Справа № 160/3663/23
Суддя: Врона Олена Віталіївна
Дата ухвалення: 2023-05-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 травня 2023 року Справа № 160/3663/23
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Врони О. В.
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Промислова компанія "ДТЗ" до Рівненської митниці про визнання протиправним та скасування рішення щодо визначення (коригування) митної вартості товару,-
Товариство з обмеженою відповідальністю «Промислова компанія «ДТЗ» звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовом до Рівненської митниці, в якому просить визнати протиправним та скасувати рішення Рівненської митниці про коригування митної вартості товару №UA204000/2022/000152/2 від 06.10.2022р.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що до митного органу були надані документи, необхідні для митного оформлення товарів з визначенням його митної вартості за першим методом (за ціною контракту), що надійшли на митну територію України на підставі зовнішньоекономічного контракту. Однак, митниця, на думку позивача, витребувавши у підприємства додаткові документи на підтвердження задекларованої митної вартості, прийняла рішення про коригування митної вартості товарів за другорядним методом на підставі необґрунтованих та необ`єктивних зауважень. Надані документи у своїй сукупності підтверджують заявлену підприємством митну вартість та її складові частини, не мають розбіжностей, відомості про визначення митної вартості в цих документах є достовірними, базуються на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01.03.2023 року відкрито провадження в адміністративній справі № 160/3663/23 та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання, за наявними у справі матеріалами.
Відповідно до ч.6 ст.12, ч.1,2 ст.257, ч.1 ст.260 Кодексу адміністративного судочинства України зазначена справа є справою незначної складності та розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Питання про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження.
За ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.
27.03.2023 від Рівненської митниці до суду надійшов відзив на позовну заяву.
Відповідач стверджує про надання позивачем неповних відомостей стосовно умов придбання товару, в тому числі і стосовно числових значень додаткових витрат, щодо поставки товарів.
Декларанту було направлено електронне повідомлення про необхідність надання додаткових документів для підтвердження заявленого рівня митної вартості товару, натомість декларант листом №04102022 повідомив, що усі наявні документи були надані, а інші додаткові документи надаватись не будуть.
На виконання ухвали суду від 01.03.2023 через систему «Електронний суд» позивачем надані витребувані судом документи для долучення до матеріалів справи.
27.03.2023 від позивача через систему «Електронний суд» надійшла відповідь на відзив.
Позивач підтримує свою позицію та зазначає, що твердження відповідача про наявність розбіжностей у наданих документах на підтвердження розрахованої декларантом митної вартості не можуть бути визнані обґрунтованими оскільки зазначені в Рішенні підстави для коригування митної вартості, визначеної декларантом - жодним чином не впливають на розрахунок і на числові значення задекларованої митної вартості товарів в спірних випадках.
Позивач вважає хибною позицію митниці щодо обрання резервного методу для визначення митної вартості. Надані Товариством документи для проведення митного оформлення підтверджують заявлену митну вартість товару за основним методом (за ціною договору), натомість митний орган безпідставно визначив митну вартість за другорядним методом, прийняв оскаржуване Рішення про коригування митної вартості товарів, оскільки правильність визначення позивачем митної вартості товару за ціною договору, а також об`єктивна неможливість застосування основного методу не були спростовані контролюючим органом, посилання останнього на наявність розбіжностей в документах та недостовірність зазначених в них відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена чи підлягає сплаті за ці товари, є необґрунтованими і протирічать наданим до позову доказам.
Дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи в їх сукупності, проаналізувавши норми чинного законодавства України, суд встановив наступні обставини.
03.12.2019 між WEIFANG LONGSHAN TYRE CO., LTD, Китай (Продавець) і Товариством з обмеженою відповідальністю «Промислова компанія «ДТЗ» (Покупець) був укладений зовнішньоекономічний контракт №LST/7 на поставку в Україну товарів в асортименті, кількості та за цінами, вказаними у Специфікаціях (Додатках), які є невід`ємною частиною даного контракту.
За умовами пунктів 2.1, 2.3. контракту поставка товару здійснюється партіями і фіксується в Специфікаціях (Додатках) до даного контракту. Допускається поставка товару декількома партіями за однією Специфікацією. Товар, що поставляється, повинен відповідати кількості зазначеній у Специфікації (Додатку) до цього контракту або у Інвойсі, у разі поставки товару декількома партіями за однією Специфікацією, товар вважається переданим Продавцем і прийнятим Покупцем за вагою згідно вазі, зазначеній у товарно-транспортній накладній (СМR або залізничній накладній або коносаменті).
Поставки здійснюються на умовах згідно правил ІНКОТЕРМС за редакцією 2010 року, які мають обов`язковий характер для сторін у рамках цього контракту. Конкретні умови поставки партії товару, реквізити вантажоодержувача, а також строки поставки зазначаються в Специфікації (Додатку) до цього контракту (п. 3.1 контракту).
Сторонами підписано Специфікацію (Додаток) №2022-1 від 10.11.2021 до контракту на поставку для сільськогосподарської техніки камер і шин з камерою.
На виконання умов контракту і Специфікацій продавцем було здійснено поставку товару.
З метою здійснення митного оформлення ввезених в режимі імпорту товарів ТОВ «Промислова компанія «ДТЗ» до Рівненської митниці було подано електронну митну декларацію (ЕМД) № UAМUA204020/2022/024983 від 03.10.2022.
Митна вартість товару була визначена за основним методом.
Під час здійснення митницею контролю правильності визначення митної вартості товарів, митницею підприємству були направлені електронні повідомлення №1 і №2 від 03.10.2022, якими додатково були витребувані від Товариства такі документи: 1) висновок про якісні та вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією з урахуванням фактичного технічного стану імпортованого транспортного засобу; 2) виписку з бухгалтерської документації продавця щодо формування відпускної ціни товару; 3) копію митної декларації країни відправлення; 4) каталоги, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 5) банківський платіжний документ якій підтверджує оплату заявленої до митного оформлення партії товару.
Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 52 МК України, Товариство задекларувало зазначену партію товару, а митниця випустила товар у вільний обіг за ЕМД № UA204020/2022/025320 від 06.10.2022.
Підстави для прийняття рішення про коригування митної вартості, у графі 33, митниця вказала наступні:
«І. Митна вартість імпортованого товару №1 не може бути визнана за рівнем, визначеним декларантом, оскільки: 1) декларантом не подано усіх додаткових документів, витребуваних митницею, згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у ч. 2 4 ст. 53 МКУ та у відповідності до ч. 5 ст. 54 МКУ, де зазначено, що при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів митниця має право упевнюватись в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості, що позиціонується з положеннями статті 17 угоди про застосування статті VІІ ГАТТ/СОТ від 1994 р. 2) подані до митного оформлення документи, в тому числі і на вимогу митниці, містять неточності:
Відповідно до пункту 4.1 Контракту від 03.12.2019 №LST/7 зміна ціни оформлюється додатковою угодою після чого продавець повинен надати покупцю коригуючу Специфікацію та інвойс. До митного оформлення не надано коригуючу Специфікацію.
Поданий до митного оформлення комерційний рахунок від 18.02.2022 № LS2022-1 містить відомості посилання на додаток від 10.11.2021 №2022-1 та як наслідок не кореспондується з останнім за кількістю, найменуванням, цінами та загальною вартістю партії товарів.
Окремо слід зауважити, що декларантом додатково надано платіжне доручення в іноземній валюті від 23.11.2021 №799, що містить відмітки банку. При цьому, ні скан копія платіжного доручення в іноземній валюті від 29.04.2022 №1134, долучена до митної декларації, ні додатково надана на вимогу митниці, не містить обов`язкових відомостей (відміток штампа бланку платника, дати виконання та підпису відповідного виконавця банку), визначених пунктом 3.2 Положення про порядок виконання банками документів на переказ, примусове списання і арешт коштів в іноземних валютах та банківських металів і змін до деяких нормативно-правових актів Національного банку України, затвердженого постановою Правління Національного Банку України від 28.07.2008 №216. Як наслідок, таке платіжне доручення в іноземній валюті від 29.04.2022 №1134 не може бути взяте до уваги.
Зазначені в листі ТОВ «ПК «ДТЗ» від 04.10.2022 №04102022 обставини, що не дозволяють виконати умови оплати, визначені Додатковою угодою (Додатком) №6 від 17.01.2022 до Контракту від 03.12.2019 №LST/7 не є такими, що унеможливлюють виконання зазначених умов, оскільки, з моменту їх настання імпортером здійснено перерахунок коштів на користь продавця, що підтверджується наданим платіжним дорученням в іноземній валюті від 29.04.2022 №1134.
До митного оформлення надано рахунок на оплату від 02.05.2022 №774, виписаного ТОВ «ІНТЕР ТРАНС ЛОДЖІСТІКС», що містить відомості про вартість морського перевезення за межами державного кордону (174066,66 грн або за курсом НБУ 5950 дол.США), та рахунок від 24.06.2022 №555, виписаний ITL FOOD, що містить відомості про вартість доставки контейнеру до кордону України у сумі 1500 дол.США. При цьому, подані до митного оформлення рахунки не містять відомостей про вартість винагороди експедитора за послуги з організації перевезення партії товарів отримувачу.
На вимогу митниці додатково надано лист експедитора ITL FOOD від 05.10.2022 б/н, яким повідомлено, що рахунок від 24.06.2022 №555 виставлено за ТЕО за межами України. При цьому, митниці не надано документально підтверджених відомостей та вартості послуг з організації перевезення товару експедитором ТОВ «ІНТЕР ТРАНС ЛОДЖІСТІКС», що свідчить про не включення до митної вартості товару усіх належних складових, відповідно до частини 10 статті 58 Митного кодексу України.
Додатково надана комерційна пропозиція від 01.11.2021 (діє до 12.11.2021) за термінами дії не кореспондується із Додатковою угодою (Додатком) №6 від 17.01.2022 до Контракту від 03.12.2019 №LST/7 та строком дії додатково наданого прайс-листа від 01.11.2021 (діє до 01.07.2022). На офіційному сайті виробника longshantyres.com відсутні пропозиції продукції, відомості про які наведені в комерційній пропозиції від 01.11.2021 (діє до 12.11.2021) та прайс-листі від 01.11.2021 (діє до 01.07.2022), зазначене свідчить, що вказані документи не є для широкого незалежного кола покупців, а зазначені ціни товарів є виключними для ТОВ «ПК «ДТЗ».
За результатом проведеної консультації з декларантом, відповідно до положень частини 4 ст.57 МК України та у зв`язку із відсутністю у декларанта та митниці прийнятної до застосування (згідно положень глави 9 Митного кодексу України) інформації щодо вартості операцій щодо ідентичних, подібних (аналогічних) товарів, достовірної та документально підтвердженої інформації щодо ціни одиниці товару для обчислення митної вартості за методом на основі віднімання вартості (стаття 62 Митного кодексу України), інформації щодо складових вартості товарів наданої виробником для обчислення митної вартості за методом на основі додавання вартості (стаття 63 Митного кодексу України), що унеможливлює визначення митної вартості шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58 63 Митного кодексу України, митну вартість товару №1 скориговано із застосуванням резервного методу визначення митної вартості згідно положень статті 64 Митного кодексу України.
Позивач вважає, що зазначене вище рішення про коригування митної вартості товару є протиправним та підлягає скасуванню у зв`язку з чим подав позовну заяву до суду.
При вирішенні спору суд виходить з наступного.
Порядок і умови переміщення товарів через митний кордон України, їх митний контроль та митне оформлення, застосування механізмів тарифного і нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, справляння митних платежів, ведення митної статистики, обмін митною інформацією, ведення Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності, здійснення відповідно до закону державного контролю нехарчової продукції при її ввезенні на митну територію України, запобігання та протидія контрабанді, боротьба з порушеннями митних правил, організація і забезпечення діяльності митних органів та інші заходи, спрямовані на реалізацію державної політики у сфері державної митної справи, становлять державну митну справу, встановлені ч. 1 ст. 7 Митного кодексу України.
Згідно п. 24. ч. 1 ст. 4 МК України митний контроль - це сукупність заходів, що здійснюються митними органами в межах своїх повноважень з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку.
Пунктами 23, 24 ч. 1 ст. 4 МК України визначено, що митне оформлення - виконання митних формальностей, необхідних для випуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення; митний контроль - сукупність заходів, що здійснюються з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку.
Митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Відомості про митну вартість товарів використовуються, зокрема, для нарахування митних платежів ст.ст. 49,50 МК України).
За частинами 1, 2 ст. 51 МК України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу. Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.
Згідно ч.2 ст.53 МК України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є декларація митної вартості та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводиться розрахунок митної вартості; зовнішньоекономічний договір (контракт); рахунок-фактура (інвойс) або рахунок - проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); якщо рахунок сплачено - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; якщо здійснювалося страхування - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.
Частиною 3 вказаної статті також передбачено, що у разі якщо документи, зазначені у ч.2 цієї статті, містять розбіжності, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі документи: договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою , контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); виписку з бухгалтерської документації; ліцензійний та авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; копію митної декларації країни відправлення; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.
Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.
Відповідно до частин 1,2 ст. 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у ч. 1 статті 58 цього Кодексу.
Приписами ст. 337 МК України передбачено, що перевірка документів та відомостей, які подаються органам доходів і зборів під час переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, здійснюється візуально, із застосуванням інформаційних технологій шляхом проведення: формато - логічного контролю; контролю співставлення; контролю із застосуванням системи управління ризиками та в інші способи, передбачені цим Кодексом.
Згідно п.1 ч.4 ст.54 МК України контроль заявленої декларантом митної вартості товарів здійснюється шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Відповідно до ч.6 ст.54 МК України орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у ч.2 4 ст.53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.
За змістом вищенаведених норм митний орган має право відійти від наведених вище законодавчих обмежень, пов`язаних з перевіркою основного переліку документів, які підтверджують митну вартість товарів, та витребувати від декларанта додаткові документи лише у тому випадку, коли надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або ці документи не містять усіх відомостей.
При проведенні консультації, повідомляючи позивача про необхідність надати додаткові документи, митний орган не обгрунтував вимоги щодо їх надання, узгоджуючи таке надання документів з правовідносинами, які склалися між позивачем і його контрагентом.
За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті (ч. 3 ст. 54 МК України).
Згідно ч. 1 ст. 55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостоюстатті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.
Частиною 2 ст. 55 МК України визначено, що прийняте органом доходів і зборів письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити:
1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано;
2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом;
3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана органом доходів і зборів;
4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування.
Відповідно до ч.1 ст. 57 МК України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами:
1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції);
а) за ціною договору щодо ідентичних товарів;
б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів;
в) на основі віднімання вартості;
г) на основі додавання вартості (обчислена вартість);
Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції) (ч. 2 ст. 57 МК України).
Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу(ч. 3 ст. 57 МК України).
При цьому, кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу (ч. 6 ст. 57 МК України).
Відповідно до п. 4 ст. 57 МК України у разі, якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у п. 2 ч. 1ст. 57 Митного кодексу України.
При цьому, застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метоювизначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 та 60 цього Кодексу. Під час консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.
Згідно ч. 8 ст. 57 МК України у разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановленихстаттею 64 цього Кодексу.
Частиною 1 ст. 58 МК України передбачено, що метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо:
1) немає жодних обмежень щодо прав покупця (імпортера) на використання оцінюваних товарів, за винятком тих, що:
а) встановлюються законом чи запроваджуються органами державної влади в Україні;
б) обмежують географічний регіон, у якому товари можуть бути перепродані (відчужені повторно);
в) не впливають значною мірою на вартість товару;
2) щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів;
3) жодна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу, розпорядження або використання товарів покупцем не надійде прямо чи опосередковано продавцеві, якщо тільки не буде зроблено відповідне коригування з урахуванням положень частини десятої цієї статті;
4) покупець і продавець не пов`язані між собою особи або хоч і пов`язані між собою особи, однак ці відносини не вплинули на ціну товарів.
Відповідно до ч. 2 ст. 58 МК України метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.
Верховний Суд в постанові від 22.04.2019 у справі № 815/6242/17 вказав , що розбіжність між рівнем заявленої декларантом митної вартості товару та рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких вже здійснено, може бути лише підставою для сумніву у правильності визначення митної вартості, проте не є достатньою підставою для висновку про недостовірність даних щодо заявленої декларантом митної вартості товару. В цьому випадку митниця повинна здійснити дослідження документів щодо поставки товару з метою встановлення доказів, які підтверджують або спростовують цей сумнів.
Відповідно до пунктів 2, 4 частини другої статті 55 МК України, прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування.
В оспорюваному рішенні митний орган вказав, що митна вартість товару скоригована ним за вартістю аналогічного товару за ЕМД від 16.06.2022 №UA500500/2022/016677 і за ЕМД від 14.07.2022 №UA408020/2022/022091 за рівнем митної вартості 2,82 дол. США/кг.
При цьому, в рішенні про коригування митної вартості товару не зазначено найменування товару, загальну кількість партії раніше оформленого товару, загальну вагу товарної партії, вагу одиниці товару, розрахунок митної вартості. Митним органом не зазначено торгову марку, технічні характеристики товару, метод за яким скориговано митну вартість, умови поставки, що є важливим, оскільки ціна товару встановлюється виходячи з його характеристик. Тобто, детальне дослідження митних декларацій, на підставі яких скориговано митну вартість товару і обрано метод для визначення вартості, відповідачем проведено не було.
В порушення вимог ст. 57 Митного кодексу України митницею не доведено неможливість застосування інших (попередніх) методів (2а-2г) визначення митної вартості товару, а застосовано резервний метод, який відповідно до наведених вище норм законодавства застосовується у випадку, якщо митна вартість товару не може бути визначена за попередніми методами.
З приводу зауважень відповідача, що позивачем не були надані всі документи, витребувані митницею, суд зазначає наступне.
Надані позивачем вищевказані документи у свої сукупності підтверджують вартість товару, містять реквізити, необхідні для ідентифікації товару та є достатніми для підтвердження вартості товару.
Умовами пунктів 3.5, 3.6. зовнішньоекономічного контракту були визначені сторонами документи в підтвердження поставки товару. Такі витребувані митним органом документи як висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини; виписки з бухгалтерської документації продавця про формування ціни товарів на заявлениих комерційних умовах поставки; каталоги виробника товару; копії митної декларації країни відправлення, не передбачені умовами договору і відсутні у Товариства.
Надання їх відповідно до ч. 3 ст. 53 МК України вимагається у разі, якщо надані декларантом документи, передбачені ч. 2 ст. 53 МК України містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Митним органом не зазначено конкретних обставин, які викликали відповідні сумніви у документах, неточності або помилки, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів.
Зауваження щодо ненадання каталогів, виробника товару суд визнає необгрунтованим з огляду на те, що Товариством митниці було надано під час митного оформлення спірної товарної партії зазначені вище прайс лист та комерційну пропозицію виробника товару, які по своїй суті і є каталогами виробника товару. Згідно з частиною 3 ст.53 МК України надання додаткових документів на вимогу митниці не є безумовним обов`язком декларанта. Умовою виконання вимоги митниці є наявність додаткових документів у підприємства. У декларанта відсутні каталоги виробника товару. Крім того, відповідно до ч.2 ст.53 МК України каталог виробника товарів не відноситься до документів, які повинні надаватись деларантом для підтвердження митної вартості товарів, тому вимога митниці про його надання протирічить означеним правовим нормам.
Безпідставним є посилання митниці на ненадання копії митної декларації країни відправлення.
Відповідно до ч.2 ст.53 МК України митна декларація країни відправлення не відноситься до документів, що підтверджують числові значення митної вартості, а лише може вимагатись та досліджуватись (за наявності) митним органом у разі, якщо документи, передбачені ч.2 ст.53 Митного кодексу України мають розбіжності, ознаки підробки або всієї інформації.
Сторонами в контракті узгоджені документи які повинні надаватись для підтвердження поставки товару, серед яких митна декларація відсутня. Отже, товариство, відповідно до умов контракту, не має права вимагати від іншої сторони документи, не передбачені контрактом. Здійснення митного оформлення в країні відправлення є обов`язком китайського підприємства-постачальника відповідно до законодавства КНР.
Діючим митним законодавством ні України, ні КНР не передбачено зобов`язання надавати підтвердження митного оформлення в країні відправлення іншій стороні контракту. Змінами, внесеними до частини першої ст.53 МК України (згідно Закону України від 02 жовтня 2019 року № 141-IX "Про внесення змін до Митного кодексу України щодо деяких питань функціонування авторизованих економічних операторів"), виключено вимогу щодо подання органу доходів і зборів документів, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення, одночасно з митною декларацією.
Відповідно, з урахуванням внесених змін разом з митною декларацією органу доходів і зборів подаються рахунок або інший документ, що визначає вартість товару, та у випадках, встановлених Кодексом, - декларація митної вартості згідно з частиною другою ст. 264 МКУ. Таким чином, зауваження митниці про відсутність копії митної декларації протирічить положенням Митного кодексу.
За правовим висновком Верховного Суду в постанові від 19.03.2019 по справі №810/4116/17 ненадання позивачем митної декларації країни відправлення також не може бути підставою для невизнання заявленої позивачем вартості товару, оскільки така (вартість) повністю підтверджувалася поданими позивачем при проходженні митних формальностей первинними документами, а надання такої митної декларації не є обов`язковим за вказаних обставин підтвердження митної вартості товару» .
Щодо тверджень митниці відносно ненадання: висновку про вартісні характеристики товару, підготовленого спеціалізованою експертною організацією;); виписки з бухгалтерської документації, слід зазначити, що вони також є необгрунтованими, оскільки згідно з ч. 3 ст. 53 МК України надання додаткових документів на вимогу митниці не є безумовним обов`язком декларанта. Умовою виконання вимоги митниці є наявність додаткових документів у підприємства. У декларанта відстуні зазначені митницею документи. Крім того, відповідно до ч.2 ст.53 МК України дані документи не відносяться до документів, які повинні надаватись для підтвердження митної вартості товарів, тому вимоги митниці про їх надання є протиправними.
Крім того, матеріали справи підтверджують, що Товариством були надані митному органу банківські платіжні документи, щодо виконання умов оплати згідно Додаткової угоди (Додатку) №6 від 17.01.2022 до Контракту від 03.12.2019 №LST/7 - платіжні доручення щодо оплати товару №799 від 23.11.21р., №1134 від 29.04.22р.; - заявку на транспортно-експедидорське обслуговування № 111 від 26.01.22р. до договору №29092021 від 29 вересня 2021р.; - документи, що містять відомості про вартість винагороди експедитора ТОВ «ІНТЕР ТРАНС ЛОДЖІСТІКС» за послуги з організації перевезення партії товарів отримувачу довідку про транспоні витрати від 22.09.2022р. № 220922/2р.; рахунок на оплату ТЕО № 774 від 02.05.22р.; - коригуючу Специфікацію - додаткову угоду (Додаток) №6 від 17.01.2022 до контракту від 03.12.2019 №LST/7, відповідно до якої викладено Специфікацію № 2022-1 у новій редакції; - платіжне доручення в іноземній валюті від 29.04.2022 №1134 з відповідними відмітками банківської установи.
Таким чином? твердження митниці про не надання Товариством означених документів не відповідає дійсності.
Суд враховує правову позицію Верховного Суду у постановах від 08 жовтня 2019 року у справі №803/776/17, від 11 червня 2020 року у справі №815/5597/17, що декларант повинен підтвердити лише ті факти, які пов`язані з витратами (складовими), які входять до митної вартості товару відповідно до умов поставки. Натомість, у тому випадку, коли відповідач стверджує, що декларантом понесені додаткові витрати, що впливають на митну вартість товару, він повинен довести наявність цих фактів.
В даному випадку відповідачем наявність цих фактів не підтверджена.
Вказана сума підтверджується і інвойсом LS2022-1 від 18.02.202. В данному випадку витребування митним органом коригуючої Специфікації є безпідставним і не впливає на правильність визначення митної вартості товарів.
Щодо залишку оплати у сумі 783,00 дол. США, то вона не була здійснена у зв`язку з воєнною агресією російської федерації проти України і введенням в країні воєнного стану.
Відповідно до пунктів 7.1., 7.2 контракту №LST/7 сторони звільняються від відповідальності за невиконання зобов`язань за цим контрактом, якщо вони стали наслідком обставин неперборної сили (форс-мажор), а саме, зокрема, об`явлена війна і інші військові дії…, що перешкоджає належному виконанню стороною своїх зобов`язань за даним контрактом. У таких випадках термін виконання зобов`язань за контрактом відсувається відповідно до часу дії цих обставин. При настанні обставин непереборної сили, тобто обставин, які виникли і діють незалежнно від волі сторін іі які сторона об`єктивного не могла передбачити і запобігти, якщо ці обставини перешкоджають належному виконанню стороною своїх зобов`язань за даною угодою, термін виконання цією стороною своїх зобов`язань за даною угодою подовжується на час дії обставин непереборної сили, але не більше ніж на три місяці.
Митним органом не взято до уваги, що в листі №04102022 від 04.10.2022 Товариством було повідомлено, що Торгово-промислова палата України листом №2024/02.0-7.1 від 28.02.2022, який опублікований на її офіційному сайті, зазначила, що що засвідчує обставини непереборної сили: військова агресія російської федерації проти України, яка стала підставою для введення воєнного стану з 05 годин 30 хвилин 24.02.2022 протягом 30 днів, відповідно до указу Президента України від 02.24.2022 № 64/2022 "Про введення військового положення в Україні".
Тобто, повна несплата валютних коштів за товар була викликана об`єктивними обставинами.
У постанові від 22.10.2020 у справі №320/2455/19 Верховний Суд зазначає, що квитанція або платіжне доручення (платіжні документи) свідчать про факт переказу певної суми коштів, проте не свідчать про суму коштів, яка має бути сплачена за відповідний товар. Тобто прямого зв`язку між відомостями із квитанції/ платіжного доручення та митною вартістю товару не існує.
За правовою позицією Верховного Суду у постанові від 11.04.2018 у справі №804/4680/16
у процедурах контролю за митною вартістю товару предметом доказування є ціна товару та інші складові митної вартості товару. У свою чергу умови оплати безпосередньо ціни товару не стосуються. У зв`язку з цим відомості про умови оплати товару не повинні братися органом доходів і зборів до уваги при контролі за митною вартістю, а відтак суперечності між цими відомостями не можуть бути підставою для твердження про наявність розбіжностей у даних про митну вартість товару. Суперечності у відомостях щодо умов оплати товару у документах, доданих до вантажної митної декларації на підтвердження митної вартості товарів, не можуть бути підставою для витребування органом доходів і зборів додаткових документів у декларанта.
Дійсна дата Сертифікату «18.02.2022» підтверджується пакувальним листом, коносаментом і митний орган мав можливість визначити, що даний Сертифікат стосується спірної поставки за іншими наданими документами первинного бухгалтерського обліку.
Суд також зазначає, що умовами поставки не встановлено обов`язкового надання декларантом сертифікату про походження товару. Наведені документи відсутні в переліку документів, які надаються для підтвердження розрахунку митної вартості, згідно з ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України.
До листа Товариства №04102022 від 04 жовтня 2022 було додано заявку на ТЕО № 111 від 26.01.22р. Подання заявки підтверджується і відомостями з графи 44 ЕМД № UA204020/2022/025320 від 06.10.2022р., якою товар було випущено у вільний обіг.
Суд відхиляє твердження митниці про те, що до митного оформлення надано рахунок на оплату від 02.05.2022 №774, виписаного ТОВ «ІНТЕР ТРАНС ЛОДЖІСТІКС», що містить відомості про вартість морського перевезення за межами державного кордону (174066,66 грн або за курсом НБУ 5950 дол.США), та рахунок від 24.06.2022 №555, виписаний ITL FOOD, що містить відомості про вартість доставки контейнеру до кордону України у сумі 1500 дол.США, однак при цьому, подані до митного оформлення рахунки не містять відомостей про вартість винагороди експедитора за послуги з організації перевезення партії товарів отримувачу.
Рахунок від 02.05.2022 №774 був виставлений експедитором ТОВ «ІНТЕР ТРАНС ЛОДЖІСТІКС» на оплату морського перевезення за межами державного кордону України в сумі 174066,66 грн або за курсом НБУ 5950 дол.США. Рахунок від 24.06.2022 №555, виставлений компанією експедитором «ITL FOOD» на оплату транспортно експедиторського обслуговування за межами території України до кордону України в сумі 1500 дол.США. Компанії експедитори зазначили у рахунках вартість саме тих складових транспортно експедиторського обслуговування щодо спірної товарної партії, які дійсно були ними виконані. Обидва рахунка були оплачені товариством у повному обсязі.
Також є необгрунтованими твердження митниці про те, що на її вимогу додатково надано лист експедитора ITL FOOD від 05.10.2022 б/н, яким повідомлено, що рахунок від 24.06.2022 №555 виставлено за ТЕО за межами України. При цьому, митниці не надано документально підтверджених відомостей та вартості послуг з організації перевезення товару експедитором ТОВ «ІНТЕР ТРАНС ЛОДЖІСТІКС», що свідчить про не включення до митної вартості товару усіх належних складових, відповідно до частини 10 статті 58 Митного кодексу України.
Як вбачається з матеріалів справи, що митниці було надано рахунок на оплату №774 від 02.05.2022р. виставлений експедитором ТОВ «ІНТЕР ТРАНС ЛОДЖІСТІКС» на оплату морського перевезення за межами державного кордону України в сумі 174066,66 грн або за курсом НБУ 5950 дол.США. Також товариством митниці була надана довідка про транспортні витрати, надана експедитором ТОВ «ІНТЕР ТРАНС ЛОДЖІСТІКС» № 220922/2 від 22.09.2022р., відповідно до якої відомості щодо вартості послуг з перевезення спірної товарної партії від порту КНР до кордону України повною мірою кореспондуються з означеним рахунком, тому твердження митниці у цій частині є безпідставними.
Стосовно тверджень митниці про те, що додатково надана комерційна пропозиція від 01.11.2021 (діє до 12.11.2021) за термінами дії не кореспондується із Додатковою угодою (Додатком) №6 від 17.01.2022 до Контракту від 03.12.2019 №LST/7 та строком дії додатково наданого прайс-листа від 01.11.2021 (діє до 01.07.2022). На офіційному сайті виробника longshantyres.com відсутні пропозиції продукції, відомості про які наведені в комерційній пропозиції від 01.11.2021 (діє до 12.11.2021) та прайс-листі від 01.11.2021 (діє до 01.07.2022), зазначене свідчить, що вказані документи не є для широкого незалежного кола покупців, а зазначені ціни товарів є виключними для ТОВ «ПК «ДТЗ».
Чинним законоавством, в тому числі і міжнародним не встановлено типової форми для прайс-листа і комерційної пропозиції.
За загально прийнятою світовою практикою, прайс-лист має містити відомості, яких достатньо будь-якому покупцю для отримання інформації щодо умов продажу товару, а саме: найменування товару, артикул, якість товару (за необхідності), одиниці виміру (штуки, упаковки тощо), ціну, з обов`язковим зазначенням валюти, контактну інформацію про продавця та будь-які інші положення, що стосуються умов продажу товарів. Наявність чи відсутність у прайс-листі певних відомостей (реквізитів), зокрема, інформації щодо умов оплати, торгової марки чи технічних характеристик товарів, не може свідчити про заниження позивачем митної вартості товарів.
Відомості, зазначені у прайс-листі знайшли своє підтвердження у первинних документах Специфікації та інвойсі. Комерційна пропозиція та прайс-лист по своїй суті виступають пропозицією продавця потенційному покупцю придбання товарів за пропонованими продавцем цінами. Такі пропозиції у формі прайс-листа та комерційної пропозиції можуть надаватись до укладання домовленостей на придбання товарів. Такі домовленості можуть оформлюватись як у формі Специфікації до контракту, як передбачено укладеним контрактом, так і у формі рахунку-фактури (інвойсу).
Частиною 1 ст. 77 КАС України закріплено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно до ч.2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
На підставі системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в адміністративному позові доводи позивача є обгрунтованими, доведеними і такими, що підлягають задоволенню.
За ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
З матеріалів справи вбачається, що за подання вказаного адміністративного позову позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2684,00 грн., що підтверджується платіжною інструкцією №3537 від 15.02.2023.
Отже, оскільки позовну заяву задоволено повністю, сплачений судовий збір в сумі 2684,00 грн. підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.
Керуючись ст.ст.139, 241-246, 255, 293, 295, 297, 262, Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Визнати протиправним та скасувати рішення Рівненської митниці про коригування митної вартості товару №UA204000/2022/000152/2 від 06.10.2022р.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.В. Врона