Справа № 160/3473/23
Суддя: Боженко Наталія Василівна
Дата ухвалення: 2023-05-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

10 травня 2023 року Справа 160/3473/23

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Боженко Н.В., розглянувши в порядку письмового провадження у м. Дніпрі клопотання представника Військової частини НОМЕР_1 про розгляд справи за правилами загального позовного провадження у справі №160/3473/23 за позовною заявою ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії-

ВСТАНОВИВ:

22 лютого 2023 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду, надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі позивач) до Командування військової частини НОМЕР_1 генерал-майора ОСОБА_2 (далі відповідач) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

Позовна заява обґрунтована протиправністю дій відповідача щодо неналежного обчислення строку військової служби позивача.

Справі за даним адміністративним позовом присвоєно єдиний унікальний номер судової справи 160/3473/23 та у зв`язку з автоматизованим розподілом дана адміністративна справа була передана для розгляду судді Боженко Н.В.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27 лютого 2023 року позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10 квітня 2023 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі №160/3473/23 та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, за наявними у справі матеріалами (письмове провадження).

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04 травня 2023 року у задоволенні клопотання представника Військової частини НОМЕР_1 про розгляд справи №160/3473/23 за правилами загального позовного провадження відмовлено.

08 травня 2023 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду через канцелярію від представника відповідача надійшло клопотання про розгляд справи в загальному провадженні. В обґрунтування клопотання зазначив, що з наданих до суду доказів не можливо встановити обставини справи та необхідні обґрунтування та пояснення з відділу персоналу, фінансово-економічної служби з можливістю подальшого надання розрахунків.

Дослідивши матеріали справи, при вирішенні заявленого клопотання суд виходить з наступного.

Частиною другою та третьою статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що спрощене позовне провадження призначене для розгляду справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

При цьому згідно ч. 4 ст. 12 Кодексу адміністративного судочинства України виключно за правилами загального позовного провадження розглядаються справи у спорах:

1) щодо оскарження нормативно-правових актів, за винятком випадків, визначених цим Кодексом;

2) щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень, якщо позивачем також заявлено вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної такими рішеннями, діями чи бездіяльністю, у сумі, що перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

3) про примусове відчуження земельної ділянки, інших об`єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, з мотивів суспільної необхідності;

4) щодо оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

5) щодо оскарження рішень Національної комісії з реабілітації у правовідносинах, що виникли на підставі Закону України "Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років";

6) щодо оскарження індивідуальних актів Національного банку України, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Міністерства фінансів України, Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку, рішень Кабінету Міністрів України, визначених частиною першою статті 266-1 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 3 ст. 257 Кодексу адміністративного судочинства України при вирішенні питання про розгляд справи за правилами спрощеного або загального позовного провадження суд враховує:

1) значення справи для сторін;

2) обраний позивачем спосіб захисту;

3) категорію та складність справи;

4) обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначати експертизу, викликати свідків тощо;

5) кількість сторін та інших учасників справи;

6) чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес;

7) думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

В свою чергу частиною четвертою статті 257 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що за правилами спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах:

1) щодо оскарження нормативно-правових актів, за винятком випадків, визначених цим Кодексом;

2) щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень, якщо позивачем також заявлено вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної такими рішеннями, діями чи бездіяльністю, у сумі, що перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

3) про примусове відчуження земельної ділянки, інших об`єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, з мотивів суспільної необхідності;

4) щодо оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ч. 4 ст. 260 Кодексу адміністративного судочинства України якщо відповідач в установлений судом строк подасть заяву із запереченнями проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, суд залежно від обґрунтованості заперечень відповідача протягом двох днів із дня її надходження до суду постановляє ухвалу про:

1) залишення заяви відповідача без задоволення;

2) розгляд справи за правилами загального позовного провадження та заміну засідання для розгляду справи по суті підготовчим засіданням.

У тексті клопотання жодним чином конкретно не обґрунтував потребу у розгляді цієї справи в порядку загального позовного провадження. Твердження про неможливість встановлення обставин справи є неконкретним, в т.ч. не містить чіткої вказівки які конкретно обставини справи та в зв`язку з чим не можуть бути встановлені при розгляді справи в порядку спрощеного позовного провадження. Твердження про необхідність обґрунтування та пояснення з відділу персоналу, фінансово-економічної служби з можливістю подальшого надання розрахунків також є необґрунтованими, оскільки відповідні структурні підрозділи відповідача перебувають у його підпорядкуванні, в зв`язку з чим відповідач як єдина організація має можливість взаємодіяти зі своїми структурними підрозділами на власний розсуд, підстав для неможливості такої взаємодії через розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження відповідачем не наведено, як не наведено і пояснення чому розгляд справи в порядку загального позовного провадження вплине на можливість відповідача взаємодіяти зі своїми структурними підрозділами.

В зв`язку із вказаним, суд зазначає, що характер спірних правовідносин та предмет доказування у цій справі незначної складності не вимагають розгляду справи в порядку загального позовного провадження.

При цьому сторони не позбавлені права надавати докази та висловлювати свою позицію письмово та спростовувати доводи опонентів у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін (письмове провадження), учасники справи вільні в наданні суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Виходячи з вищевикладеного, враховуючи можливість виконання завдання та дотримання основних засад адміністративного судочинства при розгляді справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін (письмове провадження), суд приходить до висновку про необґрунтованість клопотання представника відповідача про розгляд справи за правилами загального позовного провадження, в зв`язку з чим у його задоволенні належить відмовити.

Керуючись ст. ст. 2, 12, 243, 248, 257, 260, 294 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання представника Військової частини НОМЕР_1 про розгляд справи №160/3473/23 за правилами загального позовного провадження - відмовити.

Копії даної ухвали направити учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили відповідно до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України та не може бути оскаржена.

Суддя Н.В. Боженко