрало законної сили 30 травня 2011 року встановлено наступне: «сторонами по справі 01 липня 2000 року укладено договір №76/199 про постачання електричної енергії за умовами якого позивач зобов`язався постачати електричну енергію, а відповідач оплачувати її вартість та здійснювати інші платежі. Відповідно до пункту 1 додаткової угоди б/н від 01 січня 2005 року до Договору, відповідач зобов`язаний оплачувати вартість спожитої активної електричної енергій та послуги по компенсації перетікання реактивної електричної енергії. Згідно пункту 2 Додаткової угоди б/н від 01 квітня 2006 року до Договору, передбачено, що оплата спожитої за розрахунковий період активної електричної енергії та послуг з компенсації перетікання реактивної електричної енергії здійснюється споживачем по рахункам або платіжним вимогам дорученням, що направляються йому Енергопостачальною організацією, які направляються споживачу рекомендованим листом або нарочно. Також, пунктом 3 даної Угоди обумовлено, що Споживач зобов`язаний протягом 5-ти операційних днів після дати отримання здійснити оплату рахунків або платіжних вимог доручень, що направляються йому Постачальником електричної енергії.

Як вбачається з матеріалів справи, в обумовлені договором строки сторонами підписані акти про спожиту протягом розрахункового періоду активну електричну енергію за жовтень, листопад, грудень 2010 року, січень, лютий, березень 2011 року.

На виконання п.3 додаткової угоди б/н від 01 квітня 2006 року до договору №76/199 від 01 липня 2000 року за спожиту активну електроенергію з жовтня 2010 року по квітень 2011 року відповідачу пред`явлено рахунки:

№9359 від 08 листопада 2010 року на суму 21 074 347,94 грн.;

№10216 від 07 грудня 2010 року на суму 1 970 8451,85 грн.;

№11179 від 11.01.2011 р. на суму 20 161 388,72 грн.;

№648 від 09.02.2011 р. на суму 23 133 566,61 грн.;

№1428 від 10.03.2011 р. на суму 21 121 888,07 грн.;

№ 2598 від 11.04.2011 р. на суму 24 682 513,25 грн.

Відповідач в порушення умов договору частково розрахувався за спожиту електроенергію, внаслідок чого за період з жовтня 2010 року по квітень 2011 року за відповідачем числиться заборгованість у сумі 109 882 156, 44 грн.».

Відповідно до положень статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Таким чином, суд дійшов висновку, що обставини, встановлені рішенням суду в адміністративній справі №19/5009/1481/11, яке набрала законної сили, не доказуються при розгляді даної справи в силу положень статті 78 КАС України.

При цьому, з вищевказаного судового рішення слідує, що провадження у справі №19/5009/1481/11 відкрито 28 березня 2011 року.

З вищенаведеного суд доходить до висновку, що у спірному випадку у позивача виникла заборгованість до 01 квітня 2011 року (набрання чинності розділом III Податкового кодексу України). При цьому, заходи стягнення заборгованості розпочато також до набрання чинності розділом III Податкового кодексу України.

Таким чином, враховуючи, що позивачем не здійснено в 2-3 кварталі 2011 року збільшення доходу на суму непогашеної заборгованості, яка стягнута за рішенням суду від 16.05.2011, суд доходить до висновку про порушення позивачем підпункту 134.1.1 пункту 134.1 статті 134, підпункту 135.5.11 пункту 135.5 статті 135, підпункту 138.12.1 пункту 138.12 статті 138, Податкового кодексу України, пункту 3,5 підрозділу 4 Розділу ХХ Перехідних положень Податкового кодексу України, у зв`язку з чим відсутні підстави для визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення форми «Р» № від 09 лютого 2012 року, яким визначені податкові зобов`язання з податку на прибуток у сумі 10 669 111,00 грн.

Згідно з частинами 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідно до положень статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

За наведеного вище суд вважає, що заявлені позовні вимоги частково знайшли своє підтвердження матеріалами справи, є частково обґрунтованими, а надані сторонами письмові докази є належними та достатніми для постановлення судового рішення про часткове задоволення позову.

За приписами частини 3 статті 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

При зверненні до суду позивачем сплачений судовий збір у розмірі 2 188,00 грн.

Враховуючи висновки суду про наявність підстав для часткового задоволення позову, понесені позивачем витрати на сплату судового збору підлягають стягненню на його користь в розмірі 1 577,5 грн. пропорційно до розміру задоволених позовних вимог за рахунок бюджетних асигнувань Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків

Керуючись статтями 139, 241-246, 255, 257-262, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю Запорізький титано-магнієвий комбінат до Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,- задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення рішення № від 09 лютого 2012 року в частині завищення від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток в сумі 36189053 грн.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Запорізький титано-магнієвий комбінат за рахунок бюджетних асигнувань Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків судовий збір в сумі 1577,5 грн.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Рішення виготовлено в повному обсязі 09 травня 2023 року.

Суддя Д.В. Татаринов