Справа № 520/1926/22
Суддя: Мінаєва О.М.
Дата ухвалення: 2023-05-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 травня 2023 р. Справа № 520/1926/22
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Мінаєвої О.М.,

Суддів: Калиновського В.А. , Кононенко З.О. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРІНФОРМТРЕЙД" на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 07.09.2022 року, головуючий суддя І інстанції: Білова О.В., майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022, повний текст складено 07.09.2022 року у справі № 520/1926/22

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРІНФОРМТРЕЙД"

до Державної служби України з безпеки на транспорті

про визнання протиправною та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "УКРІНФОРМТРЕЙД", звернулось до суду з адміністративним позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті, в якому просило суд:

- визнати протиправною та скасувати постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу Слобожанського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки №302385 від 19.10.2021 року.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 07.09.2022 року у справі № 520/1926/22 позов залишено без задоволення.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить суд апеляційної інстанції рішення Харківського окружного адміністративного суду від 07.09.2022 року у справі № 520/1926/22 скасувати, та ухвалити нове судове рішення, яким позов задовольнити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач посилається на те, що згідно пункту 22.5 Правил дорожнього руху заборонено рух транспортних засобів та їх составів з фактичною масою понад 40 т у разі перевезення подільних вантажів, тобто видача дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів з такою масою при перевезенні подільних вантажів взагалі не передбачена, а тому, враховуючи, що позивач здійснював перевезення саме подільного вантажу (дизельне паливо) вважає, що на нього не може бути накладений штраф за відсутність такого дозволу, або документа про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових обмежень над визначеними законодавством становить менше п`яти відсотків. Водночас зазначає про недоведеність жодними доказами порушення ним встановлених законодавством габаритно-вагових норм, посилаючись на те, що у відповідності до товарно-транспортної накладної № 499 від 31.08.2021 р. маса вантажу складала 26,60 т, що не перевищує 40 т., а також про порушення порядку проведення перевірки, що є безумовними підставами для скасування спірної постанови №302385 від 19.10.2021 року.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, колегія суддів апеляційної інстанції, переглянувши судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги у відповідності до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що згідно акту №250436 від 31.08.2021 року проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом 31.08.2021 року на 2 км. автодороги М22 о 10-20 год. посадовою особою Слобожанського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки проведено перевірку транспортного засобу Renault номерний знак НОМЕР_1 з напівпричепом ENERCO номерний знак НОМЕР_2 , що належить ТОВ «УКРІНФОРМТРЕЙД», під час якої встановлено перевезення вантажу з перевищенням встановлених габаритно-вагових норм без відповідного дозволу. Зазначено ТТН №274906/1 від 30.08.2021 року (паливо дизельне) з перевищенням встановлених п. 22.5 ПДР вагових норм на 4,5 %, загальна маса т/з 41,800 т., за що відповідальність передбачена абз. 3 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» перевезення вантажу з перевищенням вагових обмежень без дозволу, який дає право на рух автодорогами України, або документа про внесення плати за проїзд великовагових транспортних засобів, якщо перевищення вагових обмежень менше 5% (а.с. 9).

До вищевказаного акту перевірки 31.08.2021 року складено розрахунок плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, згідно якого ТОВ «УКРІНФОРМТРЕЙД», як платнику, виставлено плату за проїзд 50,00 євро. Зазначено, що фактична вага транспортного засобу 41,80 т. Параметри на які нарахована плата за проїзд 1,80. Перевищення параметрів від нормативу 4,50 % (а.с. 13).

19.10.2021 року, за наслідками розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт ТОВ «УКРІНФОРМТРЕЙД», , Слобожанським міжрегіональним управлінням Укртрансбезпеки винесена постанова № 302385 про застосування адміністративно-господарського штрафу, в якій зазначено, що, ураховуючи те, що ТОВ «УКРІНФОРМТРЕЙД» 31.08.2021 року 10:20, Полтавська обл., 2 км. а/д М-22 допущено порушення п. 22.5 ПДР, ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт», відповідальність за яке передбачена ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт», постановлено стягнути з ТОВ «УКРІНФОРМТРЕЙД» адміністративно-господарський штраф у сумі 17000,00 грн. (а.с. 7).

Не погоджуючись з вищевказаною постановою, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що в ході розгляду справи встановлено, що позивач, незважаючи на заборону, встановлену абз. 3 п. 22.5 Правил дорожнього руху, здійснював перевезення подільного вантажу з перевищенням вагових обмежень, для перевезення якого, у відповідності до ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт», повинен бути наявний відповідний дозвіл.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам апеляційної скарги, а також виходячи з меж апеляційного перегляду справи, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Засади організації та діяльності автомобільного транспорту визначає Закон України "Про автомобільний транспорт" від 05 квітня 2001 року № 2344-III, в редакції чинній на момент виникнення спірних відносин (далі - Закон № 2344-III).

Відповідно до частини дванадцятої статті 6 Закону № 2344-III державному контролю підлягають усі транспортні засоби українських та іноземних перевізників, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів і вантажів на території України.

Відповідно до частини другої статті 29 Закону України "Про дорожній рух" від 30 червня 1993 року № 3353-ХІІ (далі - Закон № 3353-ХІІ) з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів. Порядок видачі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, та розмір плати за його отримання встановлюються Кабінетом Міністрів України.

За приписами статті 33 Закону України "Про автомобільні дороги" від 08 вересня 2005 року № 2862-IV (далі - Закон № 2862-IV) рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Процедура здійснення державного контролю за додержанням суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту, вимог законодавства про автомобільний транспорт, норм та стандартів щодо організації перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, норм міжнародних договорів про міжнародне автомобільне сполучення, виконанням умов перевезень, визначених дозволом на перевезення на міжобласних автобусних маршрутах, вимог Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення, дотриманням габаритно-вагових параметрів, наявністю дозвільних документів на виконання перевезень та відповідністю виду перевезень, відповідних ліцензій, внесенням перевізниками-нерезидентами платежів за проїзд автомобільними дорогами визначена Порядком здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08 листопада 2006 року № 1567 (далі - Порядок № 1567).

За приписами пункту 14 Порядку № 1567 рейдова перевірка транспортних засобів проводиться в будь-який час на окремо визначених ділянках дороги, маршрутах руху, автовокзалах, автостанціях, автобусних зупинках, місцях посадки та висадки пасажирів, стоянках таксі і транспортних засобів, місцях навантаження та розвантаження вантажних автомобілів, місцях здійснення габаритно-вагового контролю, під час виїзду з підприємств та місць стоянки, на інших об`єктах, що використовуються суб`єктами господарювання для забезпечення діяльності автомобільного транспорту.

Згідно пункту 4 Порядку № 1567 рейдові перевірки можуть проводитися із залученням посадових осіб відповідного підрозділу Національної поліції, Укравтодору, органу місцевого самоврядування та/або місцевої держадміністрації, підприємств, установ та організацій, що належать до сфери управління Укртрансбезпеки, та власників (балансоутримувачів) пунктів габаритно-вагового контролю (за погодженням з їх керівниками).

Згідно пункту 15 Порядку № 1567 під час проведення рейдової перевірки перевіряється, зокрема наявність визначених статтями 39 і 48 Закону документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом.

Згідно пункту 16 Порядку № 1567 рейдова перевірка може проводитися однією посадовою особою Укртрансбезпеки.

Відповідно до пункту 3 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18 січня 2001 року № 30 (далі - Правила № 30), транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху.

Згідно з пунктом 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (далі - ПДР) за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м (для сільськогосподарської техніки, яка рухається за межами населених пунктів, дорогами сіл, селищ, міст районного значення, - 3,75 м), за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Рух транспортних засобів та їх составів з навантаженням на одиночну вісь понад 11 т, здвоєні осі - понад 16 т, строєні осі - понад 22 т або фактичною масою понад 40 т (для контейнеровозів - навантаження на одиночну вісь - понад 11 т, здвоєні осі - понад 18 т, строєні осі - понад 24 т або фактичною масою понад 44 т, а на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - понад 46 т) у разі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогами забороняється.

В силу пункту 4 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18 січня 2001 р. № 30, рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні (далі - дозвіл), виданим перевізникові Державтоінспекцією, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів.

Допускається перевищення вагових параметрів порівняно з визначеними у пункті 22.5 Правил дорожнього руху на 2 відсотки (величина похибки) без оформлення відповідного дозволу та внесення плати за проїзд.

Як передбачено статтею 48 Закону № 2344-ІІІ, автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.

У разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше п`яти відсотків.

Відповідно до підпункту 4 пункту 2 Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27 червня 2007 року № 879 Про заходи щодо збереження автомобільних доріг загального користування (далі - Порядок № 879) габаритно-ваговий контроль - контроль за проїздом великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, який включає перевірку відповідності габаритно-вагових параметрів таких транспортних засобів установленим законодавством параметрам і нормам, наявності дозволу на рух за визначеними маршрутами, а також дотримання визначених у дозволі умов та режиму руху транспортних засобів.

Згідно з пунктами 3, 4, 6 Порядку № 879 габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування здійснюється Укртрансбезпекою, її територіальними органами та уповноваженими підрозділами Національної поліції, що забезпечують безпеку дорожнього руху.

Робота пунктів габаритно-вагового контролю в частині організації та проведення робіт із зважування транспортних засобів забезпечується службами автомобільних доріг в Автономній Республіці Крим, областях та м. Севастополі і підприємствами, визначеними в установленому законодавством порядку.

Габаритно-ваговий контроль, крім документального, здійснюється виключно в пунктах габаритно-вагового контролю посадовими особами та/або працівниками відповідних органів.

Згідно підпункту 5-1 пункту 2 Порядку № 879 документальний габаритно-ваговий контроль - визначення загальної маси транспортного засобу шляхом додавання власної маси транспортного засобу та маси вантажу.

Згідно підпункту 11 пункту 2 Порядку № 879 точний габаритно-ваговий контроль - визначення габаритновагових параметрів транспортного засобу на стаціонарному або пересувному пункті.

Статтею 49 Закону № 2344-III передбачено, що водій транспортного засобу при внутрішньому перевезенні вантажів зобов`язаний мати при собі та передавати для перевірки уповноваженим на те посадовим особам документи, передбачені законодавством, для здійснення зазначених перевезень.

Відповідно до абзацу 3 частини першої статті 60 Закону № 2344-III за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за перевезення пасажирів та вантажів за відсутності на момент проведення перевірки документів, визначених статтями 39 і 48 цього Закону - штраф у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів.

За спеціальними правилами здійснюється рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли, зокрема їх фактична маса перевищує 40 т.

При цьому допускається перевищення вагових параметрів порівняно з визначеними у пункті 22.5 Правил дорожнього руху на 2 відсотки (величина похибки) без оформлення відповідного дозволу та внесення плати за проїзд.

У разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше п`яти відсотків.

Обов`язок отримати дозвіл на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, а також внести плату за проїзд такого великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу автомобільними дорогами загального користування покладається на перевізника.

За порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи.

У спірних відносинах, підставою для накладення на позивача штрафу стало встановлення за результатами документального габаритно-вагового контролю 31.08.2021 року порушення ним законодавства про автомобільний транспорт, а саме перевезення вантажу з перевищенням встановлених п. 22.5 ПДР вагових норм на 4,5 % - загальна маса транспортного засобу Renault номерний знак НОМЕР_1 з напівпричепом ENERCO номерний знак НОМЕР_2 - 41,800 т. без дозволу, який дає право на рух автодорогами України, або документа про внесення плати за проїзд великовагових транспортних засобів, якщо перевищення вагових обмежень менше 5%, про що складено акт №250436 проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом.

Відповідно до цих результатів вагові параметри вказаного транспортного засобу 41,800 т. перевищують нормативно допустимі вагові обмеження 40 т. більш ніж на 2 %, що дає підстави вважати цей транспортний засіб великоваговим, для руху якого, за правилами частини четвертої статті 48 Закону № 2344-ІІІ, повинен бути відповідний дозвіл.

Колегія суддів зазначає, що за відсутності документів на участь у дорожньому русі транспортного засобу, вагові або габаритні параметри якого перевищують нормативні, або документа про внесення плати за проїзд такого транспортного засобу, застосовуються адміністративно-господарські штрафи.

Непред`явлення вказаних документів під час проведення перевірки доводить порушення законодавства про автомобільний транспорт, що має наслідком застосування санкцій, визначених статтею 60 Закону № 2344-ІІІ. Аналогічний висновок був наведений у постанові Верховного Суду від 22 грудня 2021 року у справі № 420/3371/21.

Позивач не заперечує, що такий дозвіл на час перевірки у нього був відсутній, а отже за описаних обставин колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, відповідач мав достатні підстави для накладення на позивача штрафу відповідно до статті 60 Закону № 2344-ІІІ.

Доводи апеляційної скарги про те, що на позивача не може бути накладений штраф за відсутність вищевказаного дозволу, або документа про внесення плати за проїзд з посиланням на абз. 3 пункту 22.5 ПДР, згідно якого заборонено рух транспортних засобів та їх составів з фактичною масою понад 40 т у разі перевезення подільних вантажів, колегія суддів не приймає, оскільки такі доводи суперечать Закону № 2344-ІІІ, статтею 48 якого встановлено, що у разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим документом є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше п`яти відсотків.

Стосовно доводів апеляційної скарги про те, що судом першої інстанції не враховано подану позивачем під час розгляду справи товарно-транспортну накладну № 499 від 31.08.2021 р. в якій зазначено, що маса вантажу (паливо дизельне) складала 26,60 т, колегія суддів також не приймає, оскільки згідно акту перевірки №250436 від 31.08.2021 року перевищення позивачем вагових норм було встановлено відповідачем на підставі ТТН №274906/1 від 30.08.2021 року (паливо дизельне) з урахуванням якої було встановлено, що загальна маса транспортного засобу складає - 41,800 т. (а.с. 9).

Доказів надання водієм під час перевірки товарно-транспортної накладної № 499 від 31.08.2021 року матеріали справи не містять.

Також, колегія суддів не приймає доводи апеляційної скарги про те, що з акту перевірки неможливо встановити, на якому стаціонарному пункті та на яких вагах проводилось зважування транспортного засобу, оскільки, як неодноразово зазначено відповідачем, та не спростовано позивачем, під час перевірки був проведений саме документальний габаритно-ваговий контроль, що передбачено Порядком № 879, а саме визначення загальної маси транспортного засобу шляхом додавання власної маси транспортного засобу та маси вантажу. Згідно акту перевірки №250436 від 31.08.2021 року перевірка проводилась на 2 км. автодороги М-22.

За наведених підстав необґрунтованими є також посилання в апеляційній скарзі про ненадання відповідачем довідки про здійснення габаритно-вагового контролю, оскільки згідно пункту 18 Порядку № 879 водієві транспортного засобу видається довідка про здійснення габаритно-вагового контролю із зазначенням часу і місця його здійснення за результатами габаритно-вагового контролю на стаціонарному або пересувному пункті.

Стосовно доводів апеляційної скарги про відсутність методики виконання вимірювань поосьових навантажень та маси вантажних транспортних засобів у русі, що, на переконання скаржника у даному випадку є підставою для об`єктивних сумнівів у достовірності результатів зважування, колегія суддів зазначає наступне.

Дійсно, на момент виникнення спірних відносин, відсутня затверджена Мінекономрозвитком методика виконання вимірювань поосьових навантажень на маси вантажних транспортних засобів у русі, якою мали б керуватися органи Укртрансбезпеки під час проведення габаритно-вагового контролю.

Водночас, механізм здійснення габаритно-вагового контролю великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів визначено Порядком № 879, яким керувався відповідач. Наведене узгоджується з нормативним регулюванням, а саме скасування постановою Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 671 пункту 19 Порядку № 879, в якій було вказано про те, що під час проведення габаритно-вагового контролю Укртрансбезпека або її територіальні органи керуються методикою, затвердженою Мінекономрозвитку.

Аналогічний висновок був наведений Верховним Судом у постанові від 22 грудня 2021 року у справі № 420/3371/21.

При цьому, колегія суддів у наголошує, що у даному випадку, здійснювався документальний габаритно-ваговий контроль з визначення загальної маси транспортного засобу з вантажем, а не вимірювання поосьових навантажень та маси вантажного транспортного засобу у русі, а тому доводи апеляційної скарги в цій частині є безпідставними.

Також необґрунтованими є доводи апеляційної скарги про протиправність проведення перевірки однією посадовою особою Слобожанського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки, оскільки як зазначалось вище, згідно пункту 16 Порядку № 1567 рейдова перевірка може проводитися однією посадовою особою Укртрансбезпеки.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Оскільки доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції та правильності судового рішення не спростовують, підстави для її задоволення відсутні.

Згідно з ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи, що при прийнятті рішення Харківського окружного адміністративного суду від 07.09.2022 року у справі № 520/1926/22 суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРІНФОРМТРЕЙД" - залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 07.09.2022 року у справі № 520/1926/22 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя О.М. Мінаєва
Судді В.А. Калиновський З.О. Кононенко