Справа № 520/9634/21
Суддя: Ніколаєва О.В.
Дата ухвалення: 2023-05-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

10 травня 2023 року справа №520/9634/21

Харківський окружний адміністративний суд у складі судді Ніколаєвої Ольги, розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без призначення судового засідання з повідомленням осіб (у письмовому провадженні) адміністративну справу

за позовною заявою Харківського національного університету внутрішніх справ

до ОСОБА_1

про стягнення витрат, пов`язаних з утриманням осіб у вищих навчальних закладах, -

В С Т А Н О В И В:

Харківський національний університет внутрішніх справ (далі по тексту позивач) звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовною заявою до ОСОБА_1 (далі по тексту відповідач), в якому просить стягнути з відповідача на користь Харківського національного університету внутрішніх справ витрати, пов`язані з утриманням, у сумі 59 468,99 грн. (п`ятдесят дев`ять тисяч чотириста шістдесят вісім).

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що у зв`язку з достроковим звільненням відповідача (протягом перших трьох років після закінчення навчання), у відповідності до вимог пункту 5 частини третьої розділу ІІ тристороннього контракту від 01.09.2017 №1655, укладеного між відповідачем, Харківським національним університетом внутрішніх справ та Головним управління Національної поліції України в Харківській області, а також згідно з приписами пункту 4 статті 74 Закону України «Про Національну поліцію», у відповідача виник обов`язок відшкодування витрат, пов`язаних з його утриманням у вищому навчальному закладі. Відповідачем у добровільному порядку такі витрати не відшкодовано, тому позивач просить вказану суму стягнути з відповідача у судовому порядку.

Згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу передано на розгляд судді Ніколаєвій Ользі.

Суд звертає увагу, що 07.06.2021 на виконання вимог частини третьої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України суд надіслав на електронну адресу відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУ ДМС в Харківській області запит про надання відомостей про реєстрацію місця проживання ОСОБА_1 . У позовній заяві позивач зазначив, що місцем реєстрації вказаної особи є: АДРЕСА_1 .

На адресу суду 17.06.2021 відділом обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУ ДМС в Харківській області надіслано відповідь на запит, якою підтверджено, що ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 23.06.2021 у цій справі позовну заяву Харківського національного університету внутрішніх справ до ОСОБА_1 про стягнення витрат, пов`язаних з утриманням осіб у вищих навчальних закладах повернуто позивачу разом з доданими документами.

Підставою для повернення позовної заяви слугував той факт, що позовна заява підписана особою, яка не має права її підписувати.

Не погодившись з вказаною ухвалою суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу до Другого апеляційного адміністративного суду.

За результатами розгляду апеляційної скарги, постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 12.01.2022 апеляційну скаргу позивача задоволено.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 12.01.2022 ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 23.06.2021 у справі №520/9634/21 скасовано. Справу направлено до Харківського окружного адміністративного суду для продовження розгляду.

Судом апеляційної інстанції у постанові від 12.01.2022 зазначено, що суд першої інстанції повертаючи позовну заяву у зв`язку з тим, що вона підписана представником позивача за відсутності підтвердження повноважень такої особи на підписання позовної заяви діяв передчасно, без детального вивчення довіреності.

Згідно супровідного листа від 03.02.2022 адміністративна справ №520/9634/21 повернута судом апеляційної інстанції та 07.09.2022 зареєстрована канцелярією Харківського окружного адміністративного суду №01/36763/22.

Згідно протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду, 07.09.2022 матеріали справи передано судді Ніколаєвій Ользі.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 09.09.2022 позовну заяву у цій справі залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви шляхом подання до суду оригіналу позовної заяви разом з додатками визначеними статтями 160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України. На адресу суду у строк, встановлений судом, позивачем надано заяву про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 12.01.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі у порядку спрощеного позовного провадження без призначення судового засідання з повідомленням осіб.

Цією ж ухвалою відповідачу запропоновано у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання ухвали про відкриття спрощеного провадження у справі подати до суду відзив на позовну заяву разом з усіма доказами, що обґрунтовують доводи, які в ньому наведені або заяву про визнання позову та надати суду докази надіслання (подання) копії відзиву іншим учасникам справи.

Копія ухвали про відкриття провадження у справі надіслана судом на адресу реєстрації відповідача ( АДРЕСА_1 ), конверт з поштовою кореспонденцією повернувся на адресу з відміткою «за закінченням терміну зберігання».

Відповідно до частини одинадцятої статті 126 Кодексу адміністративного судочинства України у разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином. Відтак, відповідач належним чином повідомлений про відкриття провадження у справі за даною справою.

Також, ухвала про відкриття провадження у справі оприлюднена в Єдиному державному реєстрі судових рішень 16.01.2023.

Відповідно до статті 4 Закону України «Про доступ до судових рішень» судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України.

Суд зазначає, що відповідачем до суду не подано відзиву на адміністративний позов, тому суд вирішує справу за наявними матеріалами.

У період з 29.03.2023 по 07.04.2023 та з 08.03.2023 по 10.03.2023 суддя перебувала у відпустці.

Розглянувши надані сторонами документи, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Харківський окружний адміністративний суд встановив наступне.

Позивач проходив службу в органах внутрішніх справ України та Національній поліції України з 17.08.2015 по 06.07.2019.

Наказом Харківського національного університету внутрішніх справ (далі по тексту - ХНУВС) від 11.08.2015 №120 о/с відповідача прийнято на службу до Національної поліції України, зараховано курсантом ХНУВС з 17.08.2015 та присвоєно звання «рядовий міліції».

Між відповідачем, ХНУВС та Головним управлінням Національної поліції України в Харківській області -01.09.2017 укладено контракт №1655 про здобуття освіти у вищому навчальному закладі із специфічними умовами навчання, який здійснює підготовку поліцейських (далі по тексту- контракт).

Положеннями абзацу 5 пункту 3 розділу ІІ вказаного контракту передбачено, що особа зобов`язується у разі дострокового розірвання контракту, а також звільнення зі служби в поліції протягом трьох років після закінчення навчання відшкодувати Міністерству внутрішніх справ України витрати, пов`язані з утриманням у вищому навчальному закладі, відповідно до пункту 4 статті 74 Закону України «Про Національну поліцію».

При цьому, абзацом 5 пунктом 1 розділу ІІ контракту передбачено, що виконавець, яким у даному випадку є позивач, зобов`язується після відрахування особи (закінчення навчання) затвердити довідку-розрахунок витрат, пов`язаних з її утриманням у вищому навчальному закладі із специфічними умовами навчання, який здійснює підготовку поліцейських, за весь термін навчання.

Наказом ХНУВС від 05.07.2020 №215 о/с відповідача відраховано зі складу курсантів у зв`язку із закінченням навчання та направлено для проходження служби до ГУ НП в Харківській області з 06.07.2019.

Наказом ГУ НП в Харківській області від 27.04.2021 №232 о/с позивача звільнено зі служби на підставі пункту 6 частини першої статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби.

Доказів утрати юридичної сили згаданим наказом з будь-якої причини матеріали справи не містять.

Згідно з довідкою ХНУВС про фактичні витрати, пов`язані з утримання курсанта від 25.06.2019 №4/89д фактична сума витрат, пов`язаних з утриманням курсанта (відповідача) за період з 17.08.2015 по 05.07.2019 становить 59 468,99 грн.

Вказаною довідкою конкретизовано структуру витрат на утримання під час навчання, а саме: витрати по грошовому забезпеченню 11 373,80 грн., витрати по продовольчому забезпеченню 17 109,66 грн., витрати по медичному забезпеченню 871,55, витрати по речовому забезпеченню 9661,36 грн., витрати на комунальні послуги та спожитих енергоносіїв 20 452,62 грн.

Відповідача 26.06.2019 ознайомлено з інформацією, яка міститься у довідці від 25.06.2019 №4/89д, що підтверджується власноручним підписом останнім

На виконання абзацу 5 пунктом 1 розділу ІІ контракту, позивач склав повідомлення про зобов`язання відповідача відшкодувати витрати, пов`язані з утриманням в навчальному закладі від 30.04.2021 №3340/119-12/01-2021 у добровільно порядку протягом 30 діб з моменту отримання вказаного повідомлення у сумі зазначеній у довідці ХНУВС від 25.06.2019 №4/89д, яке направлено засобами поштового зв`язку, що підтверджується копією квитанції Акціонерного товариства «Укрпошта».

Наведені розрахунки відповідачем не оскаржувались. Доказів протилежного не надано.

Позивач, враховуючи, що на момент звільнення відповідач не відпрацював трьох років після закінчення навчання, вважає, що в останнього виник обов`язок відшкодувати фактичні витрати, пов`язані з її утриманням у вищому навчальному закладі, звернувся до суду з даною позовною заявою.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.12.2018 у справі №804/285/16 спори щодо відшкодування вартості навчання особою, яка перебуває або перебувала на посадах, віднесених до державної або публічної служби, з позовом суб`єкта владних повноважень підлягають вирішенню в порядку адміністративного судочинства як такі, що пов`язані з питанням реалізації правового статусу особи, яка перебуває на посаді публічної служби, від моменту її прийняття на посаду і до звільнення з публічної служби, зокрема, й питаннями відповідальності за невиконання договору підготовки фахівця, що призвели до відшкодування фактичних витрат, пов`язаних з утриманням у навчальному закладі, навіть якщо подання відповідного позову про відшкодування витрат відбувається після її звільнення з державної служби. При цьому, Велика Палата Верховного Суду відступила від висновків, викладених у постановах від 14.03.2018 у справі №461/5577/15-ц, від 31.10.2018 у справі №820/5761/15, у яких зазначені спори мали вирішуватись за правилами ЦПК України.

Відповідно до статті 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», початком проходження військової служби вважається: день призначення на посаду курсанта вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу вищого навчального закладу - для громадян, які не проходили військову службу, та військовозобов`язаних.

Згідно частини другої статті 74 Закону України «Про Національну поліцію» (який вступив у силу з 07.11.2015), підготовка фахівців за державним замовленням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, проводиться на підставі контракту про здобуття освіти, який укладається між навчальним закладом, відповідним органом поліції та особою, яка навчається.

Особи, які навчаються за державним замовленням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, у разі дострокового розірвання контракту про здобуття освіти з будь-яких підстав, крім звільнення зі служби в поліції на підставі підпунктів 2, 4 частини першої статті 77 цього Закону, а також поліцейські, звільнені зі служби в поліції протягом трьох років після закінчення вищезазначених навчальних закладів з будь-яких підстав, крім звільнення зі служби в поліції на підставі підпунктів 2, 4 частини першої статті 77 цього Закону, відшкодовують Міністерству внутрішніх справ України витрати, пов`язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України (частина четверта статті 74 Закону України «Про Національну поліцію»).

У разі відмови від добровільного відшкодування витрат, зазначених у частині четвертій цієї статті, таке відшкодування здійснюється в судовому порядку (частина п`ята статті 74 Закону України «Про Національну поліцію»).

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає, що предметом спору у даній справі є відшкодування витрат, пов`язаних із утриманням у вищому навчальному закладі МВС України особою, яку в подальшому звільнили з органів внутрішніх справ до закінчення трирічного терміну після закінчення навчання.

Порядок відшкодування особами витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах зі специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, затверджено постановою Кабінету Міністрів України Про затвердження Порядку відшкодування особами витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, та визнання такими, що втратили чинність, деяких постанов Кабінету Міністрів України від 12.04.2017 №261 (далі по тексту Порядок №261).

Відповідно до пунктів 2, 3 Порядку №261, витрати відшкодовуються згідно з контрактом, укладеним між вищим навчальним закладом, відповідним органом поліції та особою, яка навчалася. У разі коли особа є неповнолітньою, установлення правових відносин здійснюється відповідно до вимог Цивільного кодексу України. Відшкодування здійснюється в розмірі витрат, пов`язаних з: грошовим, продовольчим, речовим, медичним забезпеченням; оплатою комунальних послуг та спожитих енергоносіїв (тепло-, водопостачання, водовідведення, електроенергія).

Розрахунок витрат на утримання осіб (грошове, продовольче, речове та медичне забезпечення) у вищих навчальних закладах здійснюється відповідно до встановлених норм за їх фактичною вартістю. Розрахунок комунальних послуг та спожитих енергоносіїв здійснюється виходячи із середнього обсягу споживання у відповідному вищому навчальному закладі на одну особу за добу за період її фактичного перебування в такому закладі. Під час проведення розрахунків застосовуються тарифи, що встановлені для населення і діють у місцевості, в якій розташований вищий навчальний заклад, у відповідному навчальному році. На підставі розрахунків вищого навчального закладу складається довідка про фактичні витрати на кожну особу за весь строк навчання, яка долучається до її особової справи.

Відповідно до абзацу 3 пункту 5 Порядку №261, у разі звільнення особи до відпрацювання нею трьох років після закінчення вищого навчального закладу орган поліції, в якому особа проходила службу, невідкладно повідомляє про це вищому навчальному закладу, в якому особа навчалася.

Згідно пункту 4 Порядку №261, витрати відшкодовуються особою в повному розмірі за весь період її фактичного навчання.

Зі змісту наявного у матеріалах справи контракту про здобуття освіти у вищому навчальному закладі із специфічними умовами навчання, який здійснює підготовку поліцейських від 01.09.2017 №1655, укладеного між Харківським національним університетом внутрішніх справ, Головним управлінням Національної поліції України в Харківській області та громадянином України - позивачем, встановлено, що абзацом 4, 5 пунктом 3 розділу II серед обов`язків особи (відповідача) передбачено: після закінчення навчання прибути до місця призначення в термін, визначений у направленні на роботу, приступити до виконання службових обов`язків за відповідною посадою; у разі дострокового розірвання Контракту, а також звільнення зі служби в поліції протягом трьох років після закінчення навчання відшкодувати Міністерству внутрішніх справ України витрати, пов`язані з утриманням у вищому навчальному закладі, відповідно до пункту 4 статті 74 Закону України «Про Національну поліцію».

Даний контракт підписано власноручно відповідачем.

Відтак, позивач обізнаний про наявність у нього обов`язку відшкодувати, витрати, пов`язані з утриманням у вищому навчальному закладі, у разі звільнення зі служби в поліції.

Між тим, за правилами положень статті 74 Закону України «Про Національну поліцію» та пункту 8 Порядку №261 право на звернення до суду у позивача у цій категорії справ може виникнути лише у випадку відмови відповідача добровільно відшкодувати витрати.

Вказана позиція суду узгоджується із висновками Верховного Суду від 23.09.2021 у справі №520/11540/19, які враховуються судом у силу частини п`ятої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до Порядку №261 позивач має вручити під підпис або надіслати відповідачу повідомлення із зобов`язанням протягом 30 діб з моменту отримання такого повідомлення відшкодувати витрати із зазначенням їхнього розміру та реквізитів рахунку для перерахування коштів, за для того, щоб забезпечити можливість добровільно відшкодувати витрати на навчання і лише, у разі відмови відповідача, може звернутися до суду.

Саме із відмовою курсанта добровільно відшкодувати витрати на його утримання у вищому навчальному закладі, законодавцем пов`язано можливість звернення навчального закладу, із позовом про стягнення такого відшкодування у судовому порядку.

Як вже зазначалося судом, можливість стягнення сум витрат, пов`язаних з утриманням у ВНЗ із специфічними умовами навчання напряму пов`язано саме з ознайомленням особи про такий обов`язок, що передбачає вручення їй відповідного повідомлення. За таких обставин суд вбачає необхідність доведення з боку позивача повідомлення відповідачу про обов`язок з відшкодування витрат шляхом надання доказів вручення йому відповідного поштового відправлення, яке містить це повідомлення, або доказів того, що таке відправлення не було вручено йому з незалежних від позивача причин. Матеріали справи не містять вказаних доказів.

Суд звертає увагу на те, що з копії квитанцій Акціонерного товариства «Укрпошта», ВПЗ №61057 від 30.04.2021 про направлення поштового відправлення не вбачається направлення саме повідомлень про відшкодування витрат, які є предметом даної справи, а тим більше довідок про розмір витрат, які було зазначено як додаток до Повідомлень.

Постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 №260 затверджено Правила надання послуг поштового зв`язку, відповідно до підпунктів 1, 2, пункту 106 яких, під час вручення фізичній особі реєстрованого поштового відправлення, виплати коштів за поштовим переказом з повідомленням про вручення працівник поштового зв`язку на підставі пред`явленого одержувачем документа, що посвідчує особу, зазначає на бланку повідомлення про вручення його прізвище. На бланку повідомлення про вручення поштового відправлення з позначкою «Вручити особисто», внутрішнього рекомендованого листа з позначкою «Судова повістка» одержувач розписується та зазначає прізвище та ініціали або ім`я та прізвище.

Згідно пункту 114 Правил одержувач може відмовитися від одержання поштового відправлення, коштів за поштовим переказом, про що на поштовому відправленні, бланку поштового переказу або повідомленні про надходження поштового відправлення, поштового переказу робиться відповідна позначка, яка засвідчується його підписом. Підпис представника юридичної особи, уповноваженого на одержання пошти, скріплюється печаткою (за наявності) цієї юридичної особи. Такі поштові відправлення, поштові перекази не пізніше ніж протягом наступного робочого дня повертаються за зворотною адресою. У разі коли одержувач відмовляється засвідчити своїм підписом факт відмови від одержання поштового відправлення, коштів за поштовим переказом, такі поштове відправлення, поштовий переказ зберігаються в приміщенні об`єкта поштового зв`язку протягом установленого пунктом 116 цих Правил строку (крім рекомендованих листів з позначкою Судова повістка), після закінчення якого - повертаються поштовим оператором за зворотною адресою.

Таким чином, за відсутності відповідного повідомлення про вручення поштового відправлення з позначкою про отримання листа відповідачем або довідки відділення зв`язку про відмову від отримання листа або повернення його адресату за закінченням терміну зберігання, а також за відсутності опису вкладення до листа, який свідчить про надіслання йому довідок про розмір відшкодування, неможливо вважати повідомлення відповідача про необхідність відшкодування витрат на навчання належним.

Відтак, відсутність вказаних доказів дає підстави для висновку, що відповідачу не запропоновано у добровільному порядку відшкодувати витрати, які є предметом стягнення у цій справі, відтак у позивача не виникає права на звернення із даним спором до суду, оскільки ним не виконано вимог статті 74 Закону України «Про Національну поліцію» та пункту 8 Порядку №261.

Вказана позиція суду узгоджується із висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 30.08.2022 у справі №480/8200/20, які враховуються судом відповідно до положень частини п`ятої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до положень статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог.

Водночас, суд звертає увагу позивача на те, що зазначенні висновки суду не є перешкодою для реалізації позивачем свого права на звернення до суду у випадку, якщо ним буде додержано наведенні приписи чинного законодавства України.

Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає, що оскільки позовні вимоги є такими, що не підлягають задоволенню, судові витрати розподілу не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись статтями 14, 22, 194, 243, 246, 249, 250, 255, 263, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовної заяви Харківського національного університету внутрішніх справ (проспект Льва Ландау, будинок 27, місто Харків, 61080, ) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) про стягнення витрат, пов`язаних з утриманням осіб у вищих навчальних закладах відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили у порядку, передбаченому статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України та підлягає оскарженню у порядку та у строки, визначені статтями 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення виготовлено 10.05.2023.

Суддя Ольга НІКОЛАЄВА