Справа № 420/7712/23
Суддя: Пекний А.С.
Дата ухвалення: 2023-05-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/7712/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2023 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Пекного А.С., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

ОСОБА_1 (далі - позивач), в інтересах якого діє адвокат Нестерова Олександра Костянтинівна, звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (далі - відповідач, ГУПФУ в Одеській області), в якому просить:

визнати дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо призначення пенсії за віком ОСОБА_1 в розмірі 3025,49 грн протиправними;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області перерахувати пенсію за віком ОСОБА_1 з часу призначення, тобто з грудня 2019 року.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 01.09.2022 у справі №420/6281/22 його позов задоволено частково, зобов`язано ГУ ПФУ в Одеській області включити до страхового стажу період роботи з 03.08.1999 до 01.01.2001 року та період з 01.01.2004 року по 30.06.2010 року повністю; зобов`язано надати розрахунок. На виконання рішення суду відділ перерахунків пенсій №2 управління пенсійного забезпечення ГУ ПФУ в Одеській області надав ОСОБА_1 розрахунок пенсії. У ньому вірно, з врахуванням рішення суду, позначено страховий стаж на момент звернення за пенсією (22.12.2019). З листа №1500-0306-8/103132 від 05.10.2022 вбачається, що страховий стаж визнано в розмірі 42 роки 2 місяці 4 дні, тобто 506 повних місяців, з чим позивач згоден. Відповідач не зробив розрахунок пенсії позивача із запропонованих позивачем років, припустився помилки при визначенні особистого коефіцієнту заробітку, не застосував надбавку за понаднормовий стаж (7 років), що призвело до заниження пенсії за віком. Позивач не згоден з розрахунком пенсії, вважає його заниженим, в частині: особистого коефіцієнту заробітку; особистого коефіцієнту стажу; особистого середнього заробітку для розрахунку пенсії; помилками в розрахунку коефіцієнта заробітку грудень 1991 року та за січень 1993 року, де значення цифр у графі 5 не відповідають графі 4 та наданим довідкам про заробітну плату, а тому річний коефіцієнт є зменшеним, і як наслідок усіх цих складових, позивач не згоден з розміром встановленої пенсії - 3025,49 грн.

З наданого на виконання рішення суду розрахунку пенсії також вбачається, що розрахунок зроблено за період з 2004 до 2019 років, надані довідки не ввійшли до розрахунку, що збільшило би показники для розрахунку, а саме не враховано період в 5 років, який позивач вважає найвигіднішим та просив застосувати, а саме період з 01 вересня 1988 року до 31 серпня 1993 року. Особистий коефіцієнт стажу під час розрахунку пенсії був встановлений в розмірі 0,355, а з врахуванням стажу, встановленого судом, повинен бути 0,42167.

Позивач вважає розрахунок пенсії за віком невірним, а дії відповідача неправомірними за таких підстав:

для визначення розміру пенсії не враховані саме ті роки, в які встановлюється найбільший коефіцієнт, а саме період з 01.09.1988 по 31.08.1993 р., пенсія розрахована не за період 01.09.1988 по 31.08.1993;

допущено помилку у коефіцієнті за грудень 1991 року та за січень 1993 року, що тягне зменшення особистого коефіцієнту, та, як наслідок, зменшення розміру пенсії;

як невірно застосований індивідуальний коефіцієнт особистого заробітку для призначення пенсії під час розрахунку пенсії за віком;

пенсія розрахована з коефіцієнтом стажу 3,355 замість 0,42167.

Дії відповідача щодо призначення пенсії за віком у розмірі 3025,49 грн позивач вважає протиправними, що і стало підставою для звернення до суду з даним позовом.

Ухвалою від 14.04.2023 провадження у вказаній справі відкрите, розгляд справи призначений за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

28.04.2023 відповідачем подано до суду відзив на позовну заяву, зі змісту якого вбачається, що останній позов не визнає.

Зокрема, свою позицію обґрунтовує тим, що відповідно до п. 1-3 ч. 1 ст. 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV) для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 01.07.2000. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами у період до 01.01.2016 або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 01.07.2000 становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 01.07.2000 незалежно від перерв.

Частиною 2 ст. 42 Закону №1058-IV передбачено, що для розрахунку заробітної плати враховується середня заробітна плата в Україні за 3 попередні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії.

Відповідно до ч. 1 ст. 27 Закону № 1058-IV розмір пенсії за віком визначається за формулою: П = Зп х Кс, де:

П - розмір пенсії, у гривнях;

Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи, визначена відповідно до статті 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, у гривнях;

Кс - коефіцієнт страхового стажу застрахованої особи, визначений відповідно до статті 25 цього Закону.

На виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 01.09.2022 по справі № 420/6281/22, яке набрало законної сили 04.10.2022, Головним управлінням рішенням від 04.10.2022 №35 проведено перерахунок пенсії позивача.

Пенсію обчислено відповідно до Закону №1058-IV на підставі наданих документів при страховому стажі 42 роки 2 місяці 22 дні, середньомісячній заробітній платі 6903,71 грн, коефіцієнту стажу з урахуванням кратності ((506/100*12)*1) - 0,42167, надбавкою - 135 грн, доплатою з 01.07.2021 - 100,00 грн, та її розмір на 04.10.2022 становив 3260,75 грн.

В обґрунтовування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що за грудень 1991 року та січень 1993 року Головним управлінням застосовано коефіцієнт заробітної плати 5,6. Позивач зазначає, що у разі застосування формули обчислення коефіцієнту заробітної плати такий коефіцієнт за грудень 1991 року має становити 6,5, а за січень 1993 року - 6,43262. Позивач в даному випадку правильно застосував формулу для визначення коефіцієнту заробітної плати, проте ним не були враховані наступні положення законодавства.

Так, відповідно до ст. 41 Закону №1058-IV до заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії враховуються: 1) суми виплат (доходу), отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески в межах встановленої законодавством максимальної величини заробітної плати (доходу), з якої сплачуються страхові внески, а після набрання чинності Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" - максимальної величини бази нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначеної відповідно до закону; 2) суми виплат (доходу), отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов`язкове державне пенсійне страхування, а за періоди до запровадження обмеження максимального розміру заробітної плати (доходу), з якої сплачувалися зазначені внески (збір), - у межах сум, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, включалися до заробітної плати, з якої обчислювалася пенсія відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення", і не перевищують 5,6 розміру середньої заробітної плати в Україні на день отримання зазначених сум.

Для осіб, які у період до запровадження обмеження максимального розміру заробітної плати (доходу), з якої сплачувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов`язкове державне пенсійне страхування, отримували заробітну плату (дохід) за результатами роботи, термін виконання якої перевищував календарний місяць, до заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії враховуються суми виплат (доходу), які відповідно до законодавства, що діяло раніше, включалися і до заробітної плати, з якої обчислювалася пенсія відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення", і не перевищують 5,6 розміру середньої заробітної плати в Україні, у розрахунку на кожний місяць виконання роботи.

Перелік таких осіб, а також порядок визначення для них заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Отже, згідно чинного законодавства, для розрахунку пенсії включається суми доходу, які не перевищують встановлену Законом України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування максимальну величину бази нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а у період до набрання чинності таким законом - суми, що не перевищують 5,6 розміру середньої заробітної плати в Україні.

Враховуючи те, що у спірний період (грудень 1991 та січень 1993 років) був чинним Закон України «Про пенсійне забезпечення» №1788, максимальний розмір заробітної плати, який враховується при обчисленні пенсії, не може перевищувати 5,6 розміру середньої заробітної плати. Відтак, Головне управління правомірно у спірні періоди застосувало коефіцієнт заробітної плати у розмірі 5,6, оскільки це передбачено чинним законодавством.

У зв`язку з викладеним та посилаючись на те, що перерахунок пенсії позивачу здійснено відповідно до вимог законодавства, підстави для визнання протиправними дій відповідача відсутні. Також вказує на порушення позивачем строків звернення до суду, передбачених ч. 2 ст. 122 КАС України. Крім того, відповідач зазначає, що позивачем невірно обрано спосіб захисту порушених прав.

З огляду на викладене відповідач просить відмовити у задоволенні позову.

Розглянувши надані сторонами документи, з`ясувавши фактичні обставини справи, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду спору по суті, проаналізувавши норми законодавства, які регулюють спірні відносини, суд приходить до таких висновків.

З матеріалів справи вбачається, що позивач ОСОБА_1 перебуває на обліку в ГУПФУ в Одеській області та з 23.12.2019 призначено пенсію за віком на підставі Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до рішення від 24.02.2022 №35 пенсію позивачу було встановлено в загальному розмірі 2000,00 грн (з надбавками), з яких розмір пенсії за віком - 1141,31 грн, доплата до прожиткового мінімуму - 496,69 грн, надбавка на індексацію 362,00 грн. Пенсію розраховано, виходячи із страхового стажу 35 років 6 місяців 9 днів (426 місяців), коефіцієнту стажу з урахуванням кратності 0,35500 та середньомісячного заробітку для обчислення 3214,96 грн.

У зв`язку з уточненням даних в ЕПС рішенням від 26.06.2020 позивачу перераховано пенсію, виходячи із середньомісячного заробітку для обчислення 9031,28 грн. Після перерахунку розмір пенсії позивача становив 3206,10 грн.

Надалі рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 01.09.2022 у справі №420/6281/22 позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними дій відповідача щодо не включення до страхового стажу ОСОБА_1 періоду з 03.08.1999 року до 01.01.2001 року та періоду з 01 січня 2004 року по 30.06.2010 року, зобов`язання включити зазначений період страхового стажу під час підприємницької діяльності в повному обсязі, визнання протиправними дій відповідача щодо ненадання розрахунку розміру пенсії та не обрання найкращого періоду та зобов`язання відповідача перерахувати пенсію за період з 01.09.1988 року по 31.08.1993 року з врахуванням повного страхового стажу задоволено частково.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо не включення до страхового стажу ОСОБА_1 періоду роботи з 03.08.1999 року до 01.01.2001 року та періоду з 01 січня 2004 року по 30.06.2010 року повністю.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області включити до страхового стажу ОСОБА_1 період роботи з 03.08.1999 року до 01.01.2001 року та період з 01 січня 2004 року по 30.06.2010 року повністю.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо не надання ОСОБА_1 розрахунку його пенсії.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області надати ОСОБА_1 розрахунок його пенсії.

В задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

На виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 01.09.2022 по справі № 420/6281/22, яке набрало законної сили 04.10.2022, Головним управлінням проведено перерахунок пенсії позивача з 04.10.2022, про що свідчить рішення від 04.10.2022 №35.

Відповідно до рішення від 04.10.2022 №35 страховий стаж позивача становить 42 роки 2 місяці 22 дні (506 місяців), коефіцієнт стажу з урахуванням кратності 0,42167. Пенсію обраховано із середньомісячного заробітку 6903,71 грн та визначено у розмірі 3260,75 грн, з яких: розмір пенсії за віком - 2911,09 грн, доплата за понаднормовий стаж - 114,66 грн, надбавка на індексацію 135,00 грн, доплатою до пенсії - 100,00 грн.

Не погоджуючись із тим, що йому призначено пенсію за віком у розмірі 3025,49 грн, позивач звернувся до суду із цим позовом.

Вирішуючи спірні правовідносини, суд враховує наступні обставини та приписи законодавства.

Частиною 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" № 1058-IV від 09.07.2003 (далі - Закон №1058-IV) визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом (далі - Закон №1058-IV у редакції на момент виникнення спірних правовідносин).

За приписами п. 1 ч. 1 ст. 8 Закону № 1058-IV громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.

Відповідно до абз. 1 ч. 1 ст. 24 Закону № 1058-IV пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Згідно зі ст. 1 Закону № 1058-IV коефіцієнт страхового стажу - величина, що визначається відповідно до цього Закону для обрахування страхового стажу при обчисленні розміру пенсії у солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування.

Відповідно до ст. 25 Закону № 1058-IV коефіцієнт страхового стажу, що застосовується для обчислення розміру пенсії, визначається із заокругленням до п`яти знаків після коми за формулою:

См х Вс

Кс = ------------, де:

100% х 12

Кс - коефіцієнт страхового стажу;

См - сума місяців страхового стажу;

Вс - визначена відповідно до цього Закону величина оцінки одного року страхового стажу (у відсотках). За період участі в системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування величина оцінки одного року страхового стажу дорівнює 1%.

Згідно зі ст. 27 Закону №1058-IV розмір пенсії за віком визначається за формулою:

П = Зп х Кс, де:

П - розмір пенсії, у гривнях;

Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи, визначена відповідно до статті 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, у гривнях;

Кс - коефіцієнт страхового стажу застрахованої особи, визначений відповідно до статті 25 цього Закону.

За бажанням застрахованої особи частина розміру пенсії за віком за період страхового стажу, набутого до дня набрання чинності цим Законом, може бути визначена відповідно до раніше діючого законодавства, а частина розміру пенсії за період страхового стажу, набутого після набрання чинності цим Законом, - відповідно до цього Закону.

При цьому частина розміру пенсії за віком, обчислена за раніше діючим законодавством, не може перевищувати максимальних розмірів пенсій, визначених законом для відповідних категорій пенсіонерів, та не може бути нижчою, ніж розмір трудової пенсії за віком з урахуванням цільової грошової допомоги на прожиття, що діяли на день набрання чинності цим Законом.

Розмір пенсії за віком, обчислений за раніше діючим законодавством, підвищується з дня набрання чинності цим Законом до дня її призначення в порядку, передбаченому частинами першою та другою статті 42 цього Закону.

Відповідно до ст. 40 Закону № 1058-IV для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 1 липня 2000 року, незалежно від перерв, та за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року.

У разі якщо страховий стаж становить менший період, ніж передбачено абзацом першим цієї частини, враховується заробітна плата (дохід) за фактичний страховий стаж.

За вибором особи, яка звернулася за пенсією, з періоду, за який враховується заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії, виключається період до 60 календарних місяців страхового стажу підряд за умови, що зазначений період становить не більше ніж 10 відсотків тривалості страхового стажу, врахованого в одинарному розмірі. У всіх випадках, крім випадку, передбаченого абзацом другим частини першої цієї статті, період, за який враховується заробітна плата, після виключення 10 відсотків тривалості страхового стажу, не може бути меншим ніж 60 календарних місяців.

Для визначення розміру пенсії за віком відповідно до частини другої статті 27 цього Закону заробітна плата для обчислення частини пенсії за період страхового стажу до набрання чинності цим Законом визначається на умовах і в порядку, передбачених законодавством, що діяло раніше, а для обчислення частини пенсії за період страхового стажу після набрання чинності цим Законом - на умовах, передбачених абзацом першим цієї частини.

Заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 1 липня 2000 року враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством, а за період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року - за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.

Згідно з розрахунку пенсії позивача з 23.12.2019, з моменту її призначення, стаж складав 35 років 6 місяців 9 днів, коефіцієнт стажу становив 0,35500 ((426/100*12)*1).

На виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 01.09.2022 у справі № 420/6281/22 Головним управлінням проведено перерахунок пенсії позивача з 04.10.2022.

Відповідно до рішення від 04.10.2022 № 35 страховий стаж позивача становить 42 роки 2 місяці 22 дні, коефіцієнт стажу 0,42167 ((506/100*12)*1).

При цьому відповідач, включивши до страхового стажу ОСОБА_1 період роботи з 03.08.1999 року до 01.01.2001 року та період з 01.01.2004 року по 30.06.2010 року, здійснив перерахунок пенсії з 04.10.2022 - з дати набрання рішенням суду від 01.09.2022 у справі № 420/6281/22 законної сили, а не з дати призначення пенсії позивачу, тобто з 23.12.2019.

Таким чином, дії відповідача щодо перерахунку пенсії без застосуванням коефіцієнту стажу 0,42167 з 23.12.2019 є протиправними.

Щодо помилок в розрахунку коефіцієнта заробітку за грудень 1991 року та за січень 1993 року, де значення цифр у графі 5 не відповідають графі 4 та наданим довідкам про заробітну плату, а тому річний коефіцієнт є зменшеним, і як наслідок усіх цих складових, суд зазначає наступне.

Відповідно до розрахунку коефіцієнт заробітку за грудень 1991 року становить 5,6, за січень 1993 року 5,6.

Відповідно до ст. 41 Закону №1058-IV до заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії враховуються:

1) суми виплат (доходу), отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески в межах встановленої законодавством максимальної величини заробітної плати (доходу), з якої сплачуються страхові внески, а після набрання чинності Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" - максимальної величини бази нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначеної відповідно до закону;

2) суми виплат (доходу), отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов`язкове державне пенсійне страхування, а за періоди до запровадження обмеження максимального розміру заробітної плати (доходу), з якої сплачувалися зазначені внески (збір), - у межах сум, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, включалися до заробітної плати, з якої обчислювалася пенсія відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення", і не перевищують 5,6 розміру середньої заробітної плати в Україні на день отримання зазначених сум.

Для осіб, які у період до запровадження обмеження максимального розміру заробітної плати (доходу), з якої сплачувалися внески на державне соціальне страхування або збір на

обов`язкове державне пенсійне страхування, отримували заробітну плату (дохід) за результатами роботи, термін виконання якої перевищував календарний місяць, до заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії враховуються суми виплат (доходу), які відповідно до законодавства, що діяло раніше, включалися і до заробітної плати, з якої обчислювалася пенсія відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення", і не перевищують 5,6 розміру середньої заробітної плати в Україні, у розрахунку на кожний місяць виконання роботи.

Перелік таких осіб, а також порядок визначення для них заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Отже, для розрахунку пенсії включається суми доходу, які не перевищують встановлену Законом України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування максимальну величину бази нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а у період до набрання чинності таким законом - суми, що не перевищують 5,6 розміру середньої заробітної плати в Україні.

Враховуючи те, що у спірний період (грудень 1991 та січень 1993 років) був чинним Закон України Про пенсійне забезпечення № 1788, то максимальний розмір заробітної плати, який враховується при обчисленні пенсії, не може перевищувати 5,6 розміру середньої заробітної плати.

Відтак, Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області правомірно у спірні періоди застосувало коефіцієнт заробітної плати у розмірі 5,6.

Довід позивача про те, що для визначення розміру пенсії не враховані саме ті роки, в які встановлюється найбільший коефіцієнт, а саме період з 01.09.1988 по 31.08.1993, пенсія розрахована не за період 01.09.1988 по 31.08.1993 не знайшов свого підтвердження.

Судом встановлено, що у заяві за призначенням/перерахунком пенсії від 18.02.2020 зазначено: «При призначенні пенсії прошу виключити із підрахунку заробітної плати період: визначений автоматично».

Крім того, з розрахунку пенсії ОСОБА_1 вбачається, що період з 01.09.1988 по 31.08.1993 врахований для обчислення пенсії.

Щодо застосування особистого коефіцієнту заробітку 2,81022, суд зазначає наступне.

Для визначення індивідуального коефіцієнту зарплати береться середній коефіцієнт за всі місяці, які брали участь в розрахунку, а потім визначається середнє значення.

Індивідуальний коефіцієнт заробітку за період роботи з 01.09.1988 по 31.08.1993 становить:

Кз = (7,87500 + 33,55504 + 31,29437 + 35,92727 + 21,28171+34,88036)/60місяців = 2,74689.

Доказів та розрахунку того, що індивідуальний коефіцієнт зарплати повинен становити саме 2,81022 - позивачем не надано.

Згідно з частиною 2 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

З огляду на наведені обставини, суд вважає, що належним способом захисту порушених прав позивача є визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо призначення пенсії за віком без застосування коефіцієнту стажу 0,42167 з 23.12.2019 та зобов`язання відповідача здійснити перерахунок пенсії позивача із застосування коефіцієнту стажу 0,42167 з 23.12.2019.

Доводи відповідача щодо пропуску позивачем строку на звернення до суду не заслуговують на увагу, оскільки відповідач помилково ототожнює момент, коли у позивача виникло право на перерахунок пенсії з моментом, коли таке його право було порушено та виникли підстави для звернення до суду.

Посилання відповідача на те, що позивачем обрано невірним спосіб захисту порушених прав не заслуговують на увагу, з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 383 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 01.09.2022 у справі №420/6281/22 позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними дій відповідача щодо не включення до страхового стажу ОСОБА_1 періоду з 03.08.1999 року до 01.01.2001 року та періоду з 01 січня 2004 року по 30.06.2010 року, зобов`язання включити зазначений період страхового стажу під час підприємницької діяльності в повному обсязі, визнання протиправними дій відповідача щодо ненадання розрахунку розміру пенсії та не обрання найкращого періоду та зобов`язання відповідача перерахувати пенсію за період з 01.09.1988 року по 31.08.1993 року з врахуванням повного страхового стажу задоволено частково.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо не включення до страхового стажу ОСОБА_1 періоду роботи з 03.08.1999 року до 01.01.2001 року та періоду з 01 січня 2004 року по 30.06.2010 року повністю.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області включити до страхового стажу ОСОБА_1 період роботи з 03.08.1999 року до 01.01.2001 року та період з 01 січня 2004 року по 30.06.2010 року повністю.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо не надання ОСОБА_1 розрахунку його пенсії.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області надати ОСОБА_1 розрахунок його пенсії.

Предметом позову даної справи є:

визнання дій Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо призначення пенсії за віком ОСОБА_1 в розмірі 3025,49 грн протиправними;

зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області перерахувати пенсію за віком ОСОБА_1 з часу призначення, тобто з грудня 2019 року.

Таким чином, підстави та предмет позовів у справах №420/7712/23 та №420/6281/22 є різними.

Відповідно до ч.1 ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ч.1 ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Приписами ч.1 ст.77 КАС України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч.2 ст.77 КАС України).

Враховуючи те, що відповідач не надав суду належних та допустимих доказів в обґрунтування своїх заперечень, суд дійшов до висновку про часткове задоволення позову.

Розподіл судових витрат здійснюється відповідно до ч. 3 ст. 139 КАС України.

Керуючись статтями 9, 14, 73 - 78, 90, 139, 143, 242 - 246, 250, 255, 257 - 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо призначення пенсії за віком ОСОБА_1 без застосування коефіцієнту стажу 0,42167 з 23.12.2019 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області (65012, м. Одеса, вул. Канатна, 83, ) здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) із застосування коефіцієнту стажу 0,42167 з 23.12.2019 року.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (65012, м. Одеса, вул. Канатна, 83, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати зі сплати судового збору у сумі 536 (п`ятсот тридцять шість) грн. 80 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя А.С. Пекний