Справа № 160/21193/22
Суддя: Семененко Я.В.
Дата ухвалення: 2023-05-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

09 травня 2023 року м. Дніпросправа № 160/21193/22

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Семененка Я.В. (доповідач),

суддів: Бишевської Н.А., Добродняк І.Ю.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпрі апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Дніпропетровський завод прокатних валків»

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07 березня 2023 року (суддя Коренев А.О.) у справі №160/21193/22 за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області до Акціонерного товариства «Дніпропетровський завод прокатних валків» про стягнення заборгованості по відшкодуванню витрат на виплату та доставку пільгових пенсій,-

в с т а н о в и В :

Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області звернулося до суду з позовом про стягнення з Акціонерного товариства «Дніпропетровський завод прокатних валків» заборгованості по відшкодуванню витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за період жовтень-грудень 2022 року за Списком № 1 у розмірі 331 944 грн. 87 коп. та за Списком № 2 у розмірі 74 669 грн. 51 коп. на загальну суму 406 614 грн. 38 коп.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилався на те, що відповідач, в порушення Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», не перераховував витрати на виплату і доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, у зв`язку з чим має заборгованість зі сплати фактичних витрат на виплату та доставку пенсій призначених на пільгових умовах (список №1,2).

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07 березня 2023 року адміністративний позов задоволено.

Рішення суду фактично мотивовано обов`язком підприємства відшкодовувати органу Пенсійного фонду фактичні витрати на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, в частині стягнення витрат на виплату та доставку пільгових пенсій призначених за Списком №2 у сумі 74 669,51грн, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просив скасувати рішення суду першої інстанції, у вказаній частині, та прийняти нове рішення, яким в задоволенні позову щодо стягнення витрат на виплату та доставку пільгових пенсій призначених за Списком №2 у сумі 74 669,51грн., відмовити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач посилався на те, що можливість відшкодування підприємством фактичних витрат на виплату та доставку пільговий пенсій безпосередньо пов`язана із фактом отримання підприємством розрахунків таких витрат. Відповідач зазначає, що в порушення вимог п.6.4 Інструкції №21-1 органом ПФУ не було направлено підприємству розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пенсій у

визначені строки. Заявник апеляційної скарги вказує на те, що судом першої інстанції вказані обставини не враховано, у зв`язку з чим необґрунтовано задоволено позов. Крім цього, відповідач вказує на те, що і надані суду довідки-розрахунки фактичних витрат не свідчать про дотримання органом ПФУ вимог п.6.4 Інструкції №21-1, оскільки такі довідки-розрахунки не передбачені Інструкцією №21-1. Також відповідач не погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність обов`язку відшкодовувати органу Пенсійного фонду фактичні витрати на виплату та доставку пенсій, що призначені на пільгових умовах по Списку №2. За позицією скаржника за нормами чинного законодавства обов`язок підприємств стосовно відшкодування витрат на виплату та доставку пенсій передбачено лише відносно тих осіб, які були зайняті на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці виключно за Списком №1, а указані позивачем особи отримують пенсії, призначені за Списком № 2.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши доводи апеляційної скарги та правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи із наступного.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що Акціонерне товариство «Дніпропетровський завод прокатних валків» зареєстроване як юридична особа, та як платник страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області.

Згідно довідок-розрахунків заборгованості щодо відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідних до ч.2 розділу ХV Прикінцеві положення Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування в частині пенсій, призначених відповідно до п.п. а - -з ст. 13 Закону України Про пенсійне забезпечення за період 01.10.2022 31.12.2022 по Акціонерному товариству Дніпропетровський завод прокатних волків зведена заборгованість по пенсіонерах на підставі даних управлінь Пенсійних фондів за списком №1 становить 331944,87 грн. та за списком №2 74 669,51грн.

Наявність вказаної заборгованості стала підставою звернення пенсійного органу з позовом до суду.

За наслідками перегляду справи суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити таке.

Так, визначаючи межі апеляційного перегляду справи, суд апеляційної інстанції виходить з того, що рішення суду першої інстанції оскаржено відповідачем, оскаржено в частині задоволених вимог щодо стягнення витрат на виплату та доставку пільгових пенсій призначених за Списком №2 у сумі 74 669,51грн., у зв`язку з чим судом апеляційної інстанції надається оцінка рішенню суду першої інстанції, на предмет його законності та обґрунтованості, в частині задоволених позовних вимог щодо стягнення з відповідача витрат на виплату та доставку пільгових пенсій призначених за Списком №2 у сумі 74 669,51грн.

За приписами пункту 2 Прикінцевих положень Закону України від 09 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058-IV) пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, які відповідно до цього Закону мають право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

За правилами даного пункту покриття витрат Пенсійного фонду на виплату і доставку пенсій за віком, призначених на пільгових умовах відповідно до статей 13 і 14 Закону України "Про пенсійне забезпечення" до набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" та призначених відповідно до частин другої і третьої статті 114 цього Закону до досягнення пенсійного віку, визначеного статтею 26 цього Закону, здійснюється у такому порядку: підприємства та організації (крім сільськогосподарських товаровиробників, віднесених до четвертої групи платників єдиного податку, що визначені підпунктом 4 пункту 291.4 статті 291 Податкового кодексу України) вносять до Пенсійного фонду плату, що покриває фактичні витрати на виплату і доставку пенсій особам, які були зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, крім тих, які були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України; на виплату і доставку пенсій особам, які були зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, а також на інших роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до частини другої статті 114 цього Закону, - до набуття права на пенсію за віком відповідно до цього Закону за раніше діючим порядком.

Аналіз наведених положень дає підстави для висновку про те, що витрати на виплату та доставку пенсій особам, зокрема, які були зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, покриваються підприємствами та організаціями.

До набрання чинності Законом №1058-IV діяв Закон України "Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування" від 26.06.1997 № 400/97-ВР (далі Закон № 400/97-ВР).

Згідно п. 1 ст. 1 Закону № 400/97-ВР платниками збору на обов`язкове державне пенсійне страхування є суб`єкти підприємницької діяльності незалежно від форм власності, їх об`єднання, бюджетні, громадські та інші установи та організації, об`єднання громадян та інші юридичні особи, а також фізичні особи - суб`єкти підприємницької діяльності, які використовують працю найманих працівників.

Положеннями абзацу 4 пункту 1 статті 2 Закону № 400/97-ВР визначено, що об`єктом оподаткування є також фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених до дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" відповідно до пунктів "б" - "з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та призначених після дня набрання чинності зазначеним Законом відповідно до пунктів 2-8 частини другої статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" у період до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

З огляду на наведені норми матеріального права, суд апеляційної інстанції вважає безпідставними аргументи скаржника, викладені в апеляційній скарзі щодо відсутності у підприємства обов`язку відшкодовувати органу Пенсійного фонду фактичні витрати на виплату та доставку пенсій, призначених по Списку №2, оскільки відповідач віднесений до кола осіб, на яких покладено обов`язок відшкодовувати органам Пенсійного фонду витрати на виплату та доставку пільгових пенсій.

Щодо аргументів відповідача про недотримання позивачем вимог Інструкції №21-1, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити таке.

Відповідно до п.6.4 Інструкції «Про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України», затвердженої постановою Правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003р. №21-1, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 16 січня 2004 року за №64/8663, розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається відділами надходження доходів органів Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону (згідно з додатками 6 та 7), які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом 10 днів з новопризначених (перерахованих) пенсій.

Згідно із п. 6.5 Інструкції №21-1, розрахунки складаються на підставі відомостей відділів з призначення пенсій органів Пенсійного фонду України, які подаються згідно з додатком 8 та додатком 8а до 1 січня поточного року та протягом 10 днів з дня прийняття рішення про призначення нової пенсії.

Відповідно до п.6.8 Інструкції №21-1, підприємства щомісячно до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в повідомленні місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

Таким чином, вказаною Інструкцією визначено як обов`язок органів Пенсійного Фонду України направити у встановлені строки платникам розрахунки сум до відшкодування на поточний рік так і обов`язок платників вносити до Пенсійного фонду зазначену в повідомленні місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

У спірному випадку судом першої інстанції було встановлено, що позивачем, на виконання вимог Інструкції №21-1, було направлено відповідачу розрахунки сум, які підлягають відшкодуванню. На підтвердження вказаних обставин реєстри поштових відправлень та фіскальний чек, в якому зазначено дату відправлення поштової кореспонденції. При цьому, підприємству направлялися розрахунки фактичних витрат як щодо пенсії, призначених за Списком №1 так і щодо пенсій, призначених за Списком №2. У свою чергу, відповідач, частково оскаржуючи рішення суду першої інстанції, заперечує лише факт отримання розрахунків витрат по пенсіям за Списком №2.

Суд першої інстанції, визначаючи обов`язок підприємства відшкодувати фактичні витрати на виплату та доставку пільгових пенсій, досліджував довідки-розрахунки, які вказують на розмір та підстави виникнення спірної заборгованості. У вказаних довідках зазначені прізвища пенсіонерів, яким фактично вже була виплачена пільгова пенсія у спірному періоді; період роботи у відповідача; визначена частка відшкодування підприємством у відсотковому відношенні до набутого пенсіонерами пільгового стажу на підприємстві відповідача, і правильність наведених розрахунків відповідачем не заперечується, що вбачається з доводів його апеляційної скарги.

Отже, надані позивачем докази, як правильно зазначив суд першої інстанції, свідчать про обов`язок відповідача відшкодовувати органу Пенсійного фонду фактичні витрати на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

Ураховуючи викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та ухвалено рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим підстав для його скасування, в межах доводів апеляційної скарги, не існує.

На підставі викладеного, керуючись п.1 ч.1 ст.198, ст. 200, 205, 206 КАС України, суд-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Дніпропетровський завод прокатних валків» залишити без задоволення, а рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07 березня 2023 року по справі №160/21193/22 без змін.

Постанова набирає законної сили з дати прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках та строки, визначені ст.ст.328, 329 КАС України.

Повне судове рішення складено 09.05.2023

Головуючий - суддя Я.В. Семененко

суддя Н.А. Бишевська

суддя І.Ю. Добродняк