Справа № 420/6672/23
Суддя: Попов В.Ф.
Дата ухвалення: 2023-05-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/6672/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2023 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Попова В.Ф., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про визнання протиправними дії щодо застосування до пенсії обмеження максимального розміру,

встановив:

Позивачка звернулася з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області, в якій просить:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області щодо застосування до пенсії ОСОБА_1 у зв`язку з втратою годувальника обмеження максимального розміру пенсії десятьма прожитковими мінімумами, встановлених для осіб, які втратили працездатність;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області провести перерахунок призначеної ОСОБА_1 пенсії у зв`язку з втратою годувальника відповідно до довідки Херсонської обласної прокуратури № 21- 183вих-21 від 19.04.2021 р. про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсії, з розрахунку 60% від суми місячної заробітної плати, без обмеження її граничного розміру, з виплатою різниці в пенсії за минулий час з 01.02.2022 року;

- стягнути понесені ОСОБА_1 судові витрати з відповідача.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивачка зазначає, що пенсійним органом протиправно застосовано обмеження її пенсії максимальним розміром відповідно до абз. 6 ч. 15 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру», оскільки положення частини 19 вказаної статті не містять застережень щодо обмеження пенсій у разі втрати годувальника. На думку позивачки, скасування обмеження максимальним розміром пенсії її померлого чоловіка у судовому порядку, дає підстави для виплати їй пенсії без такого обмеження.

Відповідач відзив не надав, ухвала про відкриття провадження доставлена до електронного кабінету 06.04.2023 року.

Розгляд справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків.

Позивачка перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Херсонській області та з 05.09.2010 року їй було призначено пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

З 20.01.2022 року позивачці призначено пенсію у разі втрати годувальника на підставі Закону України №1697-VII від 14.10.2014 року «Про прокуратуру» (далі Закон № 1697).

Пенсія позивачки обчислена виходячи зі складових зазначених у довідці Херсонської обласної прокуратури № 21-183вих-21 від 19.04.2021 р. на ім`я ОСОБА_2 , в основному розмірі 60%.

Виплата здійснюється із обмеженням максимальним розміром на підставі абз. 6 ч. 15 ст. 86 Закону № 1697, з 37856,00 грн виплачується: з 20.01.2022 року 19340,00 грн; з 01.07.2022 року 20270,00 грн; з 01.12.2022 року 20930,00 грн; з 01.01.2023 року 20930,00 грн.

У задоволенні заяви про здійснення перерахунку пенсії та виплати без обмеження максимальним розміром позивачці відмовлено про що повідомлено листом від 10.03.2023 року.

Вирішуючи цей спір суд керувався наступними приписами законодавства.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 19 ст. 86 Закону № 1697 Пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї прокурора або слідчого, які були на його утриманні на момент смерті (при цьому дітям пенсія призначається незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника), за наявності у померлого годувальника стажу роботи в органах прокуратури не менше 10 років, у розмірі 60 відсотків середньомісячного (чинного) заробітку на одного члена сім`ї, 70 відсотків - на двох і більше членів сім`ї. До непрацездатних членів сім`ї померлого прокурора або слідчого належать особи, зазначені у статті 36 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Згідно із абз. 6 ч. 15 ст. 86 Закону № 1697 максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, встановлених для осіб, які втратили працездатність.

Виходячи із того, що положення щодо обмеження пенсії максимальним розміром міститься у статті про пенсійне забезпечення, якою визначені розміри пенсій за цим законом, а також те, що абз. 6 ч. 15 ст. 86 Закону № 1697 не визначає конкретний вид пенсії до якого таке обмеження підлягає застосуванню, суд вважає цей припис загальним, тобто таким, який розповсюджується на усі призначені за цим законом пенсії.

Крім того, посилання позивачки на рішення суду, яким скасовано обмеження максимального розміру пенсії її померлого годувальника, як на підставу для виплати їй пенсії без обмежень, є помилковим, оскільки до розміру пенсії позивачки підлягають застосуванню норми Закону № 1697, які передбачають обмеження пенсії максимальним розміром.

Варто зауважити, що відповідно до правової позиції Конституційного Суду України, викладеної у рішенні від 26.12.2011 N20-рп/2011, передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. Розміри соціальних виплат залежать від соціально-економічних можливостей держави.

Окрім того, аналіз практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) свідчить про те, що, неодноразово висловлюючи правову позицію щодо можливості обмеження розміру соціальних виплат, ЄСПЛ, не заперечуючи право держав зменшувати такий розмір, не сформулював правової позиції щодо достатнього розміру таких соціальних виплат, підкреслюючи водночас необхідність забезпечення прозорості, недискримінаційного характеру відповідних змін, не покладення надмірного тягаря на заявників внаслідок такого втручання держави. Така практика свідчить про достатньо широке "поле" для розсуду, яке ЄСПЛ залишає державам у питаннях соціального забезпечення.

Наведене свідчить про те, що ЄСПЛ визнає можливість того, що виплати соціального страхування можуть бути зменшені або припинені, однак, розглядаючи питання відповідності таких дій, у кожній конкретній справі ураховує всі відповідні обставини справи і з`ясовує: чи було законним таке втручання, чи переслідувало легітимну мету таке втручання та чи не поклало таке втручання надмірний тягар на особу, якої це стосується.

За аналогічних обставин ЄСПЛ не констатує порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції (справа Valkov and Others v. Bulgaria (заява № 2033/04); справа Khoniakina v. Georgia (заява № 17767/08)).

Хоча виплати соціального страхування є "майном" у розумінні статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, однак обмеження максимальним розміром пенсій працівникам прокуратури та особам, які мають право на пенсію за Законом України «Про прокуратуру» не може вважатися порушенням їх права володіння цим майном, оскільки такі здійснені державою шляхом введення нових законодавчих положень з метою регулювання політики соціального забезпечення. Встановлені обмеження не є непропорційними та не призводять до порушення сутності пенсійних прав.

Таким чином, підстави для виплати пенсії у разі втрати годувальника позивачці без обмеження максимальним розміром відповідно до абз. 6 ч. 15 ст. 86 Закону № 1697 відсутні, тому у задоволенні позову належить відмовити.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Відмовити у задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя В.Ф. Попов