Справа № 120/2481/23
Суддя: Шаповалова Тетяна Михайлівна
Дата ухвалення: 2023-05-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

09 травня 2023 р. Справа № 120/2481/23

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Шаповалової Т.М., розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2023 ОСОБА_1 (далі-позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (далі-відповідач 1), Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (далі - відповідач 2), у якому просив:

визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області № 39 від 02.02.2023 про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком згідно Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування",

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 , періоди роботи з 02.10.1989 по 21.03.2000 у колгоспі «Перемога» на посаді електрика - аккамуляторщика тракторної бригади та перебування у членстві колгоспу;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком з 10.01.2023 та провести нарахування з цієї дати.

Позовні вимоги мотивовані протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області № 39 від 02.02.2023 про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком згідно Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхуіання", що і стало підставою для звернення з цим позовом до суду.

Ухвалою суду від 17.03.2023, прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) в порядку статті 262 КАС України, а також встановлено відповідачу строк на подання відзиву на позовну заяву. Цією ж ухвалою витребувано у Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області всі наявні докази, які слугували підставою для прийняття оспорюваного рішення.

03.04.2023 до суду надійшов відзив на адміністративний позов, у якому відповідач 2 вказав, що Головним управлінням Пенсійного фонду України у Волинській області не зараховано до страхового стажу період роботи в колгоспі "Перемога" на підставі довідки №01-13-690 від 29.12.2022, оскільки прізвище та ім`я, зазначене в довідці не відповідає прізвищу та імені згідно паспорта позивача.

Відповідач 2 вказує, що з урахуванням ч. 1 ст. 256, п.5 ч.2 ст. 293, п.6 ч. 1 ст. ЦПК України, вказаний спір не є публічно-правовим, предметом його є встановлення факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові, він підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Враховуючи наведене, відповідач вважає позовні вимоги є безпідставними та просить закрити провадження у справі.

Розглядаючи таке клопотання відповідача 2, суд доходить до висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання про закриття провадження у справі оскільки спірні правовідносини стосуються не встановлення факту належності документів позивачу, а оцінки правомірності оскаржуваного рішення суб`єкта владних повноважень, тобто є публічно-правовим спором.

06.04.2023 відповідач 1 подав відзив на адміністративний позов, у якому вказав, що до страхового стажу частково зараховано періоди роботи відображені в уточнюючій архівній довідці № 01-13-690 від 29.12.2022 в колгоспі "Перемога", оскільки особисті дані позивача вказані в довідці не повністю, а саме, наявні скорочення в прізвищі, імені та по батькові за період з 1989 по 1994.

Таким чином, на думку відповідача 1, прийнято законне та обгрунтоване рішення про відмову у призначенні пенсії за віком згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Враховуючи наведене, відповідач1 просить суд відмовити в задоволенні позову.

12.04.2023 та 14.04.2023 позивач подав відповіді на відзив, у яких просив задовольнити позовні вимоги.

Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження відповідно до ч. 5 ст. 250 КАС України є дата складення повного судового рішення.

Дата постановлення судового рішення у цій справі обумовлена перебуванням головуючого судді (судді-доповідача) відповідно до наказу Вінницького окружного адміністративного суду № 028-в/к від 29.03.2023 у відпустці в період з 14.04.2023 до 28.04.2022 включно.

Дослідивши матеріали справи, подані сторонами докази в їх сукупності, суд встановив наступні обставини.

27.01.2023 позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області із заявою про призначення пенсії по віку відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Зазначена заява за принципом екстериторіальності розглянута Головним управлінням Пенсійного фонду України у Волинській області.

02.02.2023 Головним управлінням Пенсійного фонду України у Волинській області прийнято рішення про відмову у призначенні пенсії по віку № 39, у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу передбаченого ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

У рішенні вказано, що згідно наданих до заяви документів про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 № 637 (довідка про присвоєння ідентифікаційного номеру, трудова книжка, диплом, військовий квиток, документи про стаж) страховий стаж складає 27 років 03 місяців 09 днів (для права стаж складає 27 років 09 місяців 29 днів).

Окрім іншого у рішенні вказано, що до страхового стажу частково зараховано періоди роботи відображені в уточнюючій архівній довідки № 01-13-690 від 29.12.2022 в колгоспі "Перемога", оскільки особисті дані заявника вказані в довідці не повністю.

Позивач вважає вказане рішення відповідача 2 протиправним та таким, що підлягає скасуванню, а тому звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам та встановленим обставинам справи, суд керується такими мотивами.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За приписами п.6 ч.1 ст.92 Конституції України, основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Відповідно до Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, затвердженої постановою Держкомпраці СРСР від 20.07.74 №162, Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої Наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 №58 та Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Мінпраці та соцполітики №259/34/5 від 08.06.2001 року, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

Статтею 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Так, відповідно до частини першої, другої статті 5 Закону України від 09 липня 2003 року № 1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі Закон № 1058-IV) цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону.

Виключно цим Законом визначаються: принципи та структура системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування; коло осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню; види пенсійних виплат; умови набуття права та порядок визначення розмірів пенсійних виплат; пенсійний вік чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на призначення пенсії за віком; мінімальний розмір пенсії за віком; порядок здійснення пенсійних виплат за загальнообов`язковим державним пенсійним страхуванням; порядок використання коштів Пенсійного фонду та накопичувальної системи пенсійного страхування; організація та порядок здійснення управління в системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування.

Частиною першою статті 24 Закону №1058-IV визначено, що страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Згідно із ч. 2 ст. 24 Закону №1058-IV страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Частиною 4 ст. 24 Закону №1058-IV визначено, що періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Згідно ч. 1 ст. 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.

Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу:

з 1 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року - не менше 30 років;

Аналізуючи наведене, страховий стаж, отриманий до впровадження системи персоніфікованого обліку, обчислюється на підставі документів згідно з законодавством, що діяло до набрання чинності Закону № 1058-IV.

Так, Закон №1058-IV набрав чинності 1 січня 2004 року. До цього моменту пенсійні відносини врегульовувалися Законом України "Про пенсійне забезпечення" від 5 листопада 1991 року №1788-XII (Закон №1788).

Згідно зі ст. 56 Закону України Про пенсійне забезпечення від 05.11.1991 року №1788-ХІІ до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

Постановою Кабінету Міністрів України №637 від 12 серпня 1993 року затверджений Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (Порядок № 637).

Пунктом 1 Порядку № 637 встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Відповідно до пункту 3 Порядку № 637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Відповідно до п.18 Порядку № 637 за відсутності документів про наявний стаж роботи і неможливості одержання їх внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації або відсутності архівних даних з інших причин, ніж ті, що зазначені в пункті 17 цього Порядку, трудовий стаж установлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі і мали документи про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника.

Пунктом 20 Порядку № 637 передбачено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Аналізуючи наведені норми, необхідність підтверджувати трудовий стаж іншими, ніж трудова книжка, документами, виникає лише у разі якщо у трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи.

Так, Постановою Ради Міністрів СРСР від 21.04.1975 №310 затверджено Основні положення про порядок видачі трудових книжок колгоспників, згідно з пунктом 1 яких трудова книжка колгоспника є основним документом про трудову діяльність члена колгоспу.

Відповідно до пунктів 5, 6 Основних положень про порядок видачі трудових книжок колгоспників до трудової книжки колгоспника заносились, зокрема, відомості про трудову участь (прийнятий у колгоспі річний мінімум участі в громадському господарстві, його виконання), відомості про нагородження та заохочення, переведення на іншу роботу, припинення роботи. Всі записи в трудовій книжці завіряються в усіх розділах за час роботи в колгоспі підписом голови колгоспу або спеціально уповноваженого правлінням колгоспу особи та печаткою.

Отже, документом про трудову діяльність членів колгоспу є трудова книжка колгоспника, в яку, зокрема, вносились відомості про трудову участь колгоспника в громадському господарстві: прийнятий в колгоспі річний мінімум трудової участі, його виконання.

При цьому, відповідальність за своєчасне та правильне заповнення трудових книжок, їх обік, зберігання та видачу несе спеціально уповноважена особа (п. 13 Основних положень).

На підтвердження трудового стажу позивачем до суду надано, зокрема:

трудову книжку колгоспника НОМЕР_1 від 27.03.1990, виданої на ім`я ОСОБА_1 , згідно записів якої позивач:

02.10.1989 прийнятий у члени колгоспу "Перемога";

21.03.2000 вибув з членів КСПП "Перемога" у зв`язку з реорганізацією підприємства;

архівну довідку Комунальної установи "Трудовий архів Шаргородської міської ради" № 01-13-690 від 29.12.2022, у якій зазначено, що у книгах обліку праці та розрахунків з членами колгоспу «Перемога» с. Перепільчинці за 1989-1992 роки, у книгах обліку праці та розрахунків з членами КСП «Перемога» с. Перепільчинці Шаргородського району Вінницької області 1993-1999 роки, у книгах обліку праці та розрахунків з членами ПП «Маяк» с. Перепільчинці Шаргородського району Вінницької області за 2000-2004 роки значиться ОСОБА_2 (1989 р.), ОСОБА_1 (1990-1991, 1999 рр.), ОСОБА_1 (1992-1994, 2002 рр.), ОСОБА_1 (1995-1998, 2000-2001рр.), ОСОБА_1 (2003 р.), ОСОБА_3 : (2004 р.) - «так у документах», де вказано, що його трудовий стаж становить з зазначенням кількості відпрацьованих людиноднів за період за 1989 по 2004, відомостей про встановлений мінімум трудоднів; нарахуванням за рік грошей (грошові одиниці не зазначено);

архівну довідку Комунальної установи "Трудовий архів Шаргородської міської ради" № 01-13-691 від 29.12.2022.

копію паспорта серії НОМЕР_2 виданого на ім`я ОСОБА_1 .

Водночас підставою для відмови у призначенні пенсії за віком та не зарахування до страхового стажу частини періодів роботи в колгоспі "Перемога", оскільки особисті дані заявника вказані в довідці № 01-13-690 від 29.12.2022 в колгоспі "Перемога" не повністю.

Але суд відхиляє такі аргументи відповідачів, оскільки працівник не може відповідати за правильність та точність записів у книгах обліку праці та розрахунків з членами колгоспу.

На особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у трудовій книжці.

При цьому, спірний період роботи підтверджується трудовою книжкою колгоспника.

Більше того, в книжці колгоспника міститься один запис про прийняття в члени колгоспу та на роботу в колгоспі " ІНФОРМАЦІЯ_1 " 02.10.1989 та один запис про вибуття з членства і звільнення з колгоспу 21.03.2000 року.

Відповідні записи є точними, не містять жодних виправлень.

Водночас відповідач зараховує лише частини такого періоду до страхового стажу позивача.

Суд критично відноситься до таких висновків відповідача 2 та доходить висновку, що весь період роботи позивача в колгоспі "Перемога" має бути зарахований до страхового стажу позивача.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області від 02.02.2023 № 39 про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії по віку та задоволення позовної вимоги про зобов`язання зарахувати спірні періоди до страхового стажу позивача.

Суд також при вирішенні даного спору враховує, що відповідно до пункту 4.2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 за № 1566/11846 (зі змінами; далі - Порядок №22-1), після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

Пунктом 4.10 Порядку № 22 -1 передбачено, що після призначення пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший електронна пенсійна справа засобами програмного забезпечення передається до органу, що призначає пенсію, за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи для здійснення виплати пенсії.

Тобто, позивачу було відмовлено у призначенні пенсії по віку рішенням від 02.02.2023 № 39, яке було прийняте Головним управлінням Пенсійного фонду України у Волинській області про відмову у призначенні пенсії відповідно до пункту 4.2 Порядку №22-1, за принципом екстериторіальності.

Враховуючи наявність у позивача умов для зарахування спірних періодів до страхового стажу, з метою повного та ефективного захисту порушених прав позивача, суд приходить до висновку про необхідність зобов`язання відповідача 1, здійснити повторний розгляд заяви позивача та зарахувати ОСОБА_1 до страхового стажу періоди роботи в колгоспі "Перемога" з 02.10.1989 до 21.02.2000 та призначити йому пенсію.

За приписами вимог пункту 4 частини першої статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Відповідно до положень статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з нормами ч.ч. 1,2 ст. 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачем, суд доходить висновку про задоволення даного адміністративного позову.

Визначаючись щодо розподілу судових витрат суд виходив з того, що згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки спір виник у зв`язку із прийняттям відповідачем 2 спірного рішення, тому сплачений при зверненні до суду судовий збір, належить стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області № 39 від 02.02.2023 про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком згідно Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 періоди роботи з 02.10.1989 по 21.03.2000 у колгоспі «Перемога» на посаді електрика - аккамуляторщика тракторної бригади.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України Вінницькій області призначити та виплачувати ОСОБА_1 пенсію відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з 10.01.2023 року.

Стягнути на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1073,60 грн. (одна тисяча сімдесят три гривень 60 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне судове рішення складено та підписано суддею: 09.05.2023

Позивач: ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 )

Відповідач1: Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (, місцезнаходження: вул. Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця, 21100 )

Відповідач2: Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області (, вул. Кравчука, 22В, м. Луцьк, 43026)

Суддя Шаповалова Тетяна Михайлівна