Справа № 640/15996/22
Суддя: Файдюк Віталій Васильович
Дата ухвалення: 2023-05-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 травня 2023 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді Файдюка В.В.

суддів: Мєзєнцева Є.І.

Собківа Я.М.

При секретарі: Шепель О.О.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 21 листопада 2022 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» до Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Єфіменка Дениса Олеговича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_1 про визнання дій протиправними, скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю «Роял Фрост» (далі - позивач, ТОВ «Роял Фрост») звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Єфіменка Дениса Олеговича (далі - відповідач, приватний виконавець), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_1 , в якому просило:

- визнати дії приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Єфіменка Дениса Олеговича щодо завершення виконавчого провадження неправомірними;

- скасувати постанову про повернення виконавчого документу стягувачу НОМЕР_1 від 08 вересня 2022 року.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що повертаючи виконавчий документ без виконання, позивач протиправно послався на пункт 10-2 розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження», оскільки станом на день винесення оскаржуваної постанови жодним нормативно-правовим документом не встановлено заборони щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника або проведення інших виконавчих дій стосовно боржника.

На переконання позивача, оскаржувана постанова не містить жодного обґрунтування наявності підстав для повернення виконавчого документа, з якими пункт 9 частини 1 статті 37 Закону України «Про виконавче провадження» пов`язує можливість повернення виконавчого документу стягувачу.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 21 листопада 2022 року даний адміністративний позов - залишено без задоволення.

Суд першої інстанції в оскаржуваному рішенні дійшов висновків про відсутність протиправних дій з боку суб`єкта владних повноважень, при цьому суд виходив з того, що в даному випадку строк пред`явлення виконавчого документа не закінчився та на даний час призупинений на момент дії відповідної заборони щодо примусового виконання виконавчих написів нотаріусів, тому після закінчення дії відповідної заборони відповідач має право повторно його пред`явити до виконання без пропущення строків звернення.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, позивач звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою задовольнити позов в повному обсязі.

Апеляційну скаргу обґрунтовано тим, що оскаржувана постанова про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі пункту 9 частини 1 статті 37 Закону України «Про виконавче провадження», згідно з яким законом встановлено заборону щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, якщо в нього відсутнє інше майно чи кошти, на які можливо звернути стягнення, а також щодо проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, що виключає можливість виконання відповідного рішення, є протиправною та такою, що не ґрунтується на вимогах Закону та підлягає скасуванню.

Як вказує апелянт, судом першої інстанції не враховано, що виконавче провадження було відкрито до введення воєнного тану в Україні, а п. 10-2 розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження» не містять положень, які б встановлювали заборону вчинення у період дії воєнного стану виконавчих дій у виконавчих провадженнях, відкритих на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Відповідно до п.3 ч.1 статті 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Приймаючи до уваги, що в суді першої інстанції справа розглядалась в порядку спрощеного провадження, враховуючи, що за наявними у справі матеріалами її може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів та з огляду на відсутність необхідності розглядати справу у судовому засіданні, справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга позивача не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з копій матеріалів виконавчого провадження НОМЕР_1, 20 листопада 2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм Олегом Станіславовичем вчинено виконавчий напис №98841 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» суми заборгованості за кредитним договором 129720971 у розмірі 6158,00 грн.

22 лютого 2021 року приватний виконавцем виконавчого округу м. Києва Єфіменком Денисом Олеговичем винесено постанову про відкриття виконавче провадження НОМЕР_1 з примусового виконання вказаного вище виконавчого напису нотаріуса.

05 березня 2021 року зареєстрована заява ОСОБА_1 щодо надання йому можливості сплачувати борг у добровільному порядку частинами, а саме двадцять п`ятого числа кожного місяця, починаючи з березня 2021 року по 1000,00 грн.

09 грудня 2021 року приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Єфіменком Денисом Олеговичем винесена постанова про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, в якій зазначено, що сума боргу, яка підлягає стягненню з боржника становить 2262,35 грн та складається з витрат на проведення виконавчих дій у розмірі 494,00 грн, суму боргу за виконавчим документом у розмірі 1152,55 грн, основної винагороди приватного виконавця у розмірі 615,80 грн.

08 вересня 2022 року приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Єфіменком Денисом Олеговичем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу, відповідно до якої приватним виконавцем встановлено, що згідно пункту 10-2 розділу ХІІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про виконавче провадження» забороняється у період дії воєнного стану примусове виконання виконавчих написів нотаріусів, у зв`язку з чим, керуючись пунктом 9 частини 1 статті 37 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий напис №98841, виданий 20 листопада 2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм Олегом Станіславовичем, повернуто стягувачу - Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс».

Позивач, вважаючи постанову приватного виконавця про повернення виконавчого документа стягувачу неправомірною, а свої права порушеними, звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з такого.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно п.3 ч.1 статті 3 Закону України «Про виконавче провадження» відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема, виконавчих написів нотаріусів.

Відповідно до статті 10 Закону № 1404-VIII заходами примусового виконання рішень є: 1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; 2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; 4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; 5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Частиною 1 статті 18 Закону № 1404-VIII визначено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно п. 7 ч. 3 цієї статті, виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право, накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на єдиному рахунку, відкритому у порядку, визначеному ст. 351 Податкового кодексу України, коштів на рахунках платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на електронних рахунках платників акцизного податку, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей.

Оскаржувана постанова про повернення виконавчого документу стягувачу прийнята приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Єфіменком Д.О. на підставі п. 9 ч. 1 ст. 37 Закону № 1404-VIII.

Так, відповідно до п. 9 ч. 1 статті 37 Закону № 1404-VIII виконавчий документ повертається стягувачу, якщо законом встановлено заборону щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, якщо в нього відсутнє інше майно чи кошти, на які можливо звернути стягнення, а також щодо проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, що виключає можливість виконання відповідного рішення.

При цьому, як правильно зауважив суд першої інстанції, при поверненні виконавчого документа стягувачу необхідно враховувати, що підставою для повернення виконавчого документа згідно з п. 9 ч.1 цієї статті є встановлення безпосередньо у законі заборони звертати стягнення на окреме майно чи кошти боржника.

Разом з тим, приватний виконавець послався на приписи п. 10-2 розділу ХІІІ «Прикінцевих та перехідних положень Закону № 1404-VIII, яким встановлена заборона у період дії воєнного стану примусового виконання виконавчих написів нотаріусів

Так, відповідно до Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року №64/2022 на території України було введено воєнний стан, який і надалі триває.

Таким чином, на даний час приписами «Прикінцевих та перехідних положень» Закону № 1404-VIII чітко встановлена заборона на період дії воєнного стану та до моменту його закінчення примусове виконання виконавчих написів нотаріусів.

При цьому, з аналізу статті 10 Закону № 1404-VIII вбачається, що формулювання «примусове виконання» включає у себе всі процесуальні дії, які може вчинювати виконавець під час виконання виконавчого документа.

Отже, враховуючи вищевикладене, беручи до уваги встановлену чинним законодавством України заборону щодо вчинення примусового виконання виконавчих написів нотаріусів, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що відповідач, повертаючи виконавчий документ стягувачу без виконання, діяв правомірно.

Посилання апелянта на відсутність підстав для повернення виконавчого документа стягувачу без виконання є безпідставними, оскільки, як встановлено вище, у зв`язку з введенням воєнного стану на території України, законодавцем було чітко встановлена заборона щодо вчинення виконавчих дій/примусового виконання виконавчих написів нотаріусів.

Крім того, відповідно до ч. 4, 5 статті 37 Закону № 1404-VIII про повернення стягувачу виконавчого документа та авансового внеску виконавець виносить постанову. Повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 12 цього Закону, крім випадків, коли виконавчий документ не підлягає виконанню або покладені виконавчим документом на боржника зобов`язання підлягають припиненню відповідно до умов угоди про врегулювання спору (мирової угоди), укладеної між іноземним суб`єктом та державою Україна на будь-якій стадії урегулювання спору або розгляду справи, включаючи стадію визнання та виконання рішення, незалежно від дати укладення такої угоди.

Згідно ч. 1 статті 12 Закону № 1404-VIII виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років.

При цьому, відповідно до ч. 5 статті 12 Закону № 1404-VIIIу разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника - з дня закінчення строку дії відповідної заборони.

Також, як правильно зауважив суд першої інстанції, відповідно до приписів п. 10-2 розд. ХІІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 1404-VIII встановлено, що тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану на території України, зокрема, визначені цим Законом строки перериваються та встановлюються з дня припинення або скасування воєнного стану.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність будь-яких порушень прав позивача з боку приватного виконавця, оскільки в даному випадку строк пред`явлення виконавчого документа не закінчився та на даний час призупинений на період дії відповідної заборони щодо примусового виконання виконавчих написів нотаріусів, що свідчить про те, що в подальшому, після закінчення дії відповідної заборони, особа має право повторно його пред`явити до виконання без пропущення строків.

Отже, аналізуючи вищенаведені законодавчі приписи та фактичні обставини справи, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що постанова про повернення виконавчого документу стягувачу НОМЕР_1 від 08 вересня 2022 року винесена відповідачем обґрунтовано, з дотриманням норм законодавства України, у зв`язку з чим підстав для її скасування немає.

Підсумовуючи наведене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що доводи, викладені в апеляційній скарзі, не знайшли свого підтвердження, оскаржуване рішення прийнято відповідно до норм матеріального та процесуального права, враховано всі обставини справи, тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду першої інстанції немає.

За правилами статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 243, 246, 308, 315, 316, 321, 325, 329, 331 КАС України суд,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» - залишити без задоволення.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 21 листопада 2022 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, та може бути оскаржена безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції в порядку і строки, встановлені статтями 329, 331 КАС України.

Повний текст рішення виготовлено 09 травня 2023 року.

Головуючий суддя: В.В. Файдюк

Судді: Є.І. Мєзєнцев

Я.М. Собків