Справа № 400/2050/23
Суддя: Ярощук В.Г.
Дата ухвалення: 2023-05-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 травня 2023 р. № 400/2050/23
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі судді Ярощука В.Г., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу

за позовом:ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «АЛЬЯНС СЕРВІС», вул. Айвазовського, 18-А, м. Миколаїв, 54052,

до відповідача:Державної служби України з безпеки на транспорті, пр. Перемоги, 14, м. Київ, 01135,

про:визнання протиправною та скасування постанови від 08.12.2022 № 336574,

ВСТАНОВИВ:

08 березня 2023 року до Миколаївського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «АЛЬЯНС СЕРВІС» (далі позивач) до Державної служби України з безпеки на транспорті (далі відповідач) про визнання протиправною та скасування постанови Відділу державного нагляду (контролю) в Миколаївській області Державної служби України з безпеки на транспорті про застосування адміністративно-господарських штрафів від 08.12.2022 № 336574.

Позов позивач обґрунтував тим, що:

акт перевірки, на підставі якого прийнято оскаржувану постанову, не вказує на жодне порушення, оскільки є суб`єктивними доводами перевіряючих, так акт складено 25.10.2022 про нібито перевірку проведену 28.10.2022;

на вимогу надати протокол перевірки та адаптації тахографу водієм позивачка було надано завірену копію протоколу від 21.10.2022 з ідентифікаційним номером UA 169-000935М, а перевіряючим зазначено про необхідність надання оригіналу;

в оскаржуваній постанові наголошено на тому, що позивач здійснював перевезення вантажів за відсутності на момент проведення перевірки документів, визначених статтею 48 Закону України «Про автомобільний транспорт», що позивач фактично здійснював пасажирські перевезення, і тому приписи статті 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» до нього не підлягають застосуванню.

У відзиві на позовну заяву відповідач заперечив проти позову і просив у його задоволенні відмовити повністю. Відзив він аргументував тим, що:

наданий позивачем під час здійснення перевірки транспортного засобу протокол перевірки та адаптації тахографа від 14.08.2018, враховуючи пункт 2.6 Інструкції з використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільному транспорті, затвердженого наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 24.06.2010 № 385, повинен був бути повіреним у 2020 році; тобто це свідчить про те, що діючого протоколу під час здійснення рейдової перевірки у позивача не було;

розгляд справи про скоєння позивачем порушення законодавства про автомобільний транспорт проведений з дотриманням вимог Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 № 1567 (далі Порядок № 1567).

У відповіді на відзив позивач підтримав свої позовні вимоги, навівши ті ж самі обґрунтування, що були зазначені ним у позовній заяві.

Відповідач правом на подання заперечень не скористався.

Ухвалою Миколаївського окружного адміністративного суду від 09.03.2023 позовну заяву залишено без руху та надано позивачу десятиденний строк для усунення недоліків позовної заяви шляхом подання до суду документа, що підтверджує сплату судового збору в розмірі 203,00 грн, а також належним чином завірену копію ордеру від 23.12.2022.

У встановлений судом строк позивачем усунуто недоліки позовної заяви

16.03.2023 Миколаївський окружний адміністративний суд постановив ухвалу про відкриття провадження у справі та розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Розглянувши заяви по суті, повно і всебічно, з`ясувавши всі обставини адміністративної справи в їх сукупності, перевіривши їх дослідженими доказами, суд встановив наступне.

Позивач є власником автобуса Мерседес-Бенц (MERCEDES-BENZ) 313 CDI, реєстраційний номер НОМЕР_1 , що підтверджується тимчасовим реєстраційним талоном НОМЕР_2 .

За результатами перевірки та адаптування тахографу вищезазначеного транспортного засобу пунктами сервісу тахографів було оформлено протоколи перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу, а саме:

від 14.08.2018 ідентифікаційний номер НОМЕР_3 ;

від 21.10.2022 ідентифікаційний номер UA 169-000935М.

У жовтні 2022 року посадова особа відповідача на автомобільній дорозі М-14 «Одеса-Мелітополь» 21 км + 434 м провела перевірку транспортного засобу Мерседес-Бенц, реєстраційний номер НОМЕР_1 , за результатами якої склала Акт проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезення пасажирів і вантажів автомобільним транспортом № 346700 (далі Акт № 346700).

Відповідно до копії Акта № 346700 проведення перевірки, доданого позивачем до позовної заяви, він складений 25.10.2022 за результатами проведення перевірки 28.10.2022.

Поряд з цим, згідно з копію Акта № 346700, доданого відповідачем до відзиву до позовної заяви, цей Акт складений 24.10.2022 за результатами проведення перевірки 24.10.2022. В наданій відповідачем копії Акта № 346700 чітко видно виправлення цифр відповідних « 25» і « 28» на цифру « 24».

Згідно із зазначеним Актом під час перевірки виявлено порушення, а саме: під час перевезення пасажирів за маршрутом Одеса-Миколаїв перевізник не забезпечив водія т/з документів, визначених статтею 39 ЗУ «Про автомобільний транспорт». Також цим Актом встановлено порушення, відповідальність за яке передбачена абзацом третім частини першої статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт», тобто перевезення пасажирів за відсутності на момент проведення перевірки документів, визначених статтею 39 Закону, а саме відсутній протокол перевірки та адаптації тахографа.

Водій транспортного засобу в Акті № 346700 зазначив, що «на період воєнного стану не вспіли».

29.11.2022 відповідач направив позивачу Запрошення від 23.11.2022 № 42735/34/24-22 у розгляді справи за актом № 346700 про скоєння порушення законодавства про автомобільний транспорт в Миколаївській області, відповідно до якого позивачу запропоновано прибути 08.12.2022 у відділ державного нагляду (контролю) в Миколаївській області для участі у розгляді справи про допущене позивачем порушення законодавства про автомобільний транспорт. Це запрошення було направлено на адресу: вул. Айвазовського, 18А, м. Миколаїв, 54052. Цю ж адресу позивач зазначив у позовній заяві, як свою адресу місця знаходження.

Вищезазначене запрошення позивач не отримав, що підтверджується Рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу (форма 119) № 510. Повернувся лист до відповідача 08.12.2022.

08.12.2022 відповідач в особі відділу державного нагляду (контролю) в Миколаївській області виніс постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу № 336574 (далі Постанова № 336574).

Згідно з цією постановою позивач допустив порушення Закону України «Про автомобільний транспорт», відповідальність за яке передбачена абзацом третім частини першої статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт»: перевезення вантажів за відсутності на момент проведення перевірки документів, визначених статтею 48 цього Закону, а саме протоколу перевіри та адаптації тахографа до транспортного засобу Мерседес держ. номер. НОМЕР_1 (акт № 346700), а також постановив стягнути з позивача адміністративно-господарський штраф у розмірі 17000,00 гривень.

Вважаючи зазначену постанову протиправною, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходив з такого.

Відповідно до абзацу дванадцятого частини сьомої статті 6 Закону України «Про автомобільний транспорт» центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, здійснює габаритно-ваговий контроль транспортних засобів у зонах габаритно-вагового контролю, вимоги до облаштування та технічного оснащення яких затверджуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері автомобільного транспорту.

Частиною п`ятою статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» встановлено, що розглядати справи про накладення адміністративного-господарських штрафів за порушення, зазначені у цій статті, мають право посадові особи центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті. Постанова про застосування адміністративно-господарських штрафів є виконавчим документом.

Згідно з пунктом 1 Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 № 103, Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпеки) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті.

Отже, Державна служба України з безпеки на транспорті, як центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, має повноваження щодо здійснення габаритно-вагового контролю транспортних засобів у зонах габаритно-вагового контролю, а його посадові особи розглядати справи про накладення адміністративно-господарських штрафів за порушення за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників.

Згідно з пунктом 1 і додатком розпорядження Кабінету Міністрів України від 02.12.2021 № 1579-р «Про оптимізацію діяльності територіальних органів Державної служби з безпеки на транспорті» відділ державного нагляду (контролю) в Миколаївській області та відділ нагляду (контролю) в Одеській області є структурними підрозділами апарату Державної служби України з безпеки на транспорті. Статусу юридичної особи вони не мають.

Таким чином, відділ державного нагляду (контролю) в Миколаївській області і відділ нагляду (контролю) в Одеській області не мали статусу юридичної особи, а їх посадові особи були посадовими особами апарату Державної служби України з безпеки на транспорті.

З огляду на це суд прийшов до висновку, що посадові особи відповідача, зокрема, таких структурних підрозділів його апарату як відділ державного нагляду (контролю) в Миколаївській області та відділ нагляду (контролю) в Одеській області, мали повноваження на розгляд справи про накладення адміністративного-господарських штрафів за порушення, зазначені у статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт».

Згідно з частиною чотирнадцятою статті 6 Закону України «Про автомобільний транспорт» державний контроль автомобільних перевізників на території України здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок (перевірок на дорозі).

У разі проведення позапланових і рейдових перевірок (перевірок на дорозі) автомобільний перевізник, що буде перевірятися, про час проведення перевірки не інформується (частина вісімнадцята статті 6 Закону України «Про автомобільний транспорт»).

Частиною двадцять першою статті 6 Закону України «Про автомобільний транспорт» встановлено, що порядок проведення рейдових (перевірок на дорозі) та порядок здійснення габаритно-вагового контролю визначаються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 26 Порядку № 1567 справа про порушення розглядається у присутності уповноваженої особи автомобільного перевізника. Про час і місце розгляду справи про порушення уповноважена особа автомобільного перевізника повідомляється під розписку чи рекомендованим листом із повідомленням або надсиланням на офіційну електронну адресу (за наявності).

Абзацом першим пункту 27 Порядку № 1567 встановлено, що у разі неявки уповноваженої особи автомобільного перевізника справа про порушення розглядається без її участі.

Суд встановив, що 29.11.2022 відповідач направив позивачу Запрошення від 23.11.2022 № 42735/34/24-22 у розгляді справи за актом № 346700 про скоєння порушення законодавства про автомобільний транспорт в Миколаївській області, відповідно до якого позивачу запропоновано прибути 08.12.2022 у відділ державного нагляду (контролю) в Миколаївській області для участі у розгляді справи про допущене позивачем порушення законодавства про автомобільний транспорт. Це запрошення було направлено на адресу: вул. Айвазовського, 18А, м. Миколаїв, 54052. Цю ж адресу позивач зазначив у позовній заяві, як свою адресу місця проживання.

Вищезазначене запрошення позивач не отримав, що підтверджується Рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу (форма 119) № 510. Повернувся лист до відповідача 08.12.2022.

Отже, відповідач розглянув справу про скоєння позивачем порушення законодавства про автомобільних транспорт та виніс Постанову № 336574 після того, як йому повернулось відповідне Запрошення із відміткою про неотримання його позивачем.

Оскільки Запрошення від 23.11.2022 було своєчасно надіслано відповідачем на адресу, яку позивач у позовній заяві вказав як його місце проживання, суд прийшов до висновку, що відповідачем при винесенні Постанови № 336574 було дотримано вимог пунктів 26 і 27 Порядку № 1567.

Абзацом першим пункту 25 Порядку № 1567 встановлено, що справа про порушення розглядається в територіальному органі Укртрансбезпеки за місцезнаходженням автомобільного перевізника або за місцем виявлення порушення (за письмовою заявою уповноваженої особи автомобільного перевізника) не пізніше ніж протягом двох місяців з дня його виявлення.

Оскаржувана постанова складена відповідачем 08.12.2022 складена на підставі Акта № 346700, складеного в третій декаді жовтня 2022 року, тобто в межах двомісячного терміну з дня складення цього Акта.

Таким чином, Постанова № 336574 винесена з дотриманням вимог пункту 25 Порядку № 1567.

Що стосується безпосередньо дій позивача, за які його притягнуто до юридичної відповідальності, то суд зазначає наступне.

Відповідно до абзацу третього частини першої статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за перевезення пасажирів та вантажів за відсутності на момент проведення перевірки документів, визначених статтями 39 і 48 цього Закону, штраф у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Згідно з частинами першою-другою статті 39 Закону України «Про автомобільний транспорт» автомобільні перевізники, водії, пасажири повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконуються пасажирські перевезення.

Документами для регулярних пасажирський перевезень:

для автомобільного перевізника ліцензія, договір із органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування чи їх дозвіл, паспорт маршруту, документ, що засвідчує використання автобуса на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством України;

для водія автобуса посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, квитково-касовий лист, схема маршруту, розклад руху, таблиця вартості проїзду (крім міських перевезень), інші документи, передбачені законодавством України;

для пасажира квиток на проїзд в автобусі та на перевезення багажу (для пільгового проїзду посвідчення особи встановленого зразка чи довідка, на підставі якої надається пільга), а в разі запровадження автоматизованої системи обліку оплати проїзду електронний квиток та документи для пільгового проїзду.

Відповідно до частин першою-другою статті 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» автомобільний перевізник, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.

Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є:

для автомобільного перевізника документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством;

для водія посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.

Статтею 18 Закону України «Про автомобільний транспорт» встановлено, що з метою організації безпечної праці та ефективного контролю за роботою водіїв транспортних засобів автомобільні перевізники зобов`язані:

організовувати роботу водіїв транспортних засобів, режими їх праці та відпочинку відповідно до вимог законодавства України;

здійснювати заходи, спрямовані на забезпечення безпеки дорожнього руху;

забезпечувати виконання вимог законодавства з питань охорони праці;

здійснювати організацію та контроль за своєчасним проходженням водіями медичного огляду, забезпечувати їх санітарно-побутовими приміщеннями й обладнанням.

Контроль за роботою водіїв транспортних засобів має забезпечувати належне виконання покладених на них обов`язків і включає організацію перевірок режимів їх праці та відпочинку, а також виконання водіями транспортних засобів вимог цього Закону та законодавства про працю.

Положення щодо режимів праці та відпочинку водіїв транспортних засобів визначається законодавством.

Згідно з абзацом першим пункту 6.1 розділу VI Положення про робочий час і час відпочинку водіїв колісних транспортних засобів, затвердженого наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 07.06.2010 № 340, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 14.09.2010 за № 811/18106 (далі Положення № 340), автобуси, що використовуються для нерегулярних і регулярних спеціальних пасажирських перевезень, для регулярних пасажирських перевезень на міжміських автобусних маршрутах протяжністю понад 50 км, вантажні автомобілі з повною масою понад 3,5 тонн повинні бути обладнані діючими та повіреними тахографами.

Абзацом п`ятим пункту 3.3 розділу ІІІ Інструкції з використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільному транспорті, затвердженої наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 24.06.2010 № 385, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 20.10.2010 за № 946/18241 (далі Інструкція № 385), передбачено, що водій транспортного засобу, обладнаного тахографом має при собі: протокол про перевірку та адаптацію тахографа до транспортного засобу; заповнені тахокарти у кількості, що передбачена ЄУТР, або картку водія чи розрдруківку даних роботи тахографа у разі обладнання транспортного засобу цифровим тахографом.

Таким чином, відповідно до частини другої статті 39 Закону України «Про автомобільний транспорт», пункту 6.1 розділу VI Положення № 340, пункту 3.3 розділу ІІІ Інструкції № 385 при здійсненні нерегулярних і регулярних спеціальних пасажирських перевезень, для регулярних пасажирських перевезень на міжміських автобусних маршрутах протяжністю понад 50 км водії автобуса зобов`язані мати при собі протокол про перевірку та адаптацію тахографа до транспортного засобу; заповнені тахокарти у кількості, що передбачена ЄУТР, або картку водія чи роздруківку даних роботи тахографа у разі обладнання транспортного засобу цифровим тахографом.

У позовній заяві позивач зазначив, що під час відповідної перевірки його водій посадовим особам відповідача пред`явив для огляду копію протоколу про перевірку та адаптацію тахографа до транспортного засобу від 21.10.2022 з ідентифікаційним номером UA 169-000935М.

Поряд з цим, відповідач стверджує, що водій автобуса пред`явив протокол про перевірку та адаптацію тахографа від 14.08.2018 ідентифікаційний номер UA 081-005080М.

Водій транспортного засобу в Акті № 346700 зазначив, що «на період воєнного стану не вспіли».

Вищенаведене свідчить, що твердження позивача про те, що водій пред`явив під час рейдової перевірки посадовим особам відповідача копію протоколу про перевірку та адаптацію тахографа до транспортного засобу від 21.10.2022 з ідентифікаційним номером UA 169-000935М, не відповідає дійсності, оскільки спростовується наданими водієм поясненнями під час здійснення перевірки.

Відтак у діях позивача містяться ознаки правопорушення, передбаченого абзацом третім частини першою статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт», а саме: перевезення вантажу за відсутності на момент проведення перевірки документів, визначених статтею 39 Закону України «Про автомобільний транспорт» (відсутній протокол перевірки та адаптації тахографа транспортного засобу).

Згідно із Актом № 346700 під час перевірки транспортного засобу позивача посадовими особами відповідача виявлено порушення, а саме: під час перевезення пасажирів за маршрутом Одеса-Миколаїв перевізник не забезпечив водія транспортного засобу документом, визначеними статтею 39 Закону України «Про автомобільний транспорт» протоколом перевірки та адаптації тахографа транспортного засобу.

Натомість відповідно до Постанови № 336574 позивач допустив порушення Закону України «Про автомобільний транспорт», відповідальність за яке передбачена абзацом третім частини першої статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт»: перевезення вантажів за відсутності на момент проведення перевірки документів, визначених статтею 48 цього Закону, а саме: протоколу перевіри та адаптації тахографа до транспортного засобу.

Отже, Постанова № 336574 містить іншу юридичну кваліфікацію вчиненого позивачем правопорушення, ніж зазначену в Акті № 346700.

Тобто відповідач притягнув позивача до відповідальності за правопорушення, яке він не вчиняв, і яке не було встановлене в Акті № 346700.

Тому Постанова № 336574 є протиправною і підлягає скасуванню.

З огляду на вищезазначене, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до частини першої статті 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Абзацом першим частини першої статті 139 КАС України встановлено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступила його посадова чи службова особа.

Платіжними квитанціями № ПН81 від 23.12.2022 і № P24A946668671D64340 підтверджується понесення позивачем судових витрат грн на сплату судового збору за подачу адміністративного позову у розмірі відповідно 2481,00 грн і 203,00 грн, всього: 2684,00 гривень. Тому ця сума підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 22, 139, 241-246, 255, 295, 297 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «АЛЬЯНС СЕРВІС» (вул. Айвазовського, 18-А, м. Миколаїв, Миколаївська область, 54052; ) до Державної служби України з безпеки на транспорті (пр-т Перемоги, 14, м. Київ, 03135; ) про визнання протиправною та скасування постанови від 08.12.2022 № 336574 задовольнити повністю.

2. Визнати протиправною та скасувати постанову Державної служби України з безпеки на транспорті в особі відділу державного нагляду (контролю) в Миколаївській області про застосування адміністративно-господарського штрафу 08.12.2022 № 336574.

3. Стягнути на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «АЛЬЯНС СЕРВІС» (вул. Айвазовського, 18-А, м. Миколаїв, Миколаївська область, 54052; ) за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Державної служби України з безпеки на транспорті (пр-т Перемоги, 14, м. Київ, 03135; ) судовий збір у розмірі 2684 (Дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) гривні 00 копійок.

4. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

5. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

6. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Суддя В.Г.Ярощук

Рішення складено в повному обсязі 11 травня 2023 року