Справа № 500/667/23
Суддя: Мандзій Олексій Петрович
Дата ухвалення: 2023-05-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/667/23

08 травня 2023 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Мандзія О.П., розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Тернопільського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, в якій просить:

скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 20.02.2023 № 2000-0302-9/21139;

зобов`язати Головне управління Пенсійного Фонду України в Тернопільській області зарахувати до пільгового стажу роботи період навчання у середньому профтех-училищі № 2 з 01.09.1984 по 16.07.1987;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області зарахувати до пільгового стажу роботи період пільгової роботи з 22.07.1987 по 18.07.2005 у відкритому акціонерному товаристві "Тернопільське об`єднання "Текстерно" (далі ВАТ "ТО "Текстерно"), включаючи період відпустки по догляду за дитиною до досягнення трирічного віку;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області призначити пенсію на пільгових умовах з моменту звернення позивача ОСОБА_1 , а саме з 02.03.2023.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 13.02.2023 позивач звернувся із заявою щодо призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п.6 ч.2 ст.114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 20.02.2023 № 2000-0302-9/21139 відмовлено ОСОБА_1 в призначенні пенсії, оскільки у позивача відсутній необхідний пільговий стаж. Однак до пільгового стажу відповідачем не зарахований весь період роботи з 22.07.1987 по 18.07.2005 у ВАТ "ТО "Текстерно", включаючи період відпустки по догляду за дитиною до досягнення трирічного віку, та період навчання у середньому профтех-училищі № 2 з 01.09.1984 по 16.07.1987.

Беручи до уваги те, що необхідний пільговий стаж підтверджується відомостями трудової книжки, позивач вважає вказану відмову протиправною та такою, що не відповідає вимогам чинного законодавства, що слугувало підставою для звернення до суду з даним позовом.

Ухвалою суду від 06.03.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Головним управлінням Пенсійного фонду України в Тернопільській області 22.03.2023 подано до суду відзив на позовну заяву. Заперечуючи проти позову, відповідач послався на те, що 13.02.2023 позивач звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області із заявою щодо призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно п.6 ч.2 ст.114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", однак йому було відмовлено. Страховий стаж позивача становить 27 років 5 місяців 25 днів. Тоді як пільговий стаж згідно довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній №04/565 від 12.12.2022 складає 9 років 5 місяців 11 днів, що є менше за необхідний. Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області не вбачає у своїх діях будь-яких ознак порушення прав позивача на соціальне забезпечення, а саме на призначення пенсії на пільгових умовах згідно із Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області 27.03.2023 подано до суду відзив на позовну заяву. Заперечуючи проти позову, відповідач послався на те, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 13.02.2023 звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п.6 ч.2 ст.114 Закону України "Про загальнообов`язкове пенсійне страхування". 20.02.2023 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області, яким опрацьовано заяву за принципом екстериторіальності, прийнято рішення № 2000-0302-9/21139 про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу роботи. За результатами розгляду поданої позивачем заяви та доданих документів до загального страхового стажу зараховані всі періоди роботи ОСОБА_1 , що становить 27 років 5 місяців 25 днів, з яких пільговий стаж складає 9 років 5 місяців 11 днів. Просив відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Розглянувши справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, дослідивши в сукупності письмові докази, якими сторони обґрунтовують позовні вимоги та заперечення на позов, суд при прийняті рішення виходить з наступних підстав і мотивів.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно записів у її трудовій книжці № НОМЕР_1 від 24.12.2001 у період з 01.09.1984 по 16.07.1987 навчалася в середньому професійно-технічному училищі №2 міста Тернополя за професією ткач 5-го розряду, про що свідчить і диплом № НОМЕР_2 від 16.07.1987, та у період з 22.07.1987 по 18.07.2005 працювала на посаді ткалі 5-го розряду ткацького цеху №4 ВАТ "ТО "Текстерно", про що свідчить і довідка про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній №04/565 від 12.12.2022.

З довідки №04/565 від 12.12.2022, виданої ВАТ "ТО "Текстерно", про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записі у ній слідує, що за період з 22.07.1987 по 18.07.2005, спеціальний стаж роботи позивача становить 9 років 5 місяців 11 днів.

За час роботи у ВАТ "ТО "Текстерно" у ОСОБА_1 народилися син ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження, серія НОМЕР_3 від 01.10.1996.

13.02.2023 позивач звернувся із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п.6 ч.2 ст.114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 20.02.2023 № 2000-0302-9/21139 відмовлено ОСОБА_1 в призначенні пенсії, оскільки у позивача відсутній необхідний пільговий стаж. За наданими документами до загального страхового стажу зараховано всі періоди роботи згідно трудової книжки та згідно даних спеціалізованого персоніфікованого обліку відомостей про застрахованих осіб, що становить 27 років 5 місяців 25 днів. Пільговий стаж згідно довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній №04/565 від 12.12.2022 складає 9 років 5 місяців 11 днів.

Не погоджуючись з таким рішенням, позивач звернувся до суду з вказаним позовом.

Відповідно до ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Перевіряючи юридичну та фактичну обґрунтованість дій, рішень відповідача на відповідність вимогам ч.2 ст.2 КАС України, суд виходить з наступного.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам регулює Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Статтею 8 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" передбачене право громадян на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

Згідно із ч.3 ст.4 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" виключно законами про пенсійне забезпечення визначаються види пенсійного забезпечення, умови, норми та порядок пенсійного забезпечення.

Відповідно до змісту ст.5 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону. Виключно цим Законом визначаються: види пенсійних виплат; умови набуття права та порядок визначення розмірів пенсійних виплат.

За змістом ч.1 ст.24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Згідно з ч.4 ст.24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

В силі приписів п.6 ч.2 ст.114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" на пільгових умовах пенсія за віком призначається робітницям текстильного виробництва, зайнятим на верстатах і машинах, - за списком виробництв і професій, затвердженим у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, - після досягнення 55 років і за наявності стажу зазначеної роботи не менше 20 років.

До досягнення віку 55 років право на пенсію за віком на пільгових умовах мають жінки 1970 року народження і старші після досягнення ними такого віку: з 1 жовтня 1968 року по 31 березня 1969 року - 54 роки.

Професія "ткач" внесена до Списку текстильних виробництв і професій, робота на яких дає робітницям право на пенсію за віком після досягнення 55 років і при стажі зазначеної роботи не менше 20 років, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 №583.

Положеннями ч.1 ст.56 Закону України "Про пенсійне забезпечення" передбачено, що до стажу роботи зараховується робота, стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

Водночас, п."д" і "ж" ч.3 вказаної статті передбачено, що до стажу роботи зараховується також:

навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі;

час догляду непрацюючої матері за малолітніми дітьми, але не довше ніж до досягнення кожною дитиною 3-річного віку.

Відповідно до ст.48 Кодексу законів про працю України, положення якої кореспондуються зі ст.62 Закону України "Про пенсійне забезпечення", основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Аналогічна норма передбачена постановою Кабінету Міністрів "Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній" від 12.08.1993 №637 (далі Порядок №637).

Згідно з п.3 Порядку №637, за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Пунктом 20 Порядку №637 встановлено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток №5). У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Отже, основним документом, який підтверджує наявність у особи трудового стажу, є трудова книжка.

При цьому, чинним законодавством встановлено пріоритетність записів у трудовій книжці перед відомостями про період роботи, що можуть міститися в інших документах, а також необхідність надання уточнюючої довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників для підтвердження спеціального трудового стажу лише у випадку, коли в трудовій книжці відсутні відповідні відомості.

З матеріалів справи вбачається, що стаж роботи ОСОБА_1 за професією ткач в період з 22.07.1987 по 18.07.2005 підтверджено трудовою книжкою № НОМЕР_1 від 24.12.2001 та довідкою ВАТ "ТО "Текстерно" №04/565 від 12.12.2022.

Довідкою про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній №04/565, виданою 12.12.2022 ВАТ "ТО "Текстерно", стверджується, що сумарна тривалість стажу роботи позивача за професією ткач за період з 22.07.1987 по 18.07.2005 становить 9 років 5 місяців 11 днів.

Відмовляючи в призначенні пенсії, Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області в рішенні від 20.02.2023 № 2000-0302-9/21139 послалось на відсутній необхідний пільговий стаж, що згідно довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній №04/565 від 12.12.2022 складає 9 років 5 місяців 11 днів.

Однак суд критично оцінює таку позицію відповідача та звертає увагу на те, що органом, який наділений правом визначати наявність стажу для призначення відповідної пенсії, є органи Пенсійного фонду України, а не ВАТ "ТО "Текстерно".

Поряд із цим, згідно із ст.101 Закону України "Про пенсійне забезпечення" органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі. Підприємства та організації несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам або державі внаслідок несвоєчасного оформлення або подання пенсійних документів, а також за видачу недостовірних документів, і відшкодовують її.

Водночас, за час роботи у ВАТ "ТО "Текстерно" у позивача народився син, що підтверджується свідоцтвом про народження, серія НОМЕР_3 від 01.10.1996.

За змістом ст.181 Кодексу законів про працю України, що узгоджується з положеннями ст.56 Закону України "Про пенсійне забезпечення", відпустка для догляду за дитиною до досягнення нею трьохрічного віку та відпустка без збереження заробітної плати зараховуються як до загального, так і до безперервного стажу роботи і до стажу за спеціальністю.

Отже, до спеціального стажу, що дає право на пенсію за вислугу років і на пільгових умовах, зараховується час догляду працюючої особи за дитиною до досягнення нею 3-річного віку.

Таким чином, час зазначеної відпустки в повному обсязі зараховується до спеціального стажу, що дає право на пенсію за вислугу років на пільгових умовах, а також до загального стажу роботи. При цьому виключається можливість зменшення тривалості трудового стажу в зв`язку з невиконанням під час відпустки своїх безпосередніх трудових обов`язків.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 22.05.2018 у справі №607/6447/17-а, 16.05.2019 у справі № 607/15077/16-а, від 19.02.2020 у справі №607/19152/15-а.

Серед іншого, роботі позивача в ВАТ "ТО "Текстерно" передувало навчання у період з 01.09.1984 по 16.07.1987 в середньому професійно-технічному училищі №2 міста Тернополя за професією ткач 5-го розряду, про що свідчать записи у трудовій книжці № НОМЕР_1 від 24.12.2001 і відомості диплома № НОМЕР_2 від 16.07.1987.

Приписами п.109 Положення про порядок призначення і виплати державних пенсій, затвердженого Радою Міністрів СРСР від 03.08.1972 №590, передбачено, що крім роботи в якості робітника або службовця до загального стажу роботи зараховується також згідно п."з" навчання в училищах і школах системи державних трудових резервів і системи професійно-технічної освіти (в ремісничих, залізничних училищах, гірничопромислових школах і училищах, школах фабрично-заводського навчання, училищах механізації сільського господарства, технічних училищах, професійно-технічних училищах і т. д. ) і в інших училищах, школах і на курсах з підготовки кадрів, підвищення кваліфікації та з перекваліфікації;

При призначенні на пільгових умовах або в пільгових розмірах пенсій по віку та інвалідності робітникам і службовцям, які працювали на підземних роботах, на роботах з шкідливими умовами праці та в гарячих цехах і на інших роботах з важкими умовами праці (підпункти "а" і "б" пункту 16), і пенсій у зв`язку з втратою годувальника членам їх сімей, а також пенсій по старості працівницям підприємств текстильної промисловості (підпункт "в" пункту 16) періоди, зазначені в підпунктах "к" і "л", прирівнюються за вибором яка звернулася за призначенням пенсії або до роботи, яка передувала даного періоду, або до роботи, яка слідувала за закінченням цього періоду. Період, зазначений у підпункті "з", прирівнюється до роботи, яка слідувала за закінченням цього періоду.

З аналізу вищезазначеної норми вбачається, що працевлаштування за професією особою після завершення навчання надає право для зарахування такого періоду навчання у професійно-технічних училищах до пільгового стажу.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що період роботи, включаючи перебування у декретній відпустці та у відпустках по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, у ВАТ "ТО "Текстерно" з 22.07.1987 по 18.07.2005 та період навчання в середньому професійно-технічному училищі №2 міста Тернополя з 01.09.1984 по 16.07.1987 підлягають зарахуванню до спеціального стажу роботи позивача згідно з п.6 ч.2 ст.114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", оскільки такі відповідають записам в його трудовій книжці, недостовірності або інших ознак юридичної дефектності яких не встановлено, а тому її належить розглядати як належний та допустимий доказ у справі.

Щодо позовної вимоги про зобов`язання відповідача призначити позивачу пенсію, суд зазначає, що уповноваженим органом для призначення (перерахунку) пенсії є Пенсійний фонд, до компетенції якого і входить розгляд документів, в тому числі і поданих вперше.

При цьому, суд не може перебирати на себе компетенцію суб`єктів владних повноважень (у цьому конкретному випадку пенсійного органу) та досліджувати документи, яким не надавалась оцінка, а також встановлювати на їх основі наявність чи відсутність права на призначення пенсії.

У спірному рішенні відповідач дійшов висновку про відсутність у позивача необхідного стажу та з цієї підстави відмовив у призначенні пенсії на пільгових умовах.

Отже, з вказаного рішення слідує, що відповідач, отримавши заяву позивача про призначення пенсії та додані до неї документи надав оцінку лише одній з обов`язкових умов, необхідних для призначення зазначеної пенсії, а саме наявності спеціального стажу.

Суд враховує, що Верховний Суд у постанові від 07.03.2018 у справі №233/2084/17 зазначив, що вирішення питання призначення пенсії є виключною компетенцією Пенсійного фонду, а тому належним способом захисту прав позивача є зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву про призначення пенсії на пільгових умовах, а не зобов`язання відповідача призначити таку пенсію.

Завданням адміністративного суду є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень та їх відповідності правовим актам вищої юридичної сили. Завдання правосуддя полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання вимог права, інакше порушується принцип розподілу влади. Тому завданням адміністративного суду є саме контроль за легітимністю прийняття рішень.

Такий висновок суду узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 10.09.2019 у справі №818/985/18 та від 26.12.2019 у справі №810/637/18.

У межах спірних правовідносин судом надана оцінка правомірності оскаржуваного рішення щодо не зарахування до спеціального стажу позивачу періоду навчання в професійно-технічному училищі за професією ткалі та перебування у декретній відпустці.

При цьому, суд не може перебирати на себе компетенцію суб`єктів владних повноважень (у цьому конкретному випадку пенсійного органу) та досліджувати документи, яким не надавалась оцінка, а також встановлювати на їх основі наявність чи відсутність права на призначення пенсії.

Обираючи спосіб захисту порушеного права, суд відповідно до ч.5 ст.242 КАС України враховує правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 07.02.2018 у справі №233/2084/17, відповідно до якої вирішення питання призначення пенсії є виключною компетенцією Пенсійного фонду, а тому належним способом захисту прав позивача є зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву про призначення пенсії на пільгових умовах, а не зобов`язання відповідача призначити таку пенсію.

Адміністративний суд не обмежений у виборі способів відновлення права особи, порушеного владними суб`єктами, і вправі обрати найбільш ефективний спосіб відновлення порушеного права, який відповідає характеру такого порушення з урахуванням обставин конкретної справи.

Беручи до уваги викладене, суд вважає, що належним та ефективним способом захисту порушеного права позивача буде зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області повторно розглянути заяву позивача від 13.02.2023, за результатами розгляду якої було прийнято оскаржуване рішення про відмову у призначенні пенсії, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Вищенаведене повністю узгоджується із позицією Восьмого апеляційного адміністративного суду, викладеній у постанові від 08.12.2022 у аналогічній справі №500/2174/22.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

При цьому, ч.2 ст.77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За наслідками судового розгляду, відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не надав суду достатніх беззаперечних доказів на обґрунтування обставин, на яких ґрунтуються його заперечення, і не довів правомірності оскаржуваних дій.

Таким чином, враховуючи встановлені судом обставини справи, оцінивши добуті докази в їх сукупності за правилами ст.90 КАС України та аналізуючи наведені положення законодавства, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення частково.

Відповідно до ч.3 ст. 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Оскільки позов підлягає до задоволення частково, то до відшкодування позивачу підлягає сума судового збору у розмірі 800,00 грн., сплачена згідно квитанції №18 від 01.03.2023 на суму 1073,60 грн., за рахунок бюджетних асигнувань відповідачів

Керуючись ст.139, 241-246, 250 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 20.02.2023 № 2000-0302-9/21139 про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України Тернопільської області зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу, який дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п.6 ч.2 ст.114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", період навчання в середньому професійно-технічному училищі №2 міста Тернополя з 01.09.1984 по 16.07.1987 та період роботи в відкритому акціонерному товаристві "Тернопільське об`єднання "Текстерно" з 22.07.1987 по 18.07.2005, включаючи період відпустки по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 13.02.2023 щодо призначення пенсії за віком на пільгових умовах на підставі п.6 ч.2 ст.114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з державного бюджету за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 400 (чотириста) гривень 00 (нуль) копійок.

Стягнути з державного бюджету за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 400 (чотириста) гривень 00 (нуль) копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повне судове рішення складено 08 травня 2023 року.

Реквізити учасників справи:

позивач: - ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 );

відповідач: - Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області (місцезнаходження: майдан Свободи, 5, Держпром, 3 під., 2 пов., м.Харків, 61022, ).

- Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (місцезнаходження: Майдан Волі, 3, м.Тернопіль, 46001 ).

Головуючий суддя Мандзій О.П.