Справа № 340/3881/22
Суддя: Баранник Н.П.
Дата ухвалення: 2023-05-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

04 травня 2023 року м.Дніпросправа № 340/3881/22

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Баранник Н.П.,

суддів: Малиш Н.І., Щербака А.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 25 жовтня 2022 року у справі № 340/3881/22 (суддя Дегтярьова С.В., справа розглянута в порядку письмового провадження) за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом, в якому просив:

- визнати протиправним рішення Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області (далі - відповідач), викладене у формі листа від 19.07.2022 року №Л-53/05/28-2022 про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_1 від 22.06.2022 року в частині нарахування та виплати додаткової доплати до грошового забезпечення відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №375 від 29.04.2020 року за березень, квітень, серпень, грудень 2020 року та з 01 лютого по 22 листопада 2021 року;

- зобов`язати Головне управління Національної поліції в Кіровоградській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову доплату до грошового забезпечення за березень, квітень, серпень, грудень 2020 року та з 01 лютого по 22 листопада 2021 року, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №375 від 29.04.2020 року Деякі питання оплати праці (грошового забезпечення) окремих категорій працівників, військовослужбовців Національної гвардії та Державної прикордонної служби, осіб рядового та начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту, поліцейських, які забезпечують життєдіяльність населення, на період карантину, установленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СOVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-СoV-2, та протягом 30 днів з дня його відміни;

- стягнути з відповідача понесені судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 8500 гривень.

В обґрунтування позовних вимог зазначав, що під час проходження служби у період з 09.02.2018 по 22.11.2021 позивач займав посаду Інспектора чергового чергової частини роти патрульної поліції особливого призначення «Святослав» та виконання його посадових обов`язків передбачало контакт з населенням. Позивач вказує, що йому нараховано та виплачено додаткову доплату до грошового забезпечення згідно постанови Кабінету Міністрів України №375 від 29.04.2020 року за період травень-листопад 2020 року та січень 2021 року. Однак, доплата до грошового забезпечення за березень-квітень, серпень, грудень 2020 року та з лютого по листопад 2021 року не виплачувалась. Хоча його посадові обов`язки не змінювались та весь час були пов`язані з безпосереднім контактом з населенням. Позивач звернувся до Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області із заявою, в якій просив усунути порушення прав, а саме нарахувати та виплатити додаткову доплату до грошового забезпечення, як поліцейському, який мав безпосередній контакт з населенням у період дії карантину за весь період. Проте, відповідач листом від 19.07.2022 р. №Л-53/05/28-22 відмовив йому у нарахуванні та виплаті вказаної доплати до грошового забезпечення.

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 25 жовтня 2022 року адміністративний позов задоволено частково:

- визнано протиправною відмову Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області у нарахуванні та виплаті додаткової доплати до грошового забезпечення відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №375 від 29.04.2020 року за період з 03.03.2021 року по 14.05.2021 року включно та за період з 13.07.2021 року по 14.09.2021 року включно;

- зобов`язано Головне управління Національної поліції в Кіровоградській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову доплату до грошового забезпечення відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №375 від 29.04.2020 року за період з 03.03.2021 року по 14.05.2021 року включно та за період з 13.07.2021 року по 14.09.2021 року включно.

В задоволені решти позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду в частині відмови у задоволенні позовних вимог позивач подав апеляційну скаргу. У скарзі, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин справи, порушення норм матеріального та процесуального права, позивач просить скасувати рішення суду першої інстанції в оскарженій частині та прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі. Крім того, просить здійснити розподіл судових витрат, понесених позивачем в зв`язку з розглядом справи судом апеляційної інстанції у розмірі 5 000 грн..

Скаржник стверджує, що за періоди травень - листопад 2020 року та січень 2021 року, виконуючи посадові обов`язки, мав безпосередній контакт з населенням, а тому був включений до відповідного наказу на підставі якого здійснено виплату додаткової доплати до грошового забезпечення згідно постанови Кабінету Міністрів України № 375 від 29.04.2020 року. В подальшому посадові обов`язки позивача не змінювались. Проте, доплата до грошового забезпечення за березень, квітень, серпень, грудень 2020 року та з лютого по листопад 2021 року не виплачувалась. Щодо розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу зазначив, що у разі встановлення адвокатом та клієнтом фіксованого розміру гонорару детальний опис робіт, виконаних під час надання правової допомоги не потрібен.

Головним управлінням Національної поліції в Кіровоградській області також була подана апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції, проте ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 24 квітня 2023 року апеляційну скаргу було повернуто у зв`язку з не усуненням недоліків скарги.

Відповідач надіслав письмовий відзив на апеляційну скаргу позивача. У відзиві зазначає, що підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні. Вважає доводи скаржника безпідставними.

Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження у відповідності до приписів ст.311 КАС України.

Вивчивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга позивача підлягає частковому задоволенню, з огляду на наступне.

З матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_1 проходив службу на посаді інспектора-чергового чергової частини роти патрульної служби поліції особливого призначення «Святослав» Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області та наказом начальника Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області №526/ос від 22.11.2021 звільнений зі служби в поліції за п.2 ч.1 ст.77 Закону України «Про національну поліцію» (через хворобу) (а.с. 48).

Відповідно до тимчасової посадової інструкції інспектора-чергового чергової частини роти патрульної служби поліції особливого призначення «Святослав» Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області, затвердженої командиром роти патрульної служби поліції особливого призначення «Святослав» ГУНП в Кіровоградській області 09.07.2021 року, до завдань та обов`язків позивача входило забезпечувати, контролювати якісне й своєчасне виконання покладених на чергову частину завдань, здійснювати облік (розподіл) службового часу, вести облік чергувань працівників чергової частини в понаднормований час, а також нічний час доби, тощо (а.с. 41-46).

В період з травня 2020 року по листопад 2020 року та в січні 2021 року йому нараховувалась та виплачувалась додаткова доплата до грошового забезпечення на підставі постанови КМУ №375. З лютого 2021 року нарахування та виплата такої доплати припинені.

Представник позивача звернулася до Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області із адвокатським запитом від 28.01.2022 року, в якому просила надати інформацію, зокрема, чи нараховувалась та виплачувалась ОСОБА_1 додаткова доплата до грошового забезпечення передбачена Постановою КМУ від 29.04.2020 р. №375, з чого слідує що позивач довідку (розрахунок) про нарахування перед звільненням не отримав, обізнаним про те, які складові виплат увійшли в такий розрахунок, не був (а.с. 13).

У відповідь на запит, Головне управління Національної поліції в Кіровоградській області повідомило, що ОСОБА_1 нараховувалась та виплачувалась додаткова доплата передбачена постановою КМУ №375 за період травень-листопад 2020 року та січень 2021 року (а.с. 11-12).

Позивач звернувся до Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області із заявою, в якій просив нарахувати та виплатити доплату передбачену Постановою №375 за період з березень, квітень, серпень, грудень 2020 року та з 01 лютого по 22 листопада 2021 року (а.с. 10).

Листом від 19.07.2022 року Головне управління Національної поліції в Кіровоградській області повідомило позивача, що нарахування та виплата вказаної додаткової доплати здійснюється на підставі списків поліцейських, що формуються керівниками підрозділів за наявності підстав визначених у вказаних нормативно-правових актах (а.с. 6-7).

Ухвалою від 26.08.2022 суд першої інстанції зобов`язував відповідача надати, зокрема, документальні докази нарахування та виплати позивачу додаткової доплати до грошового забезпечення за вказаний період відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 29 квітня 2020 року №375 Деякі питання оплати праці (грошового забезпечення) окремих категорій працівників, військовослужбовців Національної гвардії та Державної прикордонної служби, осіб рядового та начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту, поліцейських, які забезпечують життєдіяльність населення, на період дії карантину, установленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та протягом 30 днів з дня його відміни в період березень, квітень, серпень, грудень 2020 року та з 01 лютого по 22 листопада 2021 року (за наявності).

На виконання вимог ухвали суду в цій частині, відповідачем надано довідку від 13.09.2022, в якій зазначено, що позивач в період з 03.03.2021 до 14.05.2021, з 13.07.2021 до 14.09.2021 був включений до персонального переліку поліцейських, які забезпечували правопорядок та безпеку громадян та внаслідок виконання своїх службових обов`язків мали безпосередній контакт з населенням (а.с. 42).

Позивач, вважаючи протиправною відмову відповідача щодо невиплати йому суми доплати до грошового забезпечення під час виконання службових обов`язків в умовах безпосереднього контакту з населенням відповідно до Постанови № 375, звернувся з даним позовом до суду.

Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції виходив з того, що позивачу виплачувалася доплата до грошового забезпечення, передбачена постановою КМУ №375. Встановивши такі обставини справи, суд першої інстанції вказав на те, що позивачем не обґрунтовано та не доведено того, що відповідачем порушено його право на отримання таких доплат до грошового забезпечення в періодах їх неотримання. Крім того вказав, що оскільки на момент ухвалення рішення детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та понесених витрат та акт приймання-передачі виконаних робіт до матеріалів справи позивачем не подано, у суду відсутня можливість дослідити на предмет доцільності, реальності та співмірності таких витрат.

Колегія суддів частково погоджується з висновками суду першої інстанції, та вважає за необхідне зазначити наступне.

Щодо позовних вимог про зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити позивачу додаткову доплату до грошового забезпечення відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №375 від 29.04.2020 року за період березень, квітень, серпень, грудень 2020 року, лютий, червень, жовтень, листопад 2021 року, колегія суддів зазначає наступне.

Статтею 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України від 02.07.2015 №580-VIII «Про Національну поліцію» (далі - Закон №580-VIII).

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.94 Закону №580-VIII поліцейські отримують грошове забезпечення, розмір якого визначається залежно від посади, спеціального звання, строку служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наявності наукового ступеня або вченого звання.

Порядок виплати грошового забезпечення визначає Міністр внутрішніх справ України.

Згідно з пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 111.11.2015 №988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» грошове забезпечення поліцейських складається з посадового окладу, окладу за спеціальним званням, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер), премії та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 №211 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19» (із наступними змінами) (далі по тексту - Постанова №211) установлено карантин з 12 березня 2020 року на усій території України.

Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 29.04.2020 року №342 «Про визначення переліку посад працівників, службових і посадових осіб, щодо яких не застосовується обмеження під час нарахування заробітної плати, грошового забезпечення у квітні 2020 р. та на період до завершення місяця, в якому відміняється карантин, установлений Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (далі по тексту - Постанова №342) установлено, що обмеження під час нарахування заробітної плати, грошового забезпечення у квітні 2020 р. та на період до завершення місяця, в якому відміняється карантин, установлений Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, не застосовується для таких категорій посад, зокрема: поліцейські, які беруть участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, у тому числі в операції Об`єднаних сил (ООС), здійсненні заходів із забезпечення правопорядку на державному кордоні, відбитті збройного нападу на об`єкти, що охороняються військовослужбовцями, звільненні цих об`єктів у разі захоплення або спроби насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою.

Згідно з пунктом 2 Постанови №342 визначення переліку посад (професій) працівників, службових і посадових осіб, військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу, поліцейських, зазначених у пункті 1 цієї постанови, з урахуванням специфіки їх участі у заходах, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню, локалізацію та ліквідацію спалахів, епідемій та пандемій гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та заходах із забезпечення національної безпеки і оборони, у тому числі в операції Об`єднаних сил (ООС), здійснюється відповідним центральним органом виконавчої влади у сфері, у якій він реалізує державну політику, органом державної влади, іншим державним органом.

Постановою Кабінету Міністрів України від 29.04.2020 №375 (далі - Постанова № 375) врегульовані деякі питання оплати праці (грошового забезпечення) окремих категорій працівників, військовослужбовців Національної гвардії та Державної прикордонної служби, осіб рядового та начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту, поліцейських які забезпечують життєдіяльність населення, на період дії карантину, установленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СOVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-СоV-2, та протягом 30 днів з дня його відміни.

Пунктом 1, 2 Постанови № 375 установлено, що на період дії карантину, встановленого постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 р. № 211 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СOVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-СоV-2, та протягом 30 днів з дня його відміни окремим категоріям працівників, військовослужбовців Національної гвардії та Державної прикордонної служби, осіб рядового та начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту, поліцейських, які забезпечують життєдіяльність населення (забезпечення продовольчими та непродовольчими товарами, послугами зв`язку, транспорту, адміністративним, соціальними послугами, а також захист прав дітей та забезпечення правопорядку і безпеки громадян) (далі - працівники) та внаслідок виконання своїх обов`язків мають безпосередній контакт з населенням, встановлюється додаткова доплата до заробітної плати (грошового забезпечення) пропорційно відпрацьованому часу в зазначених умовах.

Встановлення доплати, визначеної пунктом 1 цієї постанови, працівникам підприємств, установ та організацій, органів державної влади, які фінансуються з державного та місцевих бюджетів, здійснюється у граничному розмірі до 50 відсотків заробітної плати (грошового забезпечення).

За приписами пунктів 4-5 Постанови №375 перелік посад (професій) працівників, яким встановлюються такі доплати, визначається відповідним центральним органом виконавчої влади у сфері, у якій він реалізує державну політику.

Персональний перелік працівників, яким встановлюється доплата, визначається керівником (керівником державної служби) відповідного підприємства, установи та організації, органу державної влади.

Доплати, визначені пунктами 2 і 3 цієї постанови, здійснюються за рахунок та в межах видатків державного та місцевих бюджетів, передбачених за відповідними бюджетними програмами головних розпорядників бюджетних коштів.

Постановою Кабінету Міністрів України від 10.06.2020 №485 «Про виділення коштів для здійснення доплати військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським, які забезпечують життєдіяльність населення, медичним та іншим працівникам, які безпосередньо зайняті на роботах з ліквідації захворювання на гостру респіраторну хворобу COVID-19, спричинену коронавірусом SARS-CoV-2», у відомчих закладах охорони здоров`я затверджено Порядок використання коштів, виділених для здійснення доплати військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським, які забезпечують життєдіяльність населення, медичним та іншим працівникам, які безпосередньо зайняті на роботах з ліквідації захворювання на гостру респіраторну хворобу COVID-19, спричинену коронавірусом SARS-CoV-2, у відомчих закладах охорони здоров`я (далі - Порядок №485).

У пункті 1 Порядку №485 вказано, що цей Порядок визначає механізм використання коштів державного бюджету за програмами, зокрема: здійснення доплати поліцейським, які забезпечують життєдіяльність населення на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, за рахунок коштів, виділених з фонду боротьби з гострою респіраторною хворобою COVID-19, спричиненою коронавірусом SARS-CoV-2, та її наслідками (далі - бюджетні кошти).

Згідно з пунктом 2 Порядку №485 головним розпорядником бюджетних коштів є МВС. Відповідальними виконавцями бюджетних програм є МВС, та, зокрема, Національна поліція (далі - органи системи МВС).

Абзацами 1 та 2 пункту 4 Порядку №485 визначено, що кошти, отримані органами системи МВС відповідно до пункту 3 цього Порядку, використовуються виключно для: доплати до грошового забезпечення, в тому числі поліцейським, які забезпечують життєдіяльність населення на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2.

На виконання пункту 4 Постанови № 375 МВС видано наказ від 03.06.2020 №431 «Про окремі питання організації оплати праці на період дії карантину», яким визначено керівникам, зокрема, Національної поліції України забезпечити встановлення на період дії карантину, установленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та протягом 30 днів з дня його відміни окремим категоріям поліцейських, які забезпечують життєдіяльність населення (забезпечення продовольчими та непродовольчими товарами, послугами зв`язку, транспорту, адміністративними, соціальними послугами, а також захист прав дітей та забезпечення правопорядку і безпеки громадян) та внаслідок виконання своїх обов`язків мають безпосередній контакт з населенням, додаткової доплати у граничному розмірі до 50 відсотків заробітної плати (грошового забезпечення) пропорційно відпрацьованому часу в зазначених умовах (пункт 1); виплату додаткової доплати здійснювати поліцейським, які перебувають відповідно на штатних посадах в органах (підрозділах) Національної поліції України (пункт 2); нарахування додаткової доплати здійснювати у відсотковому співвідношенні до заробітної плати (грошового забезпечення) з розрахунку всіх складових, у тому числі премії, за винятком виплат, що носять одноразовий та компенсаційний характер (пункт 3); персональний перелік осіб, яким установлюється додаткова доплата, визначається керівником відповідного органу, закладу, зазначених у пункті 1 цього наказу (пункт 4).

Отже, підставою для отримання доплати за Постановою №375 є сукупність таких умов: 1) особа є поліцейським; 2) забезпечує життєдіяльність населення, зокрема шляхом забезпечення правопорядку і безпеки громадян, на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України.

Таким чином вказана доплата здійснюється не всім поліцейським, а лише окремим категоріям поліцейських, які внаслідок безпосереднього виконання своїх обов`язків забезпечують життєдіяльність населення у зв`язку з чим мають з населенням безпосередній контакт.

Забезпечення життєдіяльності населення - комплекс організаційних, економічних, соціальних та інших заходів, спрямованих на створення і підтримання нормальних умов життя, здоров`я, працездатності людей, які здійснюються з метою планування і підготовки до нормованого (у разі необхідності) забезпечення населення продовольчими та непродовольчими товарами, медичним обслуговуванням, послугами зв`язку, транспорту, комунальними та побутовими послугами в особливий період.

У загальному розумінні під громадським порядком розуміють урегульовану правовими та іншими соціальними нормами певну частину суспільних відносин, які складають режим життєдіяльності у відповідних сферах, забезпечують недоторканність життя, здоров`я та гідності громадян, власності та умов, що склалися для нормальної діяльності установ, підприємств, організацій, посадових осіб і громадян.

Громадський порядок у вузькому розумінні визначається як морально-правовий стан суспільства, при якому компетентні органи виконавчої влади шляхом поліцейського нагляду забезпечують безпеку і правомірну поведінку громадян в громадських місцях, вільне використання ними своїх прав і свобод, а також упорядження громадських місць, яке сприяє трудовій діяльності та відпочинку громадян.

З матеріалів справи вбачається, що позивач отримував доплату до грошового забезпечення, передбачену постановою №375, з травня по листопад 2020 року та за січень 2021 року, що ним не заперечувалось та підтверджується відповідними доказами.

Колегія суддів зазначає, що рішення щодо визначення персонального переліку поліцейських, які у зв`язку із виконанням службових обов`язків у період дії карантину мали безпосередній контакт з населенням, та встановлення додаткової доплати останнім пропорційно до відпрацьованого часу в особливих умовах, приймає керівник відповідного органу (Управління патрульної поліції в Кіровоградській області, Департамент патрульної поліції тощо).

Відповідач вказує, що позивач у квітні-березні, серпні та грудні 2020 року у службових відрядженнях не перебував, службу ніс за постійним місцем дислокації підрозділу за своїм основним напрямком службової діяльності, під час якої безпосереднього контакту з населенням не мав, тому згідно з вимогами доручення Голови Національної поліції України від 25.06.2020 №7789/01/29-2020 до персонального переліку поліцейських, які забезпечували правопорядок та безпеку громадян та внаслідок виконання своїх службових обов`язків мали безпосередній контакт з населенням не включався. В 2021 році був включений до переліку лише в період з 03.03.2021 до 14.05.2021, з 13.07.2021 до 14.09.2021.

В даному випадку, позивачем не надано суду наказів керівництва, якими визначено персональний перелік поліцейських, які забезпечували правопорядок і безпеку громадян та внаслідок виконання своїх обов`язків мали безпосередній контакт з населенням, до якого включено, зокрема, і ОСОБА_1 .

З огляду на те, що доплата до грошового забезпечення, передбачена Постановою №375, належна не усім поліцейським, які мають спілкування та контакти з населенням, а лише тим, які у період карантину забезпечували життєдіяльність населення - правопорядку і безпеки громадян, шляхом виконання завдань із поточного контролю за перебуванням осіб в місцях самоізоляції, контролю на вулицях, у парках, інших громадських місцях, забезпечення контролю за виконанням протиепідемічних вимог під час здійснення пасажирських перевезень та інших функцій забезпечення безпеки та порядку з метою дотримання правил і норм, передбачених Законом України Про захист населення від інфекційних хвороб, за відсутності поданих списків та інших доказів, які б свідчили про задіяння конкретних поліцейських у відповідні дні та час у виконанні таких заходів, що повинні були бути подані за наявності підстав у визначеному порядку, за відсутності доказів безпосереднього виконання позивачем таких заходів, зважаючи на те, що позивач був включений до персонального переліку поліцейських, які забезпечували правопорядок та безпеку громадян та внаслідок виконання своїх службових обов`язків мали безпосередній контакт з населенням лише в періоді з 03.03.2021 до 14.05.2021, та з 13.07.2021 до 14.09.2021, беручи до уваги відсутність доказів того, що ОСОБА_1 був задіяний у виконанні вказаних заходів в інших періодах, охоплених позовними вимогами, суд першої інстанції дійшов вірного висновку щодо наявності підстав для часткового їх задоволення.

Тому в цій частині рішення суду першої інстанції слід залишити без змін.

Щодо вимоги про стягнення витрат на професійну правничу допомогу понесену позивачем в суді першої інстанції в розмірі 8 500 грн., колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч.1, 3 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу надано: договір про надання правничої правової) допомоги №2206/01-2022 від 22.06.2022 року, ордер серії ВА №1037563, свідоцтво про зайняття адвокатською діяльністю, квитанція до прибуткового касового ордеру на суму 8500 грн. (а.с.5, 17-20).

Відповідно до п.3.3 договору визначено, що сторони дійшли згоди, що розмір гонорару адвоката за надання правової допомоги за проведення консультацій, досудову підготовку матеріалів та під час розгляду справи судом першої інстанції, встановлюється у фіксованому розмірі та становить 8 500 грн..

Відповідно до частини першої статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з пунктом 1 частини третьої статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Частиною першою статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За приписами ч.ч.3, 4 ст.134 КАС України розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Колегією суддів враховується, що в правовій позиції, викладеній в постанові Верховного Суду від 28 грудня 2020 року у справі №640/18402/19, наголошено: «…щодо відсутності детального опису робіт на виконання положень частини четвертої статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд звертає увагу на зміст цієї норми, яка запроваджена «для визначення розміру витрат», в той час як в межах цієї справи розмір гонорару адвоката встановлений сторонами договору у фіксованому розмірі, не залежить від обсягу послуг та часу витраченого представником позивача, а отже є визначеним».

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що позивачем були виконані вимоги частин 3, 4 статті 134, частини 7 статті 139 КАС України щодо підтвердження відповідними доказами розміру витрат, які позивач має сплатити у зв`язку з розглядом справи.

Щодо співмірності цих витрат зі складністю справи та виконаним адвокатом обсягом робіт, колегія суддів зазначає таке.

За висновками Верховного Суду, викладеними в постанові від 05.06.2018 року у справі №904/8308/17, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їх дійсності та необхідності), а також розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, згідно з практикою Європейського суду з прав людини, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише, якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі East/West Alliance Limited проти України, заява №19336/04).

Дослідивши матеріали справи та оцінивши надані позивачем докази, колегія суддів вказує, що обсяг, види та вартість правничої допомоги в суді першої інстанції є неспівмірними сумі 8 500 грн., з урахуванням складності справи та часу, витраченого адвокатом на виконання відповідних робіт та їх обсягу, тому, співмірною та достатньою суд вважає суму, яка підлягає стягненню, в розмірі 1 500 грн..

Відповідно до ч.4-6 ст.137 КАС України, у випадках, коли сума витрат на оплату робіт (послуг) спеціаліста, перекладача, експерта або проведення експертизи повністю не була сплачена учасниками справи попередньо (авансом), суд стягує ці суми на користь спеціаліста, перекладача, експерта чи експертної установи зі сторони, визначеної судом відповідно до правил про розподіл судових витрат, встановлених цим Кодексом.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, повинен бути співрозмірним з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Також судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

З урахуванням вище викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що в даному випадку позивач має право на компенсацію судових витрат на правничу допомогу в суді першої інстанції у розмірі 1 500 грн., які доведено, що вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. Решта вимог заяви про розподіл судових витрат понесені за подачу позову, задоволенню не підлягає.

Щодо відшкодування витрат на правничу допомогу за підготовку апеляційної скарги у сумі 5 000 грн., колегія суддів апеляційної інстанції зазначає наступне.

На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу надано: договір про надання правничої (правової) допомоги №2811/01-2022 від 28.11.2022 року, ордер серії ВА №1043246, свідоцтво про зайняття адвокатською діяльністю, квитанція до прибуткового касового ордеру на суму 5 000 грн. (а.с. 90-92).

Відповідно до п.3.3 договору визначено, що сторони дійшли згоди, що розмір гонорару адвоката за надання правової допомоги за проведення консультацій, досудову підготовку матеріалів та під час апеляційного провадження, встановлюється у фіксованому розмірі та становить 5 000 грн..

З аналізу апеляційної скарги вбачається, що вона не містить нових аргументів, які б стали підставою для дослідження та встановлення адвокатом нових обставин для спростування доводів відповідача, які б потребували від адвоката додаткових зусиль, а тому суд апеляційної інстанції зробив висновок про наявність підстав для часткового відшкодування витрат на правничу допомогу в суді апеляційної інстанції у розмірі 1 000 грн., з урахуванням, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, справа розглянута в порядку письмового провадження, без участі представників сторін в судовому засіданні.

Дослідивши обставини та матеріали справи, аргументи позивача, наведені в апеляційній скарзі, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що є підстави для зміни резолютивної частини рішення суду першої інстанції та стягнення з відповідача витрати на професійну правничу допомогу, зменшивши її заявлений розмір до 1 000 грн.

Керуючись ст.ст. 311, п.2 ч.1 ст.315, 317, 322, 325, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 25 жовтня 2022 року у справі № 340/3881/22 - змінити, доповнивши резолютивну частину рішення суду абзацом наступного змісту:

«Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області () понесені судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 1 500 грн. (одна тисяча п`ятсот гривень).»

В іншій частині рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 25 жовтня 2022 року у справі № 340/3881/22 - залишити без змін.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області () понесені судові витрати на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції у розмірі 1 000 грн. (одна тисяча гривень).

Постанова Третього апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, відповідно до п.2 ч.5 ст.328 КАС України.

Головуючий - суддя Н.П. Баранник

суддя Н.І. Малиш

суддя А.А. Щербак