Справа № 554/15497/22
Суддя: Савченко Л. І.
Дата ухвалення: 2023-04-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/554/63/2023
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 квітня 2023 року Октябрський районний суд м. Полтави у складі:

головуючого - судді Савченко Л.І.

при секретарі Грай К.В.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом адвоката Мороза Сергія Вікторовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , до Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови серії БАД № 351664 від 09.12.2022,-

в с т а н о в и в :

23 грудня 2022 року адвокат Мороз Сергій Вікторович, який діє в інтересах позивача ОСОБА_1 , звернувся до Октябрського районного суду м.Полтави із адміністративним позовом до відповідача Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції, в якому прохав визнати протиправною та скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії БАД № 351664 від 09.12.2022 поліцейського взводу № 2 роти № 3 батальйону Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції Дубини К.В. від 09 грудня 2022 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст. 121 КУпАП, провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 121 КУпАП закрити, стягнути судові витрати.

В обґрунтування позову вказав, що постановою серії БАД № 351664 від 09.12.2022 поліцейського взводу № 2 роти № 3 батальйону Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції Дубини К.В. притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КУпАП, та порушення п.п.31.4.5 Г Правил дорожнього руху України (далі ПДР України), накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн. В постанові вказано, що ОСОБА_1 на автодорозі «Київ-Харків-Довжанський» (345 км) здійснював керування транспортним засобом марки DAF ТЕ 47ХAS, реєстраційний номер НОМЕР_1 , та напівпричіпом VAN HOOL, реєстраційний номер НОМЕР_2 , та при цьому на одну вісь якого було встановлено шини з різним типом малюнків протектора, чим порушив п.п.31.4.5.г ПДР України. Із вказаною постановою сторона позивача не згодна, так як відсутні докази скоєння адміністративного правопорушення, дії ОСОБА_1 не містять всіх ознак адміністративного правопорушення, зокрема, вини, постанова містить спотворену інформацію. Під час зупинки транспортного засобу віхоть Р.В. пред`явив посвідчення водія та документи на вантаж, після перевірки яких, поліцейський оглянув автомобіль та причеп і повідомив, що на причепі маються шини різного типу малюнків протектора. ОСОБА_1 заперечив та повідомив, що шини мають ідентичні типи малюнків протектора, а саме чотири доріжки, висота протектора при цьому майже 0, 7 мм. Всупереч цьому поліцейський виніс постанову. Вважає, що сама постанова не може бути доказом на підтвердження викладених у ній обставин, а лише фіксує наслідки розгляду зафіксованого правопорушення. Застосування адміністративного стягнення за відсутності будь-яких доказів є порушення верховенства права. Прохав позов задовольнити та стягнути судові витрати з відповідача.

Ухвалою судді Октябрського районного суду м.Полтави Поліщук Т.В. від 30.12.2022 року позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою судді Октябрського районного суду м.Полтави Поліщук Т.В. від 14 лютого 2023 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

Від представника відповідача Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції Дужик В. надійшов відзив на позов, у якому прохає відмовити у задоволенні позову. Посилається на те, що позивач допустив порушення вимог безпеки дорожнього руху, оскільки 09.12.2022 о 9.45, на а/д М03, Київ-Харків-Довжанський, 345 км, керував транспортним засобом DAF TE 47 XS, номерний знак НОМЕР_1 , з напівпричепом VAN HOOL, реєстраційний номер НОМЕР_2 , на одну вісь транспортного засобу встановивши шини з різними типами малюнків протектора, чим порушив вимоги п.31.4.5 (г) ПДР України, затверджених постановою КМУ № 1306 від 10.10.2001 року. Щодо порушення ч.1 ст. 121 КУпАП зазначає, що відповідно до п.31.4.5 (г) ПДР України забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідностей вимогам: на одну вісь транспортних засобів встановлено діагональні шини разом із радіальними, ошиновані і нерошиповані, морозостійкі і неморозостійкі, шини різних розмірів чи конструкцій, а також шини різних моделей з різними малюнками протектора для легкових автомобілів, різними типами малюнків протектора для вантажних автомобілів. На відео з бодікамери поліцейського зафіксовано як позивач говорить, що на одній осі транспортного засобу встановлено шини «з чотирма біговими доріжками». Проте це не означає, що у них може бути однаковий протектор малюнку, про що йому повідомив поліцейський. В якості доказу у справі до постанови додається відео фіксація порушення з нагрудної камери інспектора № 470040, про що в постанові міститься посилання на відеозапис, як на додаток до постанови. Посилається на дію постанови КМУ України № 1455 від 29.12.2022 року, відповідно до якої працівники Національної поліції мають право зупиняти транспортні засоби, котрі здійснюють рух через блокпости, контрольні пункти в`їзду-виїзду та мають право перевіряти документи. Позивача також було ознайомлено з усіма правами, дотримано порядок розгляду справи, що зафіксовано на бодікамеру. ОСОБА_1 з постановою був ознайомлений. Зміст постанови відповідає вимогам ст. 283 КУпАП. Витрати на правову допомогу вважає необгрунтованими та непропорційними предмету спору, розрахунків витрт, інших документів, що підтверджують обсяг, вартість наданих послуг або витрат адвоката не надано. Прохала у задоволенні позову відмовити.

Від представника позивача до суду надійшли письмові пояснення, в яких зазначено, що поданий відзив відповідача не містить належних та допустимих доказів в обґрунтування поданих заперечень. Відповідачем не спростовано, а навіть визнається та обставина, що на одній з вісей транспортного засобу встановлені шини, протектор яких має дорожній рисунок і складається із чотирьох доріжок-ребер, розділених канавками. Вважає, що незнання працівником поліції законодавства в частині класифікації шин не може ставитися у вину ОСОБА_1 , який неодноразово наголошував, що на шині мається 4 кільцевих доріжки. Крім того, поліцейський зупинив його без наявних підстав для законної зупинки транспортного засобу, а тому всі складені процесуальні документи, у тому числі, і надані відеозаписи не можуть вважатися належними та допустимими доказами. Також із доданих до матеріалів справи відео з камери патрульного поліцейського не зрозуміло, коли була розпочата відео зйомка, тоді як згідно Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 18 грудня 2018 року № 1026, зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 11 січня 2019 року № 28/32999, включення портативного відео реєстратора відбувається із моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відео зйомка ведеться безперервно до її завершення. Тобто відеозапис був неповним та не може прийматися як належний доказ, до того ж він не містить запису, в якому чітко видно наявність різного типу рисунка протектора шин. Крім того, права особи, що притягується до адміністративної відповідальності, передбачні ст. 268 КУпАП в повному обсязі ОСОБА_1 роз`яснені не були, клопотання про право на правову допомогу не розглядав. Зазначає, що спірна постанова не містить жодних даних про тип малюнка протектора, якої класифікації встановлена шина, модель шини, на якій з вісей транспортного засобу вона встановлена, що порушує вимоги ст. 283 КУпАП. У справах про протиправність дій та рішень суб`єкта владних повноважень обов`язок доведення правомірності свого рішення покладається на відповідача, чого зроблено не було. За таких обставин, прохав позов задовольнити.

У судове засідання учасники справи не з`явилися, належним чином повідомлялися про дату, час та місце розгляду справи (а.с.61-62).

Враховуючи, що відповідач подав до суду відзив на позов, а позивач подав письмові пояснення на відзив, в яких заперечував проти відзиву, тобто за наявності позицій сторін щодо позову, з метою дотримання розумних строків розгляду справи, суд вирішив проводити розгляд справи за їх відсутності.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що інспектором взводу № 2 роти № 3 батальйону Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції Дубиною К.В. 09 грудня 2022 року о 10.15 було винесено постанову серії БАД № 351664, відповідно до якої 09.12.2022 о 9.45, на а/д М03, Київ-Харків-Довжанський, 345 км, ОСОБА_1 керував транспортним засобом DAF TE 47 XS, номерний знак НОМЕР_1 , з напівпричепом VAN HOOL, реєстраційний номер НОМЕР_2 , на одну вісь якого було встановлено шини з різними типами малюнків протектора, чим порушив вимоги п.31.4.5 (г) ПДР України. На ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 гривень за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП. (а.с.18).

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцієюта законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Згідно із ч. 1ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями статей 251,252,280 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Закон України «Про дорожній рух» регулює суспільні відносини у сфері дорожнього руху та його безпеки, визначає права, обов`язки і відповідальність суб`єктів - учасників дорожнього руху, міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, об`єднань, підприємств, установ і організацій незалежно від форм власності та господарювання (далі - міністерств, інших центральних органів виконавчої влади та об`єднань).

Відповідно до ст. 14 зазначеного Закону учасниками дорожнього руху є особи, які використовують автомобільні дороги, вулиці, залізничні переїзди або інші місця, призначені для пересування людей та перевезення вантажів за допомогою транспортних засобів.

До учасників дорожнього руху належать водії та пасажири транспортних засобів, пішоходи, велосипедисти, погоничі тварин.

Учасники дорожнього руху зобов`язані, у тому числі, знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306.

Відповідно до п. 1.1. Правил дорожнього рухуці Правила відповідно доЗакону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Згідно п. 1.9. Правил дорожнього руху, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Частиною 1 ст. 121 КУпАП передбачено, що керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до п. 31.4.5 ПДР України, колеса і шини: а) шини легкових автомобілів та вантажних автомобілів з дозволеною максимальною масою до 3,5 т мають залишкову висоту малюнка протектора менше 1,6 мм, вантажних автомобілів з дозволеною максимальною масою понад 3,5 т - 1,0 мм, автобусів - 2,0 мм, мотоциклів і мопедів - 0,8 мм.

Для причепів установлюються норми залишкової висоти малюнка протектора шин, аналогічні нормам для шин автомобілів-тягачів;

б) шини мають місцеві пошкодження (порізи, розриви тощо), що оголюють корд, а також розшарування каркаса, відшарування протектора і боковини;

в) шини за розміром або допустимим навантаженням не відповідають моделі транспортного засобу;

г) на одну вісь транспортного засобу встановлено діагональні шини разом з радіальними, ошиповані і неошиповані, морозостійкі і неморозостійкі, шини різних розмірів чи конструкцій, а також шини різних моделей з різними малюнками протектора для легкових автомобілів, різними типами малюнків протектора - для вантажних автомобілів;

ґ) на передню вісь транспортного засобу встановлено радіальні шини, а на іншу (інші) - діагональні;

д) на передній осі автобуса, який виконує міжміські перевезення, встановлено шини з відновленим протектором, а на інших осях - шини, відновлені за другим класом ремонту;

е) на передній осі легкових автомобілів і автобусів (крім автобусів, які виконують міжміські перевезення) встановлено шини, відновлені за другим класом ремонту;

є) відсутній болт (гайка) кріплення або є тріщини диска і ободів коліс;

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАПобов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно з п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах по деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Крім того, даною постановою зазначено - судам слід звернути увагу на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників.

Також, Європейський суд з прав людини у пункті 53 рішення у справі «Федорченко та Лозенко проти України», зазначив, що при оцінці доказів суд керується критерієм доведення «поза розумними сумнівом». Тобто, аргументи сторони мають бути достатньо вагомими, чіткими та узгодженими.

Так, з наданого відповідачем відеозапису події, переглянутого судом, неможливо розгледіти який саме тип шин встановлено на транспортному засобі та який малюнок протектора вони містять. Пояснення ОСОБА_1 щодо встановлення на транспортному засобі шин з чотирьох бігових доріжок не свідчить, що малюнок протектора у них був різних типів, а тому доводи відповідача у відзиві про фактичне визнання факту порушення ПДР позивачем під час складення постанови є неспроможними. З відеозапису слідує, що водій не визнав свою провину, в постанові зазначив, що з порушенням не згоден.

Відповідно до вимог частини першої статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Статтею 9 КУпАП визначено поняття адміністративного правопорушення, а саме, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за якузакономпередбачено адміністративну відповідальність.

Разом з тим, із матеріалів справи не вбачається, якими доказами керувався відповідач, при вирішенні питання про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за порушення ч.1 ст.121 КУпАП, оскільки в графі «до постанови додаються» зазначений лише відеозапис з боді камери.

У Постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 23 жовтня 2019 року, у справі № 357/10134/17 Верховний Суд звернув увагу на приписи статті 251 КУпАП, в якій обумовлено, що орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи на підставі доказів, тобто будь-яких фактичних даних, які встановлюються, зокрема, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначенихстаттею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд звертає увагу на те, що законодавець встановлює презумпцію вини суб`єкта владних повноважень, рішення, дії чи бездіяльність якого оскаржується, - повідомлені позивачем обставини справи про рішення, дії чи бездіяльність відповідача - суб`єкта владних повноважень відповідають дійсності, доки відповідач не спростує їх. Крім того, у зв`язку з тим, що більшість доказів адміністративної справи, як правило, утворюється та зберігається у суб`єкта владних повноважень, ч.2 ст.77 КАС України, зобов`язує відповідача подати до суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Між тим, на думку суду, жодним доказом наявність складу адміністративного правопорушення в діях позивача під час складання постанови про адміністративне правопорушення не була встановлена належними та допустимими доказами, як і не надано доказів під час розгляду даного позову в суді.

Застосування адміністративного стягнення до особи за відсутності будь-яких доказів її протиправної дії чи бездіяльності не відповідатиме принципу верховенства права і міститиме ознаки свавільного застосування адміністративних повноважень. За таких обставин суд не вправі вважати доведеним факт правопорушення.

У відповідності до ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно п.1 ч.3 ст. 132 КАС України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ст. 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

2. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

3. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

4. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

5. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

6. У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

7. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Зі змісту ч.1 ст. 139 КАС України слідує, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Суд, враховуючи положення ч. 1 ст. 139 КАС України, вважає, що судові витрати у вигляді судового збору підлягають відшкодуванню позивачу за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

Що стосується витрат на правничу допомогу, то суд, враховуючи заперечення відповідача, та враховуючи економічну ситуацію в державному бюджеті, пов`язану з воєнним станом, виходячи з принципу пропорційності, складністю справи та ціною позову, вважає за можливе стягнути з відповідача понесені позивачем витрати на правничу допомогу у розмірі 1000 грн. При цьому понесення цих витрт позивачем підтверджується Розрахунокм витрат, Договором про надання правової допомоги від 09 грудня 2022 року, квитанцією № 96 від 14 березня 2023 року на суму 4 000 грн.

На підставі викладеного, керуючись ч. 1 ст. 121 КпАП України, ст.ст.2,19,132,134,139,241-251 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Адміністративний позов адвоката Мороза Сергія Вікторовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , до Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови серії БАД № 351664 від 09.12.2022 - задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД № 351664 від 09.12.2022 року, про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 121 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 340 грн.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч. 1ст. 121 КУпАПзакрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень - Департаменту патрульної поліції Нацполіції України (місцезнаходження: 03048, м. Київ, вул. Федора Ернста, буд. 3; код за ) на користь ОСОБА_1 судові витрати у вигляді судового збору в сумі 496 грн. 20 коп., витрат на правову допомогу у сумі 1000 грн., а всього 1 496 грн. 20 коп.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду через Октябрський районний суд м. Полтави в десятиденний строк з дня його проголошення.

Суддя Л.І.Савченко