Справа № 440/2267/23
Суддя: С.О. Удовіченко
Дата ухвалення: 2023-05-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 травня 2023 року м. ПолтаваСправа № 440/2267/23

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Удовіченка С.О., розглянув за правилами спрощеного позовного провадження без участі сторін справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області щодо підготування та направлення подання до Управління Державної казначейської служби України в Полтавській області для повернення ОСОБА_1 помилково сплаченого збору за обов`язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна у розмірі 1 відсотка від вартості придбаного житла, а саме у розмірі 9229 грн,

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області підготування та направити подання до Управління Державної казначейської служби України в Полтавській області для повернення ОСОБА_1 помилково сплаченого збору за обов`язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна у розмірі 1 відсотка від вартості придбаного житла, а саме у розмірі 9229 грн за банківськими реквізитами: отримувач: ОСОБА_1 , Банк отримувача: АТ КБ "Приватбанк", Київ, Україна, Рахунок отримувача: 7354, IBAN UA9057354.

В обгрунтування позовної заяви позивач вказує на протиправну бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області щодо підготування та направлення подання до Управління Державної казначейської служби України в Полтавській області для повернення ОСОБА_1 помилково сплаченого збору за обов`язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна у розмірі 1 відсотка від вартості придбаного житла, а саме у розмірі 9229 грн. Зазначає, що не є платником збору на обов`язкове державне пенсійне страхування, оскільки нерухоме майно придбаває вперше, що підтверджується поданими до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області документами.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 13 березня 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, вирішено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без участі сторін.

24 березня 2023 року до Полтавського окружного адміністративного суду надійшов відзив Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області на позов. У відзиві відповідач проти задоволення позову заперечував, вказуючи на його безпідставність. Зазначив, що за результатами розгляду звернень позивача із заявами про повернення ОСОБА_1 помилково сплаченого збору за обов`язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна останньому надана грунтовна відповідь щодо документів, які необхідно подати для повернення таких коштів.

Крім того, відповідач у відзиві на позов вказував на порушення ОСОБА_1 строку звернення до суду (а.с. 74-75)

З даного приводу суд зазначає, що як випливає з матеріалів справи, хоча позивач і звертався до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області вперше - 24 січня 2022 року, однак, бездіяльність щодо повернення сплаченого збору ОСОБА_1 пов`язує з неповерненням такого збору за результатами розгляду заяви від 26 січня 2023 року до якої додано новий пакет документів.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позивачем не порушено строк звернення до суду.

04 квітня 2023 року до Полтавського окружного адміністративного суду надійшла відповідь позивача на відзив. У відповіді на відзив позивач наполягав на правомірності своїх вимог (а.с. 78-80).

Згідно з частиною п`ятою статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Судом встановлено, що 13 січня 2022 року ОСОБА_1 з однієї сторони та ОСОБА_2 , ОСОБА_3 з іншої сторони уклали договір купівлі-продажу квартири номер АДРЕСА_1 , житловою площею 40,4 кв.м, загальною площею 64,2 кв.м. (а.с. 18-19).

Вищевказаний договір 13 січня 2022 року посвідчено приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Колотіловим О.М.

Згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, 13 січня 2022 року за ОСОБА_1 зареєстровано право власності № 46144313 на квартиру номер АДРЕСА_1 , житловою площею 40,4 кв.м, загальною площею 64,2 кв.м. (а.с. 20).

Крім того, згідно квитанції № 0035505 від 13 січня 2022 року ОСОБА_1 сплачено 9229 грн збору з операції купівлі-продажу майна (а.с. 21).

24 січня 2022 року ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області із заявою в якій просив повернути сплачений збір на обов`язкове державне пенсійне страхування у сумі 9229 грн (а.с. 23).

До заяви ОСОБА_1 додав: копію договору купівлі-продажу квартири від 13 січня 2022 року та копію квитанції від 13 січня 2022 року.

13 грудня 2022 року ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області із заявою в якій просив надати письмову відповідь на заяву про повернення безпідставно сплаченого збору на обов`язкове державне пенсійне страхування від 24 січня 2022 року (а.с. 24).

На вищевказану заяву Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області листом від 23 грудня 2022 року № 1600-0504-8/70550 повідомило ОСОБА_1 , що заяву від 24 січня 2022 року щодо повернення 1% суми збору з операцій придбання нерухомого майна, було розглянуто та надано відповідь листом № 1600-0504-8/6856 від 27 січня 2022 року (а.с. 27).

Так, листом від 27 січня 2022 року № 1600-0504-8/6856 Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області повідомило ОСОБА_1 , що для повернення помилково сплачених коштів відповідно до Порядку сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03 листопада 1998 року № 1740 (із змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 23 вересня 2020 року № 866) необхідні наступні документи:

- заява фізичної особи про те, що вона не має та не набувала права власності на житло (в тому числі не приватизовувала, не успадковувала, не отримувала у дар, не купувала, зокрема як частку в спільному майні подружжя);

- відомості з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (з урахуванням відомостей з невід`ємної архівної складової частини цього Реєстру про набуття, зміну і припинення речових прав на нерухоме майно, про внесені зміни до відповідних записів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно) про відсутність зареєстрованих за такою особою прав власності на житло;

- довідки з усіх місць проживання (після 1992 року) про невикористання житлових чеків для приватизації або використання їх для приватизації частки майна державних підприємств і земельного фонду.

При цьому, до заяви поданий не повний перелік документів, а саме, відсутні:

- відомості з архівної частини Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про відсутність зареєстрованих за такою особою прав власності на житло;

- довідки з усіх місць проживання (після 1992 року) про невикористання житлових чеків для приватизації або використання їх для приватизації частки майна державних підприємств і земельного фонду (а.с. 28-29).

26 січня 2023 року ОСОБА_1 звернувся із заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області в якій просив повернути сплачений збір на обов`язкове державне пенсійне страхування у сумі 9229 грн (а.с. 56-57).

До заяви позивач додав: копію паспорта та картки платника податків; Інформаційну довідку з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта станом на 08 січня 2022 року; Інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта станом на 20 січня 2023 року.

Крім того, у вищевказаній заяві ОСОБА_1 , щодо довідок з усіх місць проживання (після 1992 року) про невикористання житлових чеків для приватизації або використання їх для приватизації частки майна державних підприємств і земельного фонду, зазначив, що є працівником Газопромислового управління "Полтавагазвидобування" АТ "Укргазвидобування" НАК "Нафтогаз України", що є об`єктом критичної інфраструктури, а тому на даний час не має змоги відвідати всі місця свого проживання для отримання даних довідок, так як повинен виконувати свої трудові обов`язки.

Листом від 08 лютого 2023 року № 1600-0504-8/9140 Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області повідомило ОСОБА_1 , що наразі подано не повний перелік документів, а саме відсутні довідки з усіх місць проживання (після 1992 року) про невикористання житлових чеків для приватизації або використання їх для приватизації частки майна державних підприємств і земельного фонду. Враховуючи вищевикладене, після надання необхідних документів буде розглянуто питання щодо повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету зборів, платежів та інших доходів бюджету (а.с. 31).

Позивач, вважаючи, що Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області вчиняє протиправну бездіяльність, яка проявляється у не направленні подання до Управління Державної казначейської служби України в Полтавській області для повернення ОСОБА_1 помилково сплаченого збору за обов`язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна у розмірі 1 відсотка від вартості придбаного житла, а саме у розмірі 9229 грн., звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, судом встановлено наступне.

Згідно із пунктом 9 статті 1 Закону України "Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування" платниками збору на обов`язкове пенсійне страхування є підприємства, установи та організації незалежно від форм власності та фізичні особи, які придбавають нерухоме майно, за винятком державних підприємств, установ і організацій, що придбавають нерухоме майно за рахунок бюджетних коштів, установ та організацій іноземних держав, що користуються імунітетами і привілеями згідно із законами та міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також громадян, які придбавають житло і перебувають у черзі на одержання житла або придбавають житло вперше. Нерухомим майном визнається жилий будинок або його частина, квартира, садовий будинок, дача, гараж, інша постійно розташована будівля, а також інший об`єкт, що підпадає під визначення групи 3 основних засобів та інших необоротних активів згідно з Податковим кодексом України. Нотаріальне посвідчення договорів купівлі-продажу нерухомого майна здійснюється за наявності документального підтвердження сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна. Суми збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна сплачуються платниками цього збору за місцем розташування державної нотаріальної контори або робочого місця приватного нотаріуса.

Пунктом 8 частини першої статті 2 Закону України "Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування" передбачено, що об`єктом оподаткування для платників збору, визначених пунктом 9 статті 1 цього Закону, - є вартість нерухомого майна, зазначена в договорі купівлі-продажу такого майна.

Питання сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій згідно із Законом України "Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування" врегульовано також Порядком сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03 листопада 1998 року № 1740 (далі - Порядок).

Згідно з абзацом першим пункту 151-153 (в редакції від 04 липня 2017 року, що діяла до 25 вересня 2020 року):

- збір на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна сплачується підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності та фізичними особами, які придбавають нерухоме майно, у розмірі 1 відсотка від вартості нерухомого майна, зазначеної в договорі купівлі-продажу такого майна, за винятком державних підприємств, установ і організацій, що придбавають нерухоме майно за рахунок бюджетних коштів, установ та організацій іноземних держав, що користуються імунітетами і привілеями згідно із законами та міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також громадян, які придбавають житло і перебувають у черзі на одержання житла або придбавають житло вперше;

- збір на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі нерухомого майна не сплачується, якщо, зокрема, особа придбаває житло вперше, що підтверджується заявою фізичної особи про те, що вона не має та не набувала права власності на житло (в тому числі не приватизовувала, не успадковувала, не отримувала у дар, не купувала, зокрема як частку в спільному майні подружжя), та відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (з урахуванням відомостей з невід`ємної архівної складової частини цього Реєстру про набуття, зміну і припинення речових прав на нерухоме майно, про внесені зміни до відповідних записів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно) про відсутність зареєстрованих за такою особою прав власності на житло, а також даними про невикористання житлових чеків для приватизації або використання їх для приватизації частки майна державних підприємств і земельного фонду. Документом, що підтверджує невикористання житлових чеків для приватизації державного житлового фонду, є довідки з місць проживання (після 1992 року);

- нотаріальне посвідчення або реєстрація на біржі договорів купівлі-продажу нерухомого майна здійснюється за наявності документального підтвердження сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна. Документом, що підтверджує сплату збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна, є платіжне доручення платника збору про перерахування сум збору на бюджетні рахунки для зарахування надходжень до державного бюджету, відкриті в головних управліннях Казначейства. Копія такого платіжного доручення зберігається в нотаріуса, який посвідчив договір. Суми збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна сплачуються платниками, зазначеними у пункті 151 цього Порядку, за місцем розташування державної нотаріальної контори або робочого місця приватного нотаріуса. Нотаріальне посвідчення договорів купівлі-продажу нерухомого майна здійснюється без документального підтвердження сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна за наявності зазначених у підпунктах "в" і "г" пункту 152 цього Порядку інформації та документів, що підтверджують звільнення від сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування.

23 вересня 2020 року до Порядку № 1740 внесені зміни постановою Кабінету Міністрів України № 866 "Про внесення змін до Порядку сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій" (далі - Постанова №866), відповідно до якої, серед іншого, доповнено Порядок №1740, а саме: пункт 152 підпунктами "в" і "г", відповідно до яких збір на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі нерухомого майна не сплачується, якщо: "в) особа придбаває житло вперше, що підтверджується заявою фізичної особи про те, що вона не має та не набувала права власності на житло (в тому числі не приватизовувала, не успадковувала, не отримувала у дар, не купувала, зокрема як частку в спільному майні подружжя), та відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (з урахуванням відомостей з невід`ємної архівної складової частини цього Реєстру про набуття, зміну і припинення речових прав на нерухоме майно, про внесені зміни до відповідних записів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно) про відсутність зареєстрованих за такою особою прав власності на житло, а також даними про невикористання житлових чеків для приватизації або використання їх для приватизації частки майна державних підприємств і земельного фонду. Документом, що підтверджує невикористання житлових чеків для приватизації державного житлового фонду, є довідки з місць проживання (після 1992 року); г) особа перебуває у черзі на одержання житла, що підтверджується документом, виданим органом, до компетенції якого належить ведення обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов".

Пункт 153 доповнено абзацом такого змісту: "Нотаріальне посвідчення договорів купівлі-продажу нерухомого майна здійснюється без документального підтвердження сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна за наявності зазначених у підпунктах "в" і "г" пункту 152 цього Порядку інформації та документів, що підтверджують звільнення від сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування".

Постанова №866 набрала чинності 26 вересня 2020 року.

З наведених вище нормативних положень Закону № 400/97-ВР та Порядку №1740 вбачається, що з 19 серпня 1999 року фізичні особи, які придбавають нерухоме майно, є платниками збору на обов`язкове державне пенсійне страхування. Об`єктом оподаткування цим збором є вартість нерухомого майна, зазначена в договорі купівлі-продажу, а ставка збору становить один відсоток від вартості майна. Законодавець встановив виняток з цього правила для громадян, які придбавають житло вперше, виключивши їх з переліку платників збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна.

Суд зауважує, що від часу набрання цією нормою чинності в 1999 році і до 25 вересня 2020 року включно механізм її реалізації громадянами, що придбавають житло вперше, не був нормативно визначений

Порядок № 1740 визначив, що нотаріальне посвідчення або реєстрація на біржі договорів купівлі-продажу нерухомого майна здійснюється за наявності документального підтвердження сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна. При цьому Порядок №1740 не визначав, хто та у який спосіб може прийняти рішення про те, що фізична особа придбаває житло вперше та, відповідно, не є платником збору з цієї операції. Адміністративна практика підтвердження факту придбання громадянами житла вперше органами ПФУ відсутня. Тому громадяни, які придбавали житло вперше, були змушені спочатку сплатити збір на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна, щоб уникнути відмови у вчиненні відповідної нотаріальної дії. А вже після нотаріального посвідчення договору звертатися про повернення витрачених на сплату збору коштів як помилково сплачених. Територіальні органи ПФУ, що контролюють сплату збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна, послідовно відмовляли громадянам у поверненні коштів, посилаючись на відсутність в Україні єдиної системи реєстрації прав на нерухоме майно. Фактично єдиним дієвим способом повернути сплачений збір було звернення до суду з позовом, а оформити договір купівлі-продажу без сплати збору було неможливо.

Ситуація докорінно змінилася 26 вересня 2020 року з набранням чинності постановою Кабінету Міністрів України від 23 вересня 2020 року №866.

Таким чином, починаючи з 26 вересня 2020 року, шляхом внесення змін до Порядку №1740 держава запровадила механізм, за умови дотримання якого фізична особа, що придбаває житло вперше (та, відповідно, не є платником збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі нерухомого житла), може скористатися вказаною пільгою та не сплачувати збір при нотаріальному посвідченні договору купівлі-продажу такого житла.

Для цього фізична особа подає нотаріусу: 1) заяву про те, що вона не має та не набувала права власності на житло (в тому числі не приватизовувала, не успадковувала, не отримувала у дар, не купувала, зокрема як частку в спільному майні подружжя); 2) відомості з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (з урахуванням відомостей з невід`ємної архівної складової частини цього Реєстру про набуття, зміну і припинення речових прав на нерухоме майно, про внесені зміни до відповідних записів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно) про відсутність зареєстрованих за такою особою прав власності на житло; 3) дані про невикористання житлових чеків для приватизації або використання їх для приватизації частки майна державних підприємств і земельного фонду. Документом, що підтверджує невикористання житлових чеків для приватизації державного житлового фонду, є довідки з місць проживання (після 1992 року).

За умови отримання від фізичної особи перелічених документів нотаріус на підставі абзацу четвертого пункту 153 Порядку №1740 здійснює нотаріальне посвідчення договору купівлі-продажу нерухомого майна без документального підтвердження сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна.

Якщо ж особа не скористалася цим механізмом під час нотаріального посвідчення та помилково сплатила збір, то така особа вправі скористатися таким самим порядком вже після укладення договору купівлі-продажу житла, подавши територіальному органу ПФУ визначені підпунктом "в" пункту 152 Порядку № 1740 інформацію та пакет документів, що підтверджують наявність підстав для звільнення від сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування.

З матеріалів справи встановлено, що позивач звернувся до ГУ ПФУ в Полтавській області із заявою про повернення помилково сплачених коштів, додавши до заяви на підтвердження придбання житла вперше копію паспорта та картки платника податків; Інформаційну довідку з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта станом на 08 січня 2022 року; Інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта станом на 20 січня 2023 року.

Процедура повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів встановлена Порядком повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів. Цей Порядок розроблений на виконання статей 43, 45, 78 та 112 Бюджетного кодексу України та затверджений наказом Міністерства фінансів України 03 вересня 2013 року №787 (далі - Порядок №787).

Пунктом 5 Порядку №787 передбачено, що повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету податків, зборів, пені, платежів та інших доходів бюджетів здійснюється за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, а при поверненні судового збору (крім помилково зарахованого) - за ухвалою суду, яка набрала законної сили. Подання на повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету зборів, платежів та інших доходів бюджетів (крім зборів та платежів, контроль за справлянням яких покладено на органи Державної фіскальної служби України (далі - органи ДФС)) подається до відповідного органу Казначейства за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку. Подання за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку подається платником до органу Казначейства разом з його заявою про повернення коштів з бюджету та оригіналом або копією документа на переказ, або паперовою копією електронного розрахункового документа, які підтверджують перерахування коштів до бюджету.

У разі повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету зборів, платежів та інших доходів бюджетів (крім зборів та платежів, контроль за справлянням яких покладено на органи Державної податкової служби України (далі - органи ДПС) та органи Державної митної служби України (далі - органи Держмитслужби)) подання подається до відповідного органу Казначейства за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку.

Подання подається платником разом з його заявою про повернення коштів з бюджету та оригіналом або копією документа на переказ, або паперовою копією електронного розрахункового документа, які підтверджують перерахування коштів до бюджету.

Відповідно до підпункту 2 пункту 4 Положення про Державну казначейську службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 квітня 2015 року №215, Казначейство відповідно до покладених на нього завдань та в установленому законодавством порядку забезпечує казначейське обслуговування бюджетних коштів на основі ведення єдиного казначейського рахунка, відкритого у Національному банку, зокрема, здійснює повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до бюджету, за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету.

Отже, оскільки повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до бюджету, здійснюється за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, а таким органом є Пенсійний фонд України, то саме на Управління ПФУ покладено обов`язок щодо формування та надання до органів Державної казначейської служби подання про повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до бюджету.

Отже, на підставі норм Порядку №787 саме органи ПФУ мають повноваження та повинні (зобов`язані) вирішувати питання про повернення помилково сплачених коштів шляхом формування подання до місцевого органу Державної казначейської служби України (якщо звернення про помилковість сплати коштів обґрунтоване та документально підтверджене) або відмовити у формуванні такого подання (якщо звернення необґрунтоване та документально не підтверджене).

Як вже зауважив суд, особа, яка при нотаріальному посвідченні договору купівлі-продажу житла не скористалась передбаченим пунктом 152 Порядку №1740 механізмом доведення факту, що вона придбаває житло вперше, вправі скористатися цим самим механізмом після сплати коштів в бюджет - шляхом звернення до територіальному органу ПФУ про повернення помилково сплачених коштів та надання визначених підпунктом "в" пункту 152 Порядку №1740 документів, що підтверджують факт придбання житла вперше.

При цьому вказані документи повинні подаватись пенсійному органу разом із заявою про повернення коштів.

Як вбачається з матеріалів справи, до заяв про повернення коштів позивач додав такі документи: копію паспорта та картки платника податків; Інформаційну довідку з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта станом на 08 січня 2022 року; Інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта станом на 20 січня 2023 року, копію договору купівлі-продажу квартири від 13 січня 2022 року та копію квитанції від 13 січня 2022 року.

Отже, позивачем не подано до пенсійного органу повного пакету документів, визначеного у підпунктах "в", "г" пункту 152 Порядку № 1740.

При цьому, ОСОБА_1 у заяві від 26 січня 2023 року, щодо довідок з усіх місць проживання (після 1992 року) про невикористання житлових чеків для приватизації або використання їх для приватизації частки майна державних підприємств і земельного фонду, зазначив, що є працівником Газопромислового управління "Полтавагазвидобування" АТ "Укргазвидобування" НАК "Нафтогаз України", що є об`єктом критичної інфраструктури, а тому на даний час не має змоги відвідати всі місця свого проживання для отримання даних довідок, так як повинен виконувати свої трудові обов`язки.

Однак, за змістом частини першої статті 4 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду" №2482-XII від 19 червня 1992 року (далі Закон №2482-XII) житлові чеки - це приватизаційні папери, які одержуються всіма громадянами України і використовуються при приватизації державного житлового фонду.

Кожний громадянин України має право приватизувати займане ним житло безоплатно в межах номінальної вартості житлового чеку або з частковою доплатою один раз (пункт п`ятий статті 5 Закону №2482-XII).

У рішенні Конституційного Суду України № 15-рп/2010 від 10 червня 2010 року надано офіційне тлумачення пункту 5 статті 5 Закону №2482-XII, згідно з яким, зокрема, кожний громадянин України має право приватизувати займане ним житло безоплатно в межах номінальної вартості житлового чека або з частковою доплатою один раз, необхідно розуміти так, що право громадян України на безоплатну приватизацію державного житлового фонду вважається реалізованим один раз, якщо: - громадянин України повністю використав житловий чек для приватизації житла у державному житловому фонді, і у його власність безоплатно передано в одній чи кількох квартирах (будинках) загальну площу з розрахунку санітарної норми 21 квадратний метр загальної площі на наймача і кожного члена його сім`ї та додатково 10 квадратних метрів на сім`ю.

Так, Верховний Суд у постанові від 25 листопада 2021 року по справі № 280/9714/20, сформував правовий висновок, що використання житлового чеку не в повновному обсязі свідчить про наявність у громадянина України права на приватизацію житла у межах невикористаної його номінальної вартості, а не про звільнення від сплати збору на обов`язкове пенсійне страхування з операції купівлі нерухомого майна.

З вищевикладеного слідує, що довідки з місць проживання, що підтверджують невикористання житлових чеків для приватизації державного житлового фонду, є обов`язковими при розгляді питання щодо формування подання до місцевого органу Державної казначейської служби України про повернення помилково сплаченого збору.

Стосовно тверджень позивача, що держава не виконала свій обов`язок запровадити внутрішню процедуру встановлення факту придбання нерухомого майна вперше, що сприяло б юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси особи, то негативні наслідки вказаної бездіяльності мають покладатися саме на державу.

Суд зазначає, що, станом на дату виникнення спірних правовідносин у даній справі, Уряд встановив процедуру встановлення факту придбання особою нерухомого майна вперше.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позивачем при зверненні до пенсійного органу не дотримано вимоги норм чинного законодавства щодо подання до пенсійного органу повного пакету документів, визначеного у підпунктах "в", "г" пункту 152 Порядку № 1740, з огляду на що, у відповідача були відсутні підстави для складення відповідного подання на повернення збору з операцій купівлі-продажу нерухомого майна, відтак суд не вбачає протиправної бездіяльності відповідача при розгляді заяв позивача.

При цьому суд у спірних правовідносинах не може підміняти собою суб`єкта владних повноважень, який отримавши пакет документів, повинен розглянути його у встановлений законом строк та прийняти відповідне рішення, а повинен перевірити процедуру розгляду такого звернення.

Статтею 2 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно статті 90 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відтак, в ході розгляду справи судом не встановлено порушень прав позивача відмовою у складенні та направленні подання органом пенсійного фонду України - відповідачем у справі, з огляду на що в задоволенні позову належить відмовити.

При цьому суд зазначає, що позивач не позбавлений можливості звернутися до відповідача у встановленому нормами чинного законодавства порядку із наданням повного пакету документів, визначених у пункті 152 Порядку № 1740, з метою реалізації права на повернення збору з операцій купівлі-продажу нерухомого майна, яке придбано ним.

Виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, адміністративний позов не підлягає задоволенню.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (вул. Соборності, 66, м. Полтава, Полтавська область, 36000, ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду в порядку, визначеному частиною 8 статті 18, частинами 7-8 статті 44 та статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, а також з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя С.О. Удовіченко