Справа № 540/286/22
Суддя: Левчук О.А.
Дата ухвалення: 2023-05-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 540/286/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2023 року Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Левчук О.А., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до 1 державного пожежно-рятувального загону Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Херсонській області про стягнення середнього заробітку, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся з даним позовом до суду та просить суд стягнути з 1 державного пожежно-рятувального загону Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Херсонській області на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час затримки виплати одноразової грошової допомоги при звільненні в розмірі 68370,59 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що наказом від 14.06.2021 року № 260 його звільнено зі служби, однак одноразову грошову допомогу при звільненні в день звільнення виплачено не було. При цьому, одноразову грошову допомогу виплачено лише 20.12.2021 року, тобто повний розрахунок проведено лише через 188 днів після звільнення. Тобто, відповідно до ст. 116, 117 КЗпП України відповідач зобов`язаний нарахувати та виплатити середній заробіток за час затримки по день фактичного розрахунку. Він звільнений 14.06.2021 року, а виплату проведено 20.12.2021, відтак період затримки складає 188 дні. Одноденний розмір його забезпечення складає 382,05 грн. (на руки, після відрахування обов`язкових платежів). Загальний розмір середнього заробітку складає 71825,40 грн. (після відрахування обов`язкових платежів). Розмір несвоєчасно сплачених належних сум при звільненні складає 95,19 % від загального розміру належних сум при звільненні, а тому середній заробіток за час затримки, який підлягає виплаті на його користь після відрахування обов`язкових платежів складає 68370,59 грн. (95,19 % від 71825,40 грн.).

Представником відповідача 1 державного пожежно-рятувального загону Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Херсонській області надано відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача просить відмовити в задоволенні позову та вказує, що позивач не перебував у трудових відносинах як працівник, а проходив службу цивільного захисту, а тому сфері законодавства про працю на нього не поширюється. Крім того, умови грошового забезпечення осіб рядового та начальницького складу служби цивільного захисту регулюються постановою КМУ № 704, Інструкцією № 623, а відтак підлягають застосуванню в даній справі, а не КЗпП України та Порядок № 100. Разом з тим, ані Порядком № 393, а ні Інструкцією № 623 не передбачено строків виплати грошової допомоги при звільненні, відповідальність за затримку розрахунку при звільненні. Основною вимогою є наявність коштів на зазначені цілі. Одноразова грошова допомога при звільнені перерахована позивачу 20.12.2021 року, оскільки кошторисом на 2021 рік кошти на виплату одноразової грошової допомоги при звільненні не передбачено. Таким чином, виплата одноразової грошової допомоги при звільнені не є грошовим забезпечення, її виплата залежить від наявності бюджетних коштів на такі цілі, а тому вимога позивача щодо стягнення середнього заробітку за час затримки виплати одноразової допомоги при звільненні є необгрунтованою та не підлягає задоволенню.

Від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій він зазначив, що КзпП України не встановлює строку проведення остаточного розрахунку при звільненні співробітника ніж строки зазначені ст. 116 КЗпП і не встановлює іншої форми відповідальності за недотримання цих строків ніж зазначеної в ст. 117 КзпП. При цьому, не виділення додаткових бюджетних коштів їх головним розпорядником не мое бути підставою для затримки виплати грошового забезпечення або підставою для звільнення від відповідальності за несвоєчасний розрахунок при звільненні.

Ухвалою Херсонського окружного адміністративного суду від 18 січня 2022 року відкрито провадження по справі № 540/286/22 та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 з 5:30 24 лютого 2022 року введений воєнний стан у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації .

Розпорядженням Верховного Суду від 18.03.2022 року № 11/0/9-22, відповідно до ч. 7 ст. 147 Закону України Про судоустрій і статус суддів, змінено територіальну підсудність судових справ Херсонського окружного адміністративного суду та визначено суд, якому визначається територіальна підсудність справ - Одеський окружний адміністративний суд.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу справи між суддями від 07 березня 2023 року адміністративну справу № 540/286/22 передано головуючому судді Левчук О.А.

Ухвалою суду від 13 березня 2023 року прийнято справу до розгляду та призначення розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Вивчивши матеріали справи, дослідивши та проаналізувавши надані докази, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 проходив службу цивільного захисту та наказом Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Херсонській області від 14.06.2021 року № 260 виключений з кадрів та усіх видів забезпечення 14.06.2021 року (а.с. 14-15, 36-37).

Листом від 28.12.2021 року 1 державним пожежно-рятувальним загоном Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Херсонській області у відповідь на заяву повідомлено ОСОБА_1 про те, що зв`язку з обмеженими фінансовими можливостями та значним збільшенням кількості осіб, звільнених у 2021 році зі служби цивільного захисту, видати, передбачені для 1 ДПРЗ ГУ ДСНС у Херсонській області на 2021 рік не давали можливості у повному обсязі забезпечити виплату одноразової грошової допомоги при звільненні. Після внесення змін 02.12.2021 ВЕРУ до ЗУ «Про Державний бюджет України на 2021 рік» у частині збільшення видатків на виплату одноразової грошової допомоги при звільненні ГУ ДСНС у Херсонській області було виділено відповідні кошти, у зв`язку з чим нараховано одноразову грошову допомогу при звільненні, які він отримав 20.12.2021 року (а.с. 38-40).

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Проходження служби цивільного захисту регламентується Кодексом цивільного захисту України, Положенням про порядок проходження служби цивільного захисту особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою КМУ від 11.07.2013 року №593 (в редакції, чинній на дату спірних правовідносин).

Відповідно до ст. 101 Кодексу цивільного захисту України, служба цивільного захисту - це державна служба особливого характеру, покликана забезпечувати пожежну охорону, захист населення і територій від негативного впливу надзвичайних ситуацій, запобігання і реагування на надзвичайні ситуації, ліквідацію їх наслідків у мирний час та в особливий період.

Згідно ст. 99 Кодексу цивільного захисту України до персоналу (кадрів) органів управління та сил цивільного захисту належать особи рядового і начальницького складу, які проходять службу цивільного захисту за контрактом, державні службовці та інші працівники, з якими укладається трудовий договір. Трудові відносини працівників органів управління та сил цивільного захисту регулюються законодавством про працю, державну службу та укладеними трудовими договорами (контрактами).

Відповідно до ст. 127 Кодексу цивільного захисту України пенсійне забезпечення осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту здійснюється у порядку та розмірах, встановлених Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Згідно ст. 9 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» особам рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу та деяким іншим особам, які мають право на пенсію за цим Законом та звільняються зі служби за станом здоров`я, працівникам міліції (особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ), які на момент опублікування Закону України "Про Національну поліцію" проходили службу в органах внутрішніх справ, мали календарну вислугу не менше п`яти років і до 7 листопада 2015 року були звільнені із служби в органах внутрішніх справ незалежно від підстав звільнення та продовжили роботу в Міністерстві внутрішніх справ або Національній поліції (їхніх територіальних органах, закладах і установах) на посадах, що заміщуються державними службовцями відповідно до Закону України "Про державну службу", а в навчальних, медичних закладах та науково-дослідних установах - на будь-яких посадах, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби. У разі звільнення зі служби за віком, у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, закінченням строку контракту, у зв`язку з прямим підпорядкуванням близькій особі, систематичним невиконанням умов контракту командуванням, на підставах, визначених пунктом 1 частини другої статті 36 Закону України "Про розвідку", а також у зв`язку з настанням особливого періоду та небажанням продовжувати військову службу військовослужбовцем-жінкою, яка має дитину (дітей) віком до 16 років одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби виплачується за наявності вислуги 10 років і більше.

Разом з тим, ні Кодексом цивільного захисту України, ні іншими нормативно-правовими актами не врегульовано порядок відшкодування середнього заробітку (грошового забезпечення) за час затримки розрахунку при звільненні особи зі служби цивільного захисту.

При цьому, за загальним правилом пріоритетними є норми спеціального законодавства, а трудове законодавство підлягає застосуванню у випадках, якщо нормами спеціального законодавства не врегульовані спірні правовідносини.

Відповідно до ст. 116 Кодексу законів про працю України (в редакції, чинній на дату виникнення спірних правовідносин) при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму.

Згідно ст. 117 Кодексу законів про працю України (в редакції, чинній на дату виникнення спірних правовідносин) в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору.

З вищевикладеного слідує, що передбачений частиною першою ст. 117 Кодексу законів про працю України обов`язок роботодавця щодо виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні настає за умови невиплати з його вини належних працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 КЗпП України.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 звільнений зі служби 14.06.2021 року (а.с. 14-15).

В той же час, одноразову грошову допомогу при звільненні ОСОБА_1 виплачено лише 20.12.2021 року, що не заперечується відповідачем.

Таким чином, період з 15.06.2021 року по 19.12.2021 року є періодом затримки 1 державним пожежно-рятувальним загоном Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Херсонській області розрахунку при звільнені ОСОБА_1 .

За таких підстав, суд дійшов висновку, що 1 державним пожежно-рятувальним загоном Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Херсонській області допущено протиправну бездіяльність щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні по день фактичного розрахунку.

Згідно ст. 27 Закону України «Про оплату праці» порядок обчислення середньої заробітної плати працівника у випадках, передбачених законодавством, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Порядок обчислення середньої заробітної плати, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року №100.

Відповідно до п. 1 Порядку № 100 цей Порядок обчислення середньої заробітної плати застосовується у випадках, зокрема, інших випадках, коли згідно з чинним законодавством виплати провадяться виходячи із середньої заробітної плати.

Згідно п. 8 Порядку № 100 нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

При цьому, п. 3 розділу ІІІ Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 р. N 100 визначено, що суми нарахованої заробітної плати, крім премій (в тому числі за місяць) та інших заохочувальних виплат за підсумками роботи за певний період, враховуються у тому місяці, за який вони нараховані, та у розмірах, в яких вони нараховані, без виключення сум відрахування на податки, стягнення аліментів тощо, за винятком відрахувань із заробітної плати осіб, засуджених за вироком суду до виправних робіт.

Тобто, податки і збори із суми середнього заробітку, присудженої за рішенням суду, підлягають нарахуванню роботодавцем при виконанні відповідного судового рішення та, відповідно, відрахуванню із суми середнього заробітку при виплаті працівнику.

З довідки від 31.01.2022 року № 66-148/21-1з та довідки від 31.01.2022 року № 66-157/21-1з розмір середньоденного грошового забезпечення ОСОБА_1 , розрахованого згідно постанови КМУ № 100 складає 388,79 грн. (а.с. 53-54).

Таким чином, розмір середнього заробітку позивача за весь час затримки розрахунку по день фактичного розрахунку (з 15.06.2021 року по 19.12.2021 року) становить 72703,73 грн. (187 днів х 388,79 грн.).

При цьому, сума виплаченої позивачу, ОСОБА_1 , одноразової грошової допомоги при звільненні складає 148753,80 грн. (а.с. 54).

В постанові від 30 листопада 2020 року по справі № 480/3105/19 Верховний Суд зазначив, що Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу на те, що встановлений статтею 117 КЗпП України механізм компенсації роботодавцем працівнику середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні не передбачає чітких критеріїв встановлення справедливого та розумного балансу між інтересами звільненого працівника та його колишнього роботодавця (див. пункт 71 постанови від 26 червня 2019 року у справі № 761/9584/15-ц).

Також, в цій постанові Верховний Суд вказав, що Суд може зменшити розмір відшкодування, передбаченого статтею 117 КЗпП України, і таке зменшення має залежати від розміру недоплаченої суми (див. висновок Верховного Суду України, висловлений у постанові від 27 квітня 2016 року у справі №6-113цс16; висновки Великої Палати Верховного Суду, висловлені у постанові від 26 червня 2019 року у справі № 761/9584/15-ц, щодо відступлення від частини висновків Верховного Суду України, наведених у постанові від 27 квітня 2016 року у справі №6-113цс16).

Зменшуючи розмір відшкодування, визначений відповідно до статті 117 КЗпП України, виходячи зі середнього заробітку за час затримки роботодавцем розрахунку при звільненні, необхідно враховувати таке (див. пункт 91 постанови Великої Палати Верховного Суду від 26 червня 2019 року у справі № 761/9584/15-ц):

- розмір простроченої заборгованості роботодавця щодо виплати працівнику при звільненні всіх належних сум, передбачених на день звільнення трудовим законодавством, колективним договором, угодою чи трудовим договором;

- період затримки (прострочення) виплати такої заборгованості, а також те, з чим була пов`язана тривалість такого періоду з моменту порушення права працівника і до моменту його звернення з вимогою про стягнення відповідних сум;

- ймовірний розмір пов`язаних із затримкою розрахунку при звільненні майнових втрат працівника;

- інші обставини справи, встановлені судом, зокрема, дії працівника та роботодавця у спірних правовідносинах, співмірність можливого розміру пов`язаних із затримкою розрахунку при звільненні майнових втрат працівника та заявлених позивачем до стягнення сум середнього заробітку за несвоєчасний розрахунок при звільненні.

В той же час, суд не приймає до уваги посилання представника відповідача на відсутність коштів для виплати одноразової грошової допомоги при звільненні, оскільки невиконання або неналежне виконання законів, якими передбачено певні соціальні гарантії, через відсутність коштів для їх виплати не є підставою для виправдання невиплати належних особі сум. Відтак, не виділення додаткових бюджетних коштів їх головним розпорядником не може бути підставою для затримки виплати грошового забезпечення або бути підставою для звільнення від відповідальності за несвоєчасний розрахунок при звільненні.

При цьому, КЦЗ України не встановлює іншого строку проведення остаточного розрахунку при звільненні співробітника ніж строки зазначені в ст.116 КЗпП України і не встановлює іншої форми відповідальності за недотримання цих строків ніж зазначеної в ст.117 КЗпП України.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 16 жовтня 2020 року по справі № 822/1091/16.

При цьому, пунктом 16 частини 1 розділу І Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин» від 01.07.2022 № 2352-IX (далі - Закон № 2352-IX), який набрав чинності 19.07.2022, текст статті 117 викладено в такій редакції: «У разі невиплати з вини роботодавця належних звільненому працівникові сум у строки, визначені статтею 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку, але не більш як за шість місяців. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум роботодавець повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування у разі, якщо спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору, але не більш як за період, встановлений частиною першою цієї статті».

За таких підстав, з урахуванням висновків Верховного Суду, враховуючи приписи ст. 116, 117 КЗпП України, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для стягнення з 1 державного пожежно-рятувального загону Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Херсонській області на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 15.06.2021 року (наступний день після звільнення) по 15.12.2021 року (шість місяців відповідно до вимог ст. 117 КЗпП) у розмірі 71148,57 грн. (сімдесят одна тисяча сто сорок вісім гривень 57 копійок), з урахуванням обов`язкових відрахувань.

Згідно ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); добросовісно; розсудливо.

Відповідно до ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

На підставі вищевикладеного, розглянувши справу на підставі наданих доказів, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню шляхом визнання протиправною бездіяльність 1 державного пожежно-рятувального загону Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Херсонській області щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні; стягнення з 1 державного пожежно-рятувального загону Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Херсонській області на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 15.06.2021 року по 15.12.2021 року у розмірі 71148,57 грн. (сімдесят одна тисяча сто сорок вісім гривень 57 копійок), з урахуванням обов`язкових відрахувань. В задоволенні решти позовних вимог слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 8, 9, 12, 77, 90, 139, 242-246, 250, 255 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 ) до 1 державного пожежно-рятувального загону Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Херсонській області (, адреса місцезнаходження: 73003, м. Херсон, вул. Молодіжна, 6) про стягнення середнього заробітку, - задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність 1 державного пожежно-рятувального загону Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Херсонській області щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні.

Стягнути з 1 державного пожежно-рятувального загону Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Херсонській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 15.06.2021 року по 15.12.2021 року у розмірі 71148,57 грн. (сімдесят одна тисяча сто сорок вісім гривень 57 копійок), з урахуванням обов`язкових відрахувань.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено в порядку та в строки встановлені ст. ст. 295, 297 КАС України.

Рішення набирає законної сили в порядку передбаченому статтею 255 КАС України.

Суддя О.А. Левчук