Справа № 440/4375/23
Суддя: Є.Б. Супрун
Дата ухвалення: 2023-05-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 травня 2023 року м. ПолтаваСправа № 440/4375/23

Полтавський окружний адміністративний суд у складі судді Супруна Є.Б., розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження справу №440/4375/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

07.04.2023 ОСОБА_1 направила до Полтавського окружного адміністративного суду позов (надійшов до суду 11.04.2023), що заявлений до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (надалі - відповідач, ГУПФ), в якому просить суд визнати протиправними дії відповідача щодо застосування проіндексованого показника середньої заробітної плати по країні за 2014-2016 роки при призначенні їй пенсії за віком у 2022 році, зобов`язавши при цьому ГУПФ здійснити обчислення, нарахування та виплату пенсії за віком ОСОБА_1 у відповідності до частини 1 статті 27, частин 1, 2 статті 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" із застосуванням показника середньої заробітної плати у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні за 2019-2021 роки у відповідному розмірі з дня призначення пенсії за віком, тобто з 01.03.2022.

Мотивуючи заявлений позов, заявниця вказує на протиправну, як на її думку, поведінку відповідача, який вважає відсутніми підстави для застосування при обчисленні згідно зі ст. 27, ч. ч. 1, 2 ст. 40 Закону №1058 показника заробітної плати у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2019-2021 роки, який враховується при призначенні пенсій у 2022 році.

Ухвалою судді Полтавського окружного адміністративного суду від 13.04.2023 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (у письмовому провадженні).

У наданому до суду відзиві на позов представник ГУПФ просить у задоволенні позовних вимог відмовити, посилаючись на їх необґрунтованість. Вказує, що для забезпечення виплати пенсії ОСОБА_1 розрахунок пенсії проводився згідно із Законом України "Про службу в органах місцевого самоврядування" та Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". З 01.03.2022 у зв`язку з індексацією заробітної плати відповідно до статті 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" розмір пенсії, призначеної згідно з цим Законом (4244,58 грн), перевищив розмір пенсії, призначеної відповідно до Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування" (3862,72 грн). Враховуючи найбільш вигідні умови, виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.03.2022 переведено відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Обчислення розміру пенсії проведено за матеріалами пенсійної справи відповідно до пункту 4-7 частини 4 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення попереднього виду пенсії, і на даний час, з урахуванням індексації заробітної плати, становить 6186,32 грн. З огляду на це, як вважає відповідач, підстави для проведення перерахунку пенсії із врахуванням показника середнього заробітку за 2019-2021 роки відсутні (а.с. 30-31).

Розгляд справи здійснюється судом в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Суд, вивчивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини.

ОСОБА_1 перебуває на обліку у ГУПФ, де з 18.03.2006 отримувала пенсію за віком, призначену відповідно до Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування".

З 01.03.2022 у зв`язку з індексацією заробітної плати відповідно до ч. 2 ст. 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне забезпечення" розмір пенсії ОСОБА_1 , призначеної за цим Законом (4244,58 грн), перевищив розмір пенсії, призначеної відповідно до Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування" (3862,72 грн).

Тому позивача з 01.03.2022 було переведено на пенсію за віком згідно із Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". При цьому розмір пенсії був розрахований із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України, за 2014 - 2016 роки.

07.02.2023 позивач звернулася до відповідача із заявою, в якій просила провести обчислення, нарахування та виплачувати їй пенсію за віком із застосуванням показника заробітної плати по країні за 2019-2021 роки відповідно до ст. 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з 01.03.2022 (а.с. 15).

Проте, ГУПФ листом від 24.02.2023 №1600-0207-8/13266 повідомило позивача про відсутність підстав для задоволення її заяви (а.с. 16-17).

Вважаючи відмову ГУПФ у здійсненні перерахунку призначеної пенсії із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні, за календарні роки, що передують переведенню на пенсію за віком за 2019-2021 роки протиправною, ОСОБА_1 звернулася до суду з цим позовом.

Вирішуючи позов по суті, суд виходить з наступного.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, особливості призначення, перерахунку і виплати пенсій врегульовано Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-IV (надалі - Закон №1058-IV в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до статті 1 Закону №1058-ІV, пенсією є щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.

Відповідно до частини першої статті 9 Закону №1058-ІV, в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати:

1) пенсія за віком;

2) пенсія по інвалідності;

3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

За приписами частини другої статті 40 Закону №1058-ІV, заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де: Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується ПФУ за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики. Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз 1 + Кз 2 + Кз 3 + ... + Кз n); К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.

Згідно з частиною 3 статті 45 Закону №1058-ІV, переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший у пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами ПФУ.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Згідно з пунктом 13 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону №1058-ІV, у разі якщо особі призначено пенсію відповідно до законів України "Про державну службу", "Про службу в органах місцевого самоврядування", "Про прокуратуру", "Про статус народного депутата України", "Про наукову і науково-технічну діяльність", її виплата продовжується до переведення за бажанням особи на пенсію на інших підставах або за бажанням особи поновлюється у розмірі, який було встановлено до переведення.

З наведеного слідує, що частиною 3 статті 45 Закону №1058-ІV установлюється порядок переведення з одного виду пенсії, призначеної саме за цим Законом, на інший.

Отже, показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

У випадку переведення на інший вид пенсії за іншим законом має враховуватися показник середньої заробітної плати за три календарні роки, що передують року призначення нового виду пенсії.

Як встановлено судом, ОСОБА_1 з 18.03.2006 отримувала пенсію за віком, призначену відповідно до Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування".

З 01.03.2022 позивача переведено з пенсії за віком, призначеної за нормами Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування", на пенсію за віком, призначену за нормами Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Тобто, позивача з 01.03.2022 переведено на той самий вид пенсії (за віком), хоча й за нормами іншого закону.

Таким чином, оскільки мало місце призначення одного й того ж самого виду пенсії (пенсії за віком), але за іншим законом, суд приходить висновку про те, що показник середньої заробітної плати при переведенні з пенсії за віком, призначеної відповідно до Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування", на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час первинного призначення пенсії за віком.

Тому при визначенні розміру пенсії позивача з 01.03.2022 відповідач правомірно застосував показник середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України, за 2014 - 2016 роки, а не за 2019-2021 роки.

До аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у складі у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові від 29.11.2022 при розгляді справи №560/4589/21, який в силу приписів частини 5 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України враховується судом під час вирішення цього спору.

При цьому суд визнає безпідставними посилання позивача на правову позицію Великої Палати Верховного Суду, викладену у постанові від 31.10.2018 у справі №876/5312/17, та Верховного Суду, висловлену у постановах від 28.11.2019 у справі №647/1699/16-а, від 31.07.2019 у справі №720/208/17, оскільки у цих справах позивачам первинно було призначено пенсію за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення", а у подальшому переведено на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". У цих справах суди дійшли висновку про те, що у випадку призначення особі пенсії за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення", який передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії, а в подальшому при виявленні такою особою бажання отримувати пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", має місце саме призначення пенсії за віком, а не переведення згідно з частиною 3 статті 45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" на інший вид пенсії у межах одного закону, а тому при обчисленні пенсії необхідно застосувати показник середньої заробітної плати (доходу) за три роки, що передували року призначенню пенсії за віком.

Натомість у справі, що розглядається, позивача з 01.03.2022 переведено з пенсії за віком, призначеної за нормами Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування", на пенсію за віком, призначену за нормами Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", тобто зміни виду її пенсії не відбулося.

Так само нерелевантними є висновки Верховного Суду, викладені у постановах від 31.05.2019 у справі №359/4709/17, від 21.02.2019 у справі №211/2459/17, оскільки в цих справах позивачам первинно було призначено пенсію за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

З огляду на вищевикладене у задоволенні позову суд відмовляє у повному обсязі.

Підстави для розподілу судових витрат, які складаються лише із сум сплаченого судового збору в розмірі 1073,60 грн, у зв`язку з відмовою у задоволенні позову - відсутні.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - залишити без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду впродовж тридцяти днів з моменту його підписання.

Суддя Є.Б. Супрун