Справа № 287/471/23
Суддя: Винар Л. В.
Дата ухвалення: 2023-05-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Олевський районний суд Житомирської області
Справа № 287/471/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 травня 2023 року м. Олевськ

Олевський районний суд Житомирської області в складі :

головуючого судді Винара Л.В.

з участю секретаря Кострицької Т.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі судових засідань Олевського районного суду Житомирської області адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Житомирській області про скасування постанови серії БАД № 638488 від 11.02.2023 року по справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 126, ч. 1 ст. 122 КУпАП (в порядку адміністративного судочинства), -

В С Т А Н О В И В:

До Олевського районного суду Житомирської області надійшли матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Житомирській області про скасування постанови серії БАД № 638488 від 11.02.2023 року по справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 126, ч. 1 ст. 122 КУпАП (в порядку адміністративного судочинства).

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу передано судді Винару Л.В.

Ухвалою суду від 27.02.2023 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху, оскільки вона не відповідала вимогам ст. 160 КАС України та позивачу надано строк для усунення недоліків.

На виконання ухвали суду 23.03.2023 року від позивача ОСОБА_1 до суду надійшло клопотання про усунення недоліків та адміністративний позов в уточненій редакції.

В обґрунтування уточненого адміністративного позову ОСОБА_1 зазначив, що 11.02.2023 року постановою серії БАД № 638488 його притягнуто працівниками поліції до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126, ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн. 00 коп. З даною постановою позивач не згоден, оскільки вважає, що його ніхто не зупиняв, документи поліцейському він надавав, а сама постанова винесена з грубим порушенням вимог КУпАП, є незаконною та підлягає скасуванню. Зокрема, стверджує, що 10.02.2023 року він не керував автомобілем AUDI 80, державний номерний знак НОМЕР_1 в с. Жубровичі, Коростенського району, Житомирської області, а відтак і не порушував Правил дорожнього руху. При цьому в матеріалах справи відсутні будь-які фактичні докази на підтвердження того, що він не мав і не пред`явив посвідчення водія відповідної категорії. Також, винесена постанова, на переконання позивача, не відповідає вимогам, визначеним у ст. 283 КУпАП, а саме в постанові відсутні відомості про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис, відомості про порядок оскарження постанови. Позивачем заперечується факт вчинення ним правопорушень за ч. 1 ст. 126, ч. 1 ст. 122 КУпАП за які його притягнуто до адміністративної відповідальності, при цьому відповідачем будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження обставин викладених у постанові не надано. Крім того, у постанові серії БАД № 638488 від 11.02.2023 року не вказано на які нормативні акти посилається особа, зазначаючи, що позивач керував автомобілем без реєстраційних документів на транспортний засіб, без посвідчення водія, здійснив зупинку ближче 10 м. від перехрестя, визначивши лише кваліфікацію даних правопорушень, а саме ч. 1 ст. 126, ч. 1 ст. 122 КУпАП. На обґрунтування пропуску строку для звернення до суду з даним адміністративним позовом позивач зазначив, що постанову серії БАД № 638488 від 11.02.2023 року надіслано відповідачем засобами поштового зв`язку на адресу позивача 14.02.2023 року та з урахуванням поштового обігу отримано 21.02.2023 року, отже пропуск строків на оскарження постанови допущено з поважних причин.

Враховуючи зазначене, позивач просить суд поновити строк на оскарження постанови серії БАД № 638488 від 11.02.2023 року, скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення серії БАД № 638488 від 11.02.2023 року, винесену поліцейським СРПП відділення поліції № 2 Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області Єрмійчуком О.С., як протиправну та закрити справу про адміністративне правопорушення за відсутності події та складу адміністративного правопорушення, а також розподілити витрати пов`язані з розглядом справи.

Ухвалою суду від 24.03.2023 року прийнято адміністративний позов до розгляду та відкрито спрощене провадження в адміністративній справі. Поновлено строк для оскарження постанови серії БАД № 638488 від 11.02.2023 року та роз`яснено відповідачу право на подання відзиву, який повинен відповідати вимогам ст. 162 КАС України.

14.04.2023 року від представника відповідача Головного управління Національної поліції в Житомирській області Панасюк Г.Л. до суду надійшов відзив на позовну заяву ОСОБА_1 про скасування постанови серії БАД № 638488 від 11.02.2023 року по справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 126, ч. 1 ст. 122 КУпАП. Представник відповідача вважає поданий ОСОБА_1 позов безпідставним, необґрунтованим та зазначає, що 10.02.2023 року, о 23 год. 45 хв., в с. Жубровичі, Коростенського району, Житомирської області на перехресті доріг вул. Центральна вул. Зелена водій ОСОБА_1 здійснив зупинку від краю перехрещуваної проїзної частини ближче 10 м., не пред`явив на законну вимогу поліцейського посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, поліс обов`язкового страхування власників наземних транспортних засобів. У зв`язку з порушенням вищевказаних норм поліцейським СРПП відділення поліції № 2 Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області Єрмійчуком О.С. винесено постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122, ч. 1 ст. 126 КУпАП. При цьому, чинне законодавство закріплює безумовний обов`язок при використанні транспортного засобу в дорожньому русі особи, яка керує ним, мати при собі посвідчення водія, реєстраційні документи на транспортний засіб та страховий поліс (сертифікат). Також, представник відповідача зазначила, що факт керування водієм транспортним засобом та порушення останнім ПДР України підтверджується відеозаписом з нагрудної камери та відеореєстратора зі службового автомобіля працівників поліції. Вказані відеозаписи здійснені на підставі ч. 1 ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію» з метою фіксування правопорушення та виходячи із положень ст. 251 КУпАП є джерелом доказів у справі про адміністративне правопорушення. В свою чергу позивачем не наведено обставин, які б свідчили про порушення поліцейськими вимог закону при здійсненні відеозапису, що могло слугувати підставою для виключення такого електронного доказу з числа доказів у розумінні ст. 251 КУпАП. Сама по собі відсутність посилання на технічний засіб у змісті оспорюваної постанови, яким здійснено відеозапис, свідчить про порушення поліцейським вимог ч. 3 ст. 283 КУпАП щодо складання змісту постанови, проте ні в якому разі не підтверджує порушення поліцейським вимог Закону України «Про Національну поліцію» при здійсненні відеозапису, а відтак зазначені твердження позивача, на переконання представника відповідача, не є підставою для визнання таких доказів неналежними і недопустимими в силу вимог ст. ст. 73, 74 КАС України. Також, представник відповідача вказує, що позивач був повідомлений про час та місце розгляду справи, йому були роз`яснені його права, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, строки сплати штрафу, порядок оскарження постанови та порядок примусового виконання постанови про стягнення штрафу. Тому останній жодним чином не був обмежений у своїх правах та обов`язках. На думку представника відповідача, твердження позивача про неправомірні дії з боку інспектора поліції є необґрунтованими, оскільки доказів наявності таких дій суду не надано. Враховуючи зазначене, представник відповідача просить суд розгляд справи здійснювати без участі представника Головного управління Національної поліції в Житомирській області та ухвалити судове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити в повному обсязі.

Також, 25.04.2023 року на адресу суду від заступника начальника відділення поліції № 2 Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області Заречного М. надійшов лист з проханням долучити до матеріалів справи 3 (три) диска з відеозаписом події, що мала місце 10.02.2023 року.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Кравчук В.І. не з`явилися. Адвокат Кравчук В.І. направив на електронну адресу суду клопотання з проханням розглядати справу без його участі та участі позивача ОСОБА_1 , позовні вимоги підтримують та просять задоволити.

Представник Головного управління Національної поліції в Житомирській області в судове засідання не з`явився, у поданому відзиві на адміністративний позов міститься прохання про розгляд справи без участі представника відповідача.

У відповідності до частини 3 ст. 268 КАС України, неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Враховуючи викладене, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін за наявними матеріалами справи.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Судом встановлено, що постановою поліцейського СРПП відділення поліції № 2 Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області Єрмійчука О.С. серії БАД № 638488 від 11.02.2022 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122 та ч. 1 ст. 126 КУпАП і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 (чотириста двадцять п`ять) грн. 00 коп., а саме за те, що він 10.02.2023 року, о 23 год. 45 хв., в с. Жубровичі, Коростенського району, Житомирської області на перехресті доріг вул. Центральна вул. Зелена, здійснив зупинку від краю перехрещуваної проїзної частини ближче 10 м., не пред`явив на законну вимогу поліцейського посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, поліс обов`язкового цивільного страхування наземних транспортних засобів (а.с. 8).

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно із статтею 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності до закону. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» визначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Пунктом 1.3 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306 (далі ПДР України) визначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Частиною 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Згідно з п. 15.9ґ розділу 15 ПДР України зупинка забороняється на перехрестях та ближче 10 м від краю перехрещуваної проїзної частини за відсутності на них пішохідного переходу, за винятком зупинки для надання переваги в русі та зупинки проти бокового проїзду на Т-подібних перехрестях, де є суцільна лінія розмітки або розділювальна смуга.

Частиною 1 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, а також полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), або не пред`явила електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, а також інших документів, передбачених законодавством.

Відповідно до п. 2 Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 травня 1993 р. № 340 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 20 травня 2009 р. № 511, із змінами і доповненнями) особи допускаються до керування транспортними засобами за наявності у них національного посвідчення водія України на право керування транспортними засобами відповідної категорії (далі - посвідчення водія), крім випадків встановлення особам тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами.

Посвідчення водія є документом, що посвідчує особу та її спеціальний статус у частині підтвердження права його власника на керування транспортними засобами.

Відповідно до підпункту «б» п. 2.1 ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі реєстраційний документ на транспортний засіб (для транспортних засобів Збройних Сил, Національної Гвардії, Держприкордонслужби, Держспецтрансслужби, Держспецзв`язку, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту технічний талон).

Згідно підпункту «ґ» п. 2.1 ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі чинний страховий поліс (страховий сертифікат «Зелена картка») про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів або чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса (на електронному або паперовому носії), відомості про який підтверджуються інформацією, що міститься в єдиній централізованій базі даних, оператором якої є Моторне (транспортне) страхове бюро України. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення).

Відповідно до положень статті 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови.

Відповідно до ст. 280 КУпАП України, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно статті 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото -і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Стаття 252 КУпАП передбачає, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин. Докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом. Суд не може витребувати докази у позивача в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, окрім доказів на підтвердження обставин, за яких, на думку позивача, відбулося порушення його прав, свобод чи інтересів. Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Відповідно до пункту 4 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України від 07 листопада 2015 року за № 1395 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року № 1408/27853 (далі - Інструкція № 1395) у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Згідно з п. 10 розділу III вказаної Інструкції поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову у справі. Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування); опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Таким чином, нормами чинного законодавства передбачено спрощений порядок фіксування адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, за умов якого протокол про вчинення адміністративного правопорушення не складається, при цьому посадова особа має право винести безпосередньо постанову в справі про адміністративне правопорушення.

У відповідності до ст. 31 Закону України «Про Національну поліцію» полiцiя може застосовувати такi превентивнi заходи, окрім іншого, як застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Статтею 40 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; 2) забезпечення дотримання Правил дорожнього руху.

З відтвореного відеозапису з боді-камери поліцейського, наданого заступником начальника відділення поліції № 2 Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області Заречним М., чітко вбачається, що транспортний засіб позивача здійснив зупинку на перехресті, що також не заперечувалося ОСОБА_1 під час спілкування з працівниками поліції. Крім того, з вказаного відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 на законну вимогу працівників поліції відмовився надавати посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб та поліс обов`язкового цивільного страхування.

Таким чином, суд вважає, що вирішуючи питання про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, поліцейський, який є посадовою особою та виконує посадові інструкції, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, керуючись Правилами дорожнього руху України, встановив порушення ОСОБА_1 вимог Правил дорожнього руху України та виніс законну постанову у справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 36 КУпАП, при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо. Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Таким чином, встановлено, що на позивача було накладено адміністративне стягнення в межах санкцій ч. 1 ст. 122 та ч. 1 ст. 126 КУпАП, з урахуванням положень ст. 36 КУпАП, та правомірно визначено стягнення в розмірі 425 грн. 00 коп., тобто в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Твердження ОСОБА_1 наведені ним у позовній заяві про те, що він не керував транспортним засобом автомобілем AUDI 80, державний номерний знак НОМЕР_1 в судовому засіданні не знайшли свого підтвердження, та спростовуються доказами, дослідженими в судовому засіданні, а саме диском з відеозаписом події на якому відображено, що на момент коли працівники поліції підійшли до автомобіля ОСОБА_1 сидів зі сторони водія, тобто безпосередньо за кермом транспортного засобу. При цьому, крім ОСОБА_1 із автомобіля ніхто не виходив та в салоні автомобіля, крім нього ніхто не знаходився, що свідчить про те, що саме він керував вказаним транспортним засобом. Враховуючи вищезазначене, суд вважає, що вказана позиція ОСОБА_1 , зважаючи на рівень її аргументованості, переконливості та послідовності є версією захисту з метою уникнення притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності. При цьому, у поданій позовній заяві ОСОБА_1 не спростовує того факту, що автомобіль марки AUDI 80, державний номерний знак НОМЕР_1 належить саме йому та не заперечує, що коли працівники поліції підійшли до нього, автомобіль стояв з порушенням ПДР, а саме ближче 10 м від краю перехрещуваної проїзної частини. Так само, у поданій позовній заяві ОСОБА_1 не надав логічного пояснення яким чином автомобіль, що знаходиться у його власності, опинився на перехресті доріг.

Крім того, у поданій позовній заяві позивач стверджує, що поліцейським не було дотримано процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення, однак жодних належних та допустимих доказів на підтвердження даного твердження ним не надано. Позивачем не надано суду доказів того, що ним було оскаржено дії поліцейського щодо недотримання процедури при оформленні постанови.

Таким чином, суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова є обґрунтованою та правомірною, винесеною з дотримання вимог чинного законодавства.

Відтак, доводи позивача не спростовують доводів відповідача, суперечать доказам у справі, а у своїй сукупності свідчать про бажання позивача з формальних причин та мотивів уникнути адміністративної відповідальності за вчинене правопорушення.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що постанова поліцейського СРПП відділення поліції № 2 Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області Єрмійчука О.С. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 та ч. 1 ст. 126 КУпАП є законною, правомірною, винесеною у відповідності до норм чинного законодавства та не підлягає скасуванню.

Керуючись наведеним, ст. ст. 77, 242, ч. 3 ст. 243, ст. ст. 244 - 246, 255, 286, 293, 295 КАС України, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Житомирській області про скасування постанови серії БАД № 638488 від 11.02.2023 року по справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 126, ч. 1 ст. 122 КУпАП (в порядку адміністративного судочинства) відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи згідно п.4 ч.5 ст.246 КАС України:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_2 , виданий 13.12.2004 року Олевським РВ УМВС України в Житомирській області, РНОКПП НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач:

Головне управління Національної поліції в Житомирській області, місце знаходження: 10008, м. Житомир, Старий Бульвар, 5/37, Житомирської області.

Суддя: Л.В.Винар