Справа № 520/5290/2020
Суддя: Рєзнікова С.С.
Дата ухвалення: 2023-05-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

10 травня 2023 р. рокуСправа № 520/5290/2020
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Рєзнікової С.С.,
Суддів: Курило Л.В. , Бегунца А.О. ,
за позовом ОСОБА_1
до Слобожанської митниці Держмитслужби
про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,
Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до суду з адміністративним позовом до Слобожанської митниці Держмитслужби, у якому, з урахуванням заяви про зміну предмету позову, просив суд:
- визнати протиправною бездіяльність Слобожанської митниці Держмитслужби щодо неповернення ОСОБА_1 транспортного засобу або видачу дозволу на здійснення процедур з метою реалізації режиму імпорту та дії відповідача щодо вимагання підтвердження сплати штрафу ОСОБА_2 як умови для видачі транспортного засобу позивачу для реалізації митного оформлення режиму імпорту;
- витребувати у Слобожанської митниці Держмитслужби на користь ОСОБА_1 легковий автомобіль «Toyota Yaris», кузов НОМЕР_1 , 2002 р.в., реєстраційний номер НОМЕР_2 з метою реалізації оформлення режиму імпорту із зобов`язанням відповідача не чинити перешкод у здійсненні процедур з метою реалізації режиму імпорту.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 12.04.2021 в задоволенні позову відмовлено.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 19.10.2021 апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення. Клопотання Слобожанської митниці Держмитслужби про закриття провадження по справі №520/5290/2020 задоволено. Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 12.04.2021 скасовано. Провадження в справі закрито.

Постановою Верховного Суду від 05.01.2023 касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 19.10.2021 скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 26.04.2023 апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 12.04.2021 по справі №520/5290/2020 скасовано.

Прийнято постанову, якою позов ОСОБА_1 до Слобожанської митниці Держмитслужби про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії задоволено частково.

Визнано протиправними дії Слобожанської митниці Держмитслужби, які полягали у вилученні автомобіля «Toyota Yaris» реєстраційний номер НОМЕР_3 , (країна реєстрації - Фінляндія) VIN-код НОМЕР_1 , зберіганні автомобіля на складі митного органу та щодо зобов`язання ОСОБА_1 надати інформацію про сплату штрафу згідно з постановою Київського районного суду м. Харкова від 20.03.2020 по справі №953/2485/20, зобов`язання сплатити кошти на відшкодування витрат митних органів за зберігання автомобіля «Toyota Yaris» реєстраційний номер НОМЕР_3 , (країна реєстрації - Фінляндія) VIN-код НОМЕР_1 .

Зобов`язано Слобожанську митницю Держмитслужби повернути ОСОБА_1 автомобіль «Toyota Yaris» реєстраційний номер НОМЕР_3 , (країна реєстрації - Фінляндія) VIN-код НОМЕР_1 .

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Слобожанської митниці Держмитслужби на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у розмірі 5464 (п`ять тисяч чотириста шістдесят чотири) грн. 00 коп.

01.05.2023 на адресу Другого апеляційного адміністративного суду від позивача надійшла заява про винесення додаткового рішення щодо розподілу витрат на професійну правничу допомогу по справі №520/5290/2020.

На підставі положень п. 2 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративно судочинства України справа розглянута в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Колегія суддів заслухавши суддю-доповідача, дослідивши доводи заяви та письмові докази у справі, дійшла висновку про наявність підстав для ухвалення додаткової постанови з огляду на наступне.

Відповідно до п. 3 ч. 1, ч. 3 ст. 252 КАС України, суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Відповідно до змісту вказаної статті, додаткове судове рішення є засобом усунення неповноти судового рішення, внаслідок якої залишилися невирішеними певні вимоги особи, яка бере участь у справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 132 КАС України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ст. 134 КАС України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Положеннями ст. 139 КАС України, зокрема, встановлено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Згідно з ч. 9 ст. 139 КАС України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Відповідно до ч. 3 ст. 143 КАС України, якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що вирішенню питання про розподіл судових витрат передує врахування судом, зокрема, обґрунтованості та пропорційності розміру таких витрат до предмета спору, значення справи для сторін.

При цьому принципи обґрунтованості та пропорційності розміру таких витрат до предмета спору повинні розглядатися, у тому числі, через призму принципу співмірності, який, як уже зазначалося вище, включає такі критерії: складність справи та виконаних робіт (наданих послуг); час, витрачений на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих послуг та виконаних робіт; ціна позову та (або) значення справи для сторони. Крім того, врахування таких критеріїв не ставиться законодавцем у залежність від результату розгляду справи.

Згідно з ст. 17 Закону України від 23.02.2006 № 3477- IV "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26.02.2015 у справі Баришевський проти України, від 10.12.2009 у справі Гімайдуліна і інших проти України, від 12.10.2006 у справі Двойних проти України, від 30.03.2004 у справі Меріт проти України заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

У справі East/West Alliance Limited проти України Європейський суд із прав людини, оцінюючи вимогу заявника щодо здійснення компенсації витрат у розмірі 10 % від суми справедливої сатисфакції, виходив з того, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див., наприклад, рішення у справі Ботацці проти Італії (Bottazzi v. Italy) [ВП], заява № 34884/97, п. 30, ECHR 1999-V).

У пункті 269 Рішення у цій справі Суд зазначив, що угода, за якою клієнт адвоката погоджується сплатити в якості гонорару певний відсоток від суми, яку присудить позивачу суд - у разі якщо така сума буде присуджена та внаслідок якої виникають зобов`язання виключно між адвокатом та його клієнтом, не може бути обов`язковою для Суду, який повинен оцінити рівень судових та інших витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою (див. вищезазначене рішення щодо справедливої сатисфакції у справі Іатрідіс проти Греції (Iatridis v. Greece), п. 55 з подальшими посиланнями).

Тобто, питання розподілу судових витрат віднесено до повноважень суду за результатами розгляду справи та є дискреційними повноваженнями.

З метою підтвердження розміру понесених витрат на професійну правову допомогу під час розгляду справи представником позивача надано копію нотаріально засвідченої довіреності від 26.12.2019, свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю Яценка Андрія Олексійовича, договір про надання правової допомоги від 26.12.2020, ордери про надання правничої (правової) допомоги від 22.04.2020 серії АХ №1013914, від 21.12.2020 серії АХ №1034202, від 03.01.2022 серії АХ №1038676, договір про надання правової допомоги від 13.11.2021.

Також до заяви про винесення додаткового рішення долучено додаткову угоду від 26.12.2019 №26/12 до договору про надання правової допомоги б/н від 26.12.2019, акт приймання виконання робіт/послуг про надання правничої/правової допомоги із детальним описом робіт/послуг від 30.11.2021 на суму 29500 грн., додаткову угоду від 02.01.2022 №02/01 до договору про надання правової допомоги б/н від 13.11.2021, акт приймання виконання робіт/послуг про надання правничої/правової допомоги із детальним описом робіт/послуг від 28.04.2023 на суму 4500 грн.

Відповідно до укладених між Адвокатським бюро "Андрій Яценко" та ОСОБА_1 договорами про надання правової допомоги від 26.12.2019 та від 13.11.2021, вартість правової допомоги розраховується виходячи із кількості витраченого часу та складності справи.

Згідно з додатковими угодами від 26.12.2019 №26/12 до договору про надання правової допомоги б/н від 26.12.2019 та від 02.01.2022 №02/01 до договору про надання правової допомоги б/н від 13.11.2021, п. 5.1 визначено складність справи виходячи з обставин справи, більш ніж 20-річного досвіду роботи адвоката, рівня кваліфікації адвоката, складністю доказової бази, наявністю специфіки регулювання окремих відносин, здійсненням постійного підвищення кваліфікації адвокатом протягом останніх 8 років.

Зі змісту акту приймання виконання робіт/послуг про надання правничої/правової допомоги із детальним описом робіт/послуг від 30.11.2021 встановлено, що адвокатським бюро "Андрій Яценко" надано послуги з: вивчення наявної документації, аналіз, співставлення із положеннями законодавства і складання запиту з приводу підстав вилучення легкового автомобіля та двох звернень до Слобожанської митниці щодо повернення легкового автомобіля та реалізації режиму імпорту відносно легкового автомобіля «Toyota Yaris», кузов НОМЕР_1 , складання дев`яти запитів до органів сертифікації - всього витрачено 5 годин, вартість робіт 2500 грн.; складання позову з додатками, двох змін до нього, складання відповіді на відзив - всього витрачено 12 годин, вартість робіт 9000 грн.; участь у судових засіданнях у суді першої інстанції 18.06.2020, 27.01.2021, 15.02.2021, 10.03.2021, 24.03.2021, 12.04.2021 - вартість робіт 4500 грн.; складання апеляційної скарги - витрачено 4,5 години, вартість робіт 4500 грн.; складання касаційної скарги - витрачено 3 години, вартість робіт 4500 грн. Всього виконано робіт на загальну суму 29500 грн.

Зі змісту акту приймання виконання робіт/послуг про надання правничої/правової допомоги із детальним описом робіт/послуг від 28.04.2023 встановлено, що адвокатським бюро "Андрій Яценко" надано послуги з: усунення недоліків касаційної скарги - всього витрачено 4 години, вартість робіт не тарифікується; участь у судовому засіданні в суді апеляційної інстанції 05.04.2022, складання письмових доводів у справі - витрачено 3 години, вартість робіт 4500 грн. Всього виконано робіт на загальну суму 4500 грн.

Колегія суддів зазначає, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципом справедливості як одного з основних елементів принципу верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, зважаючи на складність справи, якість підготовленого документу, витрачений адвокатом час, тощо є неспівмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Вирішуючи питання обґрунтованості розміру заявлених позивачем витрат на професійну правничу допомогу та пропорційності їх складності правовому супроводу справи, враховуючи зміст та обсяг наданих послуг, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що розмір витрат, понесених на професійну правничу допомогу позивачем під час розгляду справи у розмірі 34000,00грн., є суттєво завищеним та не є співмірним зі складністю справи, часом витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт та змістом виконаних та наданих адвокатом послуг.

Крім того, колегія суддів зазначає, що постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 26.04.2023 позов ОСОБА_1 до Слобожанської митниці Держмитслужби про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії задоволено частково та розгляд справи в суді апеляційної інстанції відбувався в порядку письмового провадження.

Колегія суддів також враховує, що правова позиція представника позивача під час розгляду справи в судах першої, апеляційної та касаційної інстанції не змінювалась. Законодавство, яким регулюється спір у справі, документи та доводи, якими позивач обґрунтовував свою позицію, написання відзиву, позову та скарг, тобто, підготовка цієї справи не вимагала великого обсягу юридичної і технічної роботи, з урахуванням досвіду роботи та рівня кваліфікації адвоката.

Відтак, колегія суддів зазначає, що з урахуванням принципу співмірності обсягу наданих послуг із розміром заявленої суми витрат на професійну правничу допомогу, складністю справи, а також враховуючи, що постановою суду апеляційної інстанції від 26.04.2023 частково задоволено позовні вимоги, колегія суддів дійшла висновку, що відшкодуванню на користь позивача підлягають витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 17000,00 грн.

При цьому, колегія суддів не оспорює права адвоката самостійно визначати гонорар, однак, у даному випадку, не може вважати, що при встановленні такого розміру гонорару була врахована складність справи та інші істотні обставини. Наявні у матеріалах даної справи докази не є безумовною підставою для відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в зазначеному розмірі з іншої сторони, оскільки цей розмір має відповідати критерію розумної необхідності таких витрат.

Враховуючи викладене вище, колегія суддів дійшла висновку, що заява позивача підлягає частковому задоволенню та понесений розмір судових витрат на професійну правову допомогу адвоката підлягає відшкодуванню пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, з урахуванням принципу співмірності обсягу наданих послуг, досвідом роботи та рівня кваліфікації адвоката, складністю справи із розміром заявленої суми витрат на професійну правничу допомогу, на користь позивача у розмірі 17000,00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Слобожанської митниці Держмитслужби.

Керуючись ст. ст. 243, 252, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Заяву ОСОБА_1 про прийняття додаткової постанови задовольнити частково.

Прийняти додаткову постанову, якою стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Слобожанської митниці Держмитслужби на користь ОСОБА_1 витрати на правничу (правову) допомогу у зв`язку із судовим розглядом справи №520/5290/2020 в сумі 17000 (сімнадцять тисяч) грн. 00 коп.

Додаткова постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя Рєзнікова С.С.
Судді Курило Л.В. Бегунц А.О.