Справа № 260/5541/22
Суддя: Іванчулинець Д.В.
Дата ухвалення: 2023-05-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

10 травня 2023 року м. Ужгород№ 260/5541/22
Закарпатський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Іванчулинця Д.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (пл. Народна, буд. 4, м. Ужгород, Закарпатська область, 88008, ) про визнання дій протиправними і зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач) в особі представника адвоката Чорній Наталії Володимирівни (далі представник позивача) звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (далі - відповідач), яким просить суд:

1) адміністративний позов ОСОБА_1 - задовольнити повністю;

2) розглянути даний спір за правилами спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням сторін;

3) визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (Код , м. Ужгород, пл. Народна, 4, Закарпатська обл. 88008) щодо відмови у призначенні та виплаті ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серія НОМЕР_2 , виданий Дніпропетровським РВ УМВС України в Дніпропертовській області 04.06.2007 року, РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрованого в АДРЕСА_1 пенсії за віком;

4) зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (Код , м. Ужгород, пл. Народна, 4, Закарпатська обл. 88008) зарахувати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серія НОМЕР_2 , виданий Дніпропетровським РВ УМВС України в Дніпропертовській області 04.06.2007р., РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрованого в АДРЕСА_1 до загального стажу періоди роботи: з 28.08.1985 р. по 01.10.1986р. - секретарем комсомольської організації СПТУ - 74; з 10.10.1989 року по 10.07.1990р. - завідуючим Сектора будівельних технологій, начальника відділу капітального будівництва Об`єднання «Інтернет-Прогрес»; з 26.03.1994р. по 21.06.1999р. - директором ООО «Ґазда», призначити та виплатити пенсію, починаючи з дати звернення за її призначенням, а саме з 06 грудня 2021 року;

5) стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (Код , м. Ужгород, пл. Народна, 4, Закарпатська обл. 88008), шляхом їх безспірного списання на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серія НОМЕР_2 , виданий Дніпропетровським РВ УМВС України в Дніпропертовській області 04.06.2007р., РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрованого в АДРЕСА_1 , сплачений при поданні адміністративного позову судовий збір у розмірі 992 (дев`ятсот дев`яносто два) грн. 40(сорок) коп. (а.с.1-5).

Підставою для звернення до суду ОСОБА_1 , стало порушення Головним управлінням Пенсійного фонду України в Закарпатській області його прав на отримання пенсії за віком, та протиправно відмовлено в зарахуванні періодів роботи до загального страхового стажу для призначення пенсії за віком.

У подальшому відповідач подав до суду відзив на позовну заяву позивача, відповідно до якої зазначає, що 17 червня 2022р. ОСОБА_1 звернувся з електронним листом до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області із зверненням в якому просив роз`яснити причини відмови в зарахуванні у страховий стаж його періоди роботи. Листом від 07 липня 2022 року Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області повідомило позивача про рішення, згідно якого при обчисленні страхового стажу позивачу не враховано наступні періоди роботи. Так, згідно з поданими документами, страховий стаж ОСОБА_1 склав 26 років 2 місяці 5 днів, що є недостатнім для призначення пенсії за віком.

До страхового стажу не зараховано період роботи секретарем комсомольської організації СПТУ-74 з 28.08.1985 р. до 01.10.1986 р., оскільки запис в трудовій книжці № 2 не відповідає Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях № 162 від 20.07.1974 року (чинна на момент заповнення трудової книжки) (далі - Інструкція), а саме - наказ про прийняття записано ручкою іншого кольору.

У поданих довідках від 26.07.2021 року №К-2768/0/217-21 та від 27.09.2021 року №К- 3482/0/217-21, виданих Державним архівом Дніпропетровської області міститься інформація про те, що інструктором відділу позивача затверджено з 01.10.1986 року.

Також зазначено, що «У протоколі бюро Дніпропетровського райкому ЛКСМУ Дніпропетровської області №9 від 28 серпня 1985 року відомостей про затвердження ОСОБА_1 секретарем комсомолу СПТУ-74 немає».

Період роботи з 10.10.1989 року по 10.07.1990 року не враховано до страхового стажу, оскільки запис в трудовій книжці № 5-7 не відповідає Інструкції (нечитабельна печатка).

До страхового стажу не враховано період роботи з 26.03.1994 року по 21.06.1999 року, оскільки в записі трудової книжки № 18-19 наявна печатка без ЄДРПОУ підприємства.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 08.06.1998 року № 832 з 2000 року подача первинних звітних відомостей до системи персоніфікованого обліку за формою «Індані» за всіх працюючих є обов`язковою. Проте, страхувальником ПП Промислово-фінансова компанія «Укренергосервіс» не було здано вищезазначених документів, тому відомості про заробітну плату та страховий стаж після 2001 року по серпень 2006 року відсутні в базі даних персоніфікованого обліку органів Пенсійного фонду України.

Отже, вимога позивача, щодо зарахування до стажу вищезазначених періодів є безпідставною і задоволенню не підлягає.

Відтак, відповідач вважаючи позов необґрунтованим та безпідставним просив відмовити позивачеві в його задоволенні.

Згідно ч.5 ст.262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, листом від 17 лютого 2022 року Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області, повідомило позивача про здійснення перевірки первинного призначення по електронним пенсійним справам (Пенсійна справа №51), за результатами якої до страхового стажу позивача не зараховано період роботи на посаді директора «Укренергосервісу» з 22.06.1999 року (наказ №1 від 22.06.1999р.) по 16.01.2006р. (наказ №61 від 16.01.2006р.) індивідуальних відомостей на застраховану особу ОК-5 за період з 01.01.2002р. по 16.01.2006р. в зв`язку з відсутністю відомостей про нараховану заробітну плату та страховий стаж. Також, в листі було зазначено, що згідно поданих позивачем документів його загальний страховий стаж становить тільки 26 років 2 місяці 5 днів, натомість починаючи з 1 січня 2018 року, право на призначення пенсій за віком мають особи після досягнення 60 років та при наявності страхового стажу з 01 січня 2021 по 31 грудня 2021 - не менше 28 років. Позивачу було запропоновано перегляд рішення по його заяві від 06.12.2021р. про призначення пенсії після повторного звернення із долученням довідки про підтвердження стажу.

Так, 17 червня 2022 року позивач звернувся з електронним листом до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області із зверненням в якому просив роз`яснити причини відмови в зарахуванні у страховий стаж його періоди роботи:

- з 28.08.1985 року по 01.10.1986 року секретарем комсомольської організації СПТУ - 74 (запис №2 трудової книжки);

- з 10.10.1989 року по 10.07.1990 року завідуючого Сектора будівельних технологій, начальника відділу капітального будівництва Об`єднання «Інтернет-Прогрес» (запис№5 та №6 трудової книжки);

- з 26.03.1994 року по 21.06.1999 року директором ООО «Ґазда» (запис №18-19 трудової книжки).

Листом від 07 липня 2022 року Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області повідомило позивача про рішення, згідно якого при обчисленні страхового стажу позивачу не враховано періоди роботи:

- з 28.08.1985 р. по 01.10.1986 р., - секретарем комсомольської організації СПТУ -74 оскільки запис в трудовій книжці № 2 не відповідає «Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах в установах і організаціях» №162 від 20.07.1974 року (чинна на момент заповнення трудової книжки) - наказ про прийняття записано ручкою іншого кольору. Також в листі відповідач посилався на архівні довідки видані Державним архівом Дніпропетровської області від 26.07.2021р. № К2768/0/217-21 та від 27.09.2021р. №К-3482/0/217-21 в яких міститься інформація проте, що позивача затверджено інструктором відділу з 01.10.1986р. та зазначено, що у протоколі бюро Дніпропетровського райкому ЛКСМУ Дніпропетровської області № 9 від 28.08.1985 року відсутні відомості про затвердження його секретарем комсомолу СПТУ-74.

- період роботи з 10.10.1989р. по 10.07.1990р., на посаді завідуючого Сектора будівельних технологій, начальника відділу капітального будівництва Об`єднання «Інтернет-Прогрес» (запис №5 та №6 трудової книжки) посилаючись на те, що запис в трудовій книжці № 5-7 не відповідає «Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях №162 від 20.07.1974 року (чинна на момент заповнення трудової книжки) - нечитабельна печатка.

- період роботи і 26.03.1994р.,р по 21.06.1999р., директором ООО «Ґазда» через те, що в записі трудової книжки №18-19 наявна печатка без ЄДРПОУ підприємства.

Позивач не погоджуючись з рішенням відповідача, та вважаючи, що відповідач протиправно відмовив в зарахуванні до загального страхового стажу для призначенням пенсії за віком вище зазначені періоди роботи звернувся з даним позовом до суду.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Відповідно до пункту 6 статті 92 Конституції України виключно законами України визначаються, зокрема, основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення.

Положенням статті 1 Закону України «Про пенсійне забезпечення» встановлено, що громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.

Статтею 2 вищезазначеного Закону визначені види пенсій:

а) трудові пенсії: за віком; по інвалідності; в разі втрати годувальника; за вислугу років.

Звернення за призначенням пенсії може здійснюватися у будь-який час після виникнення права на пенсію.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел визначає Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», який набрав законної сили з 01.01.2004 року.

Статтею 8 цього Закону передбачено право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

Приписами cт. 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» встановлено, зокрема, страховий стаж - це період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок. Період, протягом якого особа, яка підлягала загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню на випадок безробіття, отримувала допомогу по безробіттю (крім одноразової її виплати для організації безробітним підприємницької діяльності) та матеріальну допомогу у період професійної підготовки, перепідготовки або підвищення кваліфікації, включається до страхового стажу.

Щодо відмови Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області врахувати період роботи позивача секретарем комсомольської організації СПТУ -74 з 28.08.1985 року по 01.10.1986 року судом встановлено наступне.

Відмовляючи в зарахуванні в трудовий стаж зазначений період роботи позивача, пенсійний орган посилався на те, що запис в трудовій книжці № 2, не відповідає «Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях» №162 від 20.07.1974 року (чинна на момент заповнення трудової книжки) - наказ про прийняття записано ручкою іншого кольору. Крім того, відповідач посилався на архівні довідки видані Державним архівом Дніпропетровської області від 26.07.2021р. №К2768/0/217-21 та від 27.09.2021р. №К-3482/0/217-21 в яких міститься інформація проте, що позивача затверджено інструктором відділу з 01.10.1986 р. та зазначено, що у протоколі бюро Дніпропетровського райкому ЛКСМУ Дніпропетровської області № 9 від 28.08.1985р. відсутні відомості про затвердження його секретарем комсомолу СПТУ-74.

Однак, дані твердження відповідача спростовуються наступним.

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-ІV (дачі - Закон №1058-ІV), зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом (частина 4 статті 24 Закону ст. 3 із 9 №1058-ІV).

Згідно із вимогами статті 48 Кодексу законів про працю України та відповідно до cm. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 р. № 1788-ХІІ (далі - Закон № 1788-ХІІ) основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 3 постанови Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 р. № 637 «Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки, або відповідних записів у ній» передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Тобто, трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами тільки у випадках відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи.

Крім, даних трудової книжки, період роботи позивача секретарем комсомольської організації СПТУ-74, підтверджується даними облікової картки члена КПСС ОСОБА_1 № НОМЕР_3 від 01 грудня 1987 року, виданої Дніпропетровським райкомом Компартії України Дніпропетровської області, в якій містяться записи даних виду його занять трудової діяльності, зокрема зазначені періоди (місяць-рік) з VIII- 1985 по XI- 1986 р. на посаді секретаря комсомольської організації СПТУ в м. Дніпропетровськ.

Разом з тим, згідно архівної довідки № К-131/0/217-22 від 14.02.2022 року, виданої Державним архівом Дніпропетровської області у відомостях про нарахування заробітної плати працівникам Дніпропетровського райкому ЛKCM України Дніпропетровській області, ОСОБА_1 нараховувалася заробітна плата за період із вересня (та за 3 дні серпня) 1985 року по грудень 1986 року.

Пунктом 1.1. Інструкції «Про порядок ведення трудових книжок працівників», затвердженої спільним наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 року №58 та пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року №637, передбачено, що трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

Також, слід зауважити на тому, що Інструкція «Про порядок ведення трудових книжок на підприємствам, в установах і організаціях, яка затверджена постановою Держкомпраці» №162 від 20.07.1974 року не містить обмежень щодо вчинення записів у трудовій книжці кульковими ручками синього кольору різного відтінку, що виключає провину особи, яка бажає призначити пенсію, у недоліках таких записів.

Відтак, вказаним доказами повністю підтверджується період роботи позивача на посаді секретаря комсомольської організації СПТУ-74 з 28.08.1985 р. по 01.10.1986 р., а тому підстави не зарахування його до страхового стажу відсутні.

Щодо відмови Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області врахувати позивачу періоди роботи з 10.10.1989р. по 10.07.1990р., на посаді завідуючого Сектора будівельних технологій, начальника відділу капітального будівництва Об`єднання «Інтернет-Прогрес» (посилаючись па те, що запис в трудовій книжці № 5-7 не відповідає «Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях №162 від 20.07.1974 року (чинна на момент заповнення трудової книжки) - нечитабельна печатка, судом встановлено наступне.

Згідно з пункту 2.3 Інструкції «Про порядок ведення трудових книжок на підприємствам, в установах і організаціях, яка затверджена постановою Держкомпраці» N 162 від 20.07.1974 року, всі записи в трудовій книжці про прийом на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагородження та заохочення вносяться адміністрацією підприємства після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого терміну, а при звільненні - в день звільнення мають точно відповідати тексту наказу (розпорядження).

У пункті 2.4 Інструкції «Про порядок ведення трудових книжок працівників», затвердженої спільним наказом Міністерства праці України. Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 року №58, зокрема, зазначено, що усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження). Записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилами чорного, синього або фіолетового кольорів, і завіряються печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення.

Відповідно до пункту 4.1 Інструкції № 58 у разі звільнення працівника всі записи про роботу і нагороди, що внесені у трудову книжку за час роботи на цьому підприємстві, засвідчуються підписом керівника підприємства або спеціально уповноваженою ним особою та печаткою підприємства або печаткою відділу кадрів.

З положень Інструкцій № 162 та № 58 вбачається, що необхідним реквізитом під відповідним записом у трудовій книжці працівника є печатка та підпис керівника підприємства або спеціально уповноваженою ним особою.

Разом з тим, обов`язок щодо внесення записів до трудової книжки покладається на роботодавців, що виключає провину особи, яка бажає призначити пенсію, у недоліках таких записів.

Так, запис в трудовій книжці серії НОМЕР_4 про роботу позивача в період з 10.10.1989 р. по 10.07.1990 р. на посаді завідуючого Сектора будівельних технологій, начальника відділу капітального будівництва Об`єднання «Інтернет-Прогрес» (запис № 5 та № 6 трудової книжки) відповідає всім вимогам заповнення трудової книжки, оскільки містить чітку дату прийому та звільнення з роботи переведення на іншу посаду, номери наказів та їх дати, посади на яких працював позивач. Записи про періоди роботи не містять жодних виправлень.

Відповідно до позиції Верховного Суду, викладеній у постанові №687/975/17 від 21.02.2018р., на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці. Відсутність посилання чи неточних записів у первинних документах по обліку трудового стажу та нарахуванню заробітної плати на конкретну посаду, яку займав позивач у той чи інший період його роботи у підприємстві за наявності належним чином оформленої трудової книжки, не може бути підставою для виключення вказаних періодів роботи з трудового стажу позивача, що дає йому право на призначення пільгової пенсії за віком, оскільки працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки га іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Також варто зазначити, що трудовим законодавством України не передбачено обов`язку працівника здійснювати контроль за веденням обліку та заповнення роботодавцем, іншими органами трудової книжки, а тому працівник не може нести і негативних наслідків порушення порядку заповнення його трудової книжки.

А тому період роботи позивача з 10.10.1989 р. по 10.07.1990 р. на посаді завідуючого Сектора будівельних технологій, начальника відділу капітального будівництва Об`єднання «Інтернет-Прогрес» підлягає зарахуванню до загального страхового стажу для призначення пенсії по віку.

Щодо відмови Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області в зарахуванні в страховий стаж позивачу період роботи з 26.03.1994 р. но 21.06.1999 р. директором ООО «Ґазда» через те, що в записі трудової книжки №18-19 наявна печатка без ЄДРІІОУ підприємства, судом встановлено наступне.

Пунктом 4 Постанови Кабінету Міністрів України «Про трудові книжки працівників» від 27.04.1993 № 301 передбачено, що відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання та видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства.

За порушення встановленого порядку ведення, обліку, зберігання і видачі трудових книжок посадові особи несуть дисциплінарну, а в передбачених законом випадках іншу відповідальність.

У відповідності до абзацу 2 частини першої статті 1 Закону України «Про підприємства в Україні» норми якого були чинними на час роботи позивача директором ООО «Ґазда», підприємство має самостійний баланс, розрахункові (поточні) та інші рахунки в установах банків, печатку зі своїм найменуванням, а також знак для товарів і послуг.

Вимог щодо зазначення на печатці ідентифікаційного коду юридичної особи зазначений Закон не містив.

Опис печаток і штампів був визначений у розділі 4 Інструкції «Про порядок видачі дозволів на оформлення замовлень на виготовлення печаток і штампів», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18.10.1993 №643 (далі - Інструкція № 643).

Так, на момент затвердження Інструкції №643 було встановлено такі вимоги до печаток: печатки з емблемами з відповідним описом, можуть бути виготовлені тільки в тому випадку, якщо емблема передбачена у статуті або положенні про підприємство, установу, організацію чи господарське об`єднання, затверджена відповідними міністерствами чи іншими центральними органами державної виконавчої влади, або місцевою державною адміністрацією чи органами місцевого і регіонального самоврядування. Символіка на емблемах повинна відповідати характеру діяльності підприємств, установ, організацій та господарських об`єднань, а також функціям, що виконують згідно за статутами та положеннями такі юридичні особи (п. 4.2 Інструкції); проста печатка виготовляється круглої або трикутної форми (п. 4.3 Інструкції); на печатках по колу або трикутнику кожний реквізит зазначається тільки українською мовою, а для спільних з іноземними фірмами підприємств додатково - мовою співзасновника (п. 4.4 Інструкції).

Таким чином, вимога про зазначення на печатці підприємства ідентифікаційного коду (коду ЄДРПОУ, номеру свідоцтва про державну реєстрацію) була відсутня.

В подальшому, до розділу 4 Інструкції №643, було внесено зміни.

Так, наказом Міністерства внутрішніх справ України від 12.07.1994 № 379 внесено зміни до п. 4.2 Інструкції N9 643, внаслідок яких п. 4.2 було доповнено абзацом такого змісту: «На печатках і штампах суб`єктів підприємницької діяльності повинен зазначатися номер свідоцтва про державну реєстрацію».

На момент звільнення позивача із ООО «Ґазда» 21.06.1999р. вимога про зазначення на печатці ідентифікаційного номеру містилась в «Інструкції про порядок видачі міністерствам та іншим центральним органам виконавчої влади, підприємствам, установам, організаціям, господарським об`єднанням та громадянам дозволів на право відкриття та функціонування штемпельно-граверних майстерень, виготовлення печаток і штампів, а також порядок видачі дозволів на оформлення замовлень на виготовлення печаток і штампів, та затвердження Умов і правил провадження діяльності з відкриття та функціонування штемпельно-граверних майстерень, виготовлення печаток і штампів, затвердженій наказом Міністерства внутрішніх справ України від 11.01.1999 №17, проте, суб`єкти господарювання, які отримали печатки до цього моменту, не зобов`язувались жодним нормативно-правовим актом до вчинені дій по заміні раніше отриманих печаток на нові, у яких би зазначався ідентифікаційний номер (код ЄДРПОУ, номер свідоцтва про державну реєстрацію тощо).

З 01.01.2004 р. набув чинності Господарський кодекс України, відповідно до частини 7 статті 58 якого, на печатках і штампах суб`єкта господарювання повинен зазначатись ідентифікаційний код, за яким цього суб`єкта включено до державного реєстру суб`єктів господарювання, або ідентифікаційний код громадянина-підприємця.

Положеннями пункту 4 розділу IX «Прикінцеві положення» Господарського кодексу України було установлено, що Господарський кодекс України застосовується до господарських відносин, які виникли після набрання чинності його положеннями відповідно до цього розділу.

До господарських відносин, що виникли до набрання чинності відповідними положеннями Господарського кодексу України, зазначені положення застосовуються щодо тих прав і обов`язків, які продовжують існувати або виникли після набрання чинності цими положеннями.

Отже, фактично з 01.01.2004р. для суб`єктів господарювання був встановлений обов`язок привести свої печатки у відповідність до вимог частини 7 статті 58 Господарського кодексу України. Разом з тим, строк приведення печаток у відповідність до зазначених вимог установлений не був.

Таким чином, період роботи позивача з 26.03.1994 р. по 21.06.1999 р. директором ООО «Ґазда» підлягає зарахуванню до загального страхового стажу для призначення пенсії по віку.

Викладені обставини підтверджуються наступними доказами:

1) листом Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області від 17 лютого 2022 року;

2) електронним зверненням ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області від 17.06.2022 року;

3) листом Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області від 07 липня 2022 року;

4) розрахунком пенсії за віком від 03 лютого 2022 року;

5) трудовою книжкою ОСОБА_1 серія НОМЕР_4 від 28.08.1985р.;

6) обліковою карткою члена КПСС ОСОБА_1 № НОМЕР_3 виданою Дніпропетровським райкомом Компартії України Дніпропетровської області;

7) архівною довідкою виданою Державним архівом Дніпропетровської області від 26.07.2021р. № К2768/0/217-21;

8) архівною довідкою виданою Державним архівом Дніпропетровської області від 27.09.2021 р. №К-3482/0/217-21;

9) архівною довідкою виданою Державним архівом Дніпропетровської області від 14.02.2022р. № К-131/0/217-22;

Статтею 1 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-IV (далі - Закон № 1058-IV) встановлено, що пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її інвалідом, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.

Страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески.

Згідно із ч.2 ст. 24 Закону №1058-IV страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом (ч.4 ст.24 Закону №1058-IV).

Відповідно до ст. 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 №1788-XII (далі - Закон №1788-XII) основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Також, згідно ст.48 Кодексу законів про працю України трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

Всі записи в трудовій книжці підтверджуються у всіх розділах за час роботи на позивача з підписом керівника підприємств або спеціально уповноваженої особи та печатки.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 затверджено "Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній". Пунктом 1 даного Порядку передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка, за відсутності її або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідно до пункту 3.1 Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях № 162 від 20.06.1974р., у тому разі, коли в трудовій книжці заповнені усі сторінки відповідних розділів, вона доповнюється вкладишем. Вкладиш вшивається в трудову книжку, заповнюється і ведеться адміністрацією підприємства за місцем роботи працівника у такому самому порядку, що і трудова книжка.

За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи (п.3 Порядку).

Постановою Держкомтруда СРСР від 20.06.1974 № 162 затверджено Інструкцію про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, згідно п. 1.1 якої, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність робітників та службовців.

Наказом Міністерства праці України за №58 від 29.07.1993 затверджено Інструкцію про порядок ведення трудових книжок працівників.

Відповідно до пункту 1.1 "Загальні положення" Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

Отже, аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка.

Суд констатує, що вищеперераховані запис трудової книжки позивача виконано без перекреслень, виправлень, у чіткій послідовності та відповідності дати, який завірений підписом та печаткою роботодавця.

Отже, суд дійшов висновку, що трудовою книжкою позивача підтверджено спірні періоди роботи, які зазначені вище.

Доказів, що підтверджують зворотнє відсутні.

Аналогічна правова позиція викладена Вищим адміністративним судом України в Постанові від 21.02.2018 року у справі №687/975/17, де зазначено, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці.

Щодо позовної вимоги про призначення пенсії позивачу з моменту звернення до пенсійного органу, а саме з 06 грудня 2021 року, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону №1058 особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу: починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2021 року по 31 грудня 2021 року - не менше 28 років.

Відповідно ч.1 ст. 83 Закону України "Про пенсійне забезпечення" пенсії призначаються з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсії призначаються з більш раннього строку.

Судом встановлено, що позивачу 18 травня 2021 року виповнилося 60 років і у нього наявний страховий стаж більше 28 років.

Оскільки позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області із заявою про призначення пенсії 06 грудня 2021 року, слід зобов`язати відповідача призначити пенсію ОСОБА_1 з дня звернення до пенсійного фонду, а саме з 06 грудня 2021 року.

За загальним правилом, що випливає з принципу змагальності, кожна сторона повинна подати докази на підтвердження обставин, на які вона посилається, або на спростування обставин, про які стверджує інша сторона.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Згідно ч. 1 ст. 72 КАС України, доказами у справі є будь які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При цьому, враховуючи принципи адміністративного судочинства та з огляду на положення ч. 2 ст. 77 КАС України, обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача суб`єкта владних повноважень, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення.

В силу вимог статті 139 КАС України, понесені судові витрати по сплаті судового збору підлягають стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

На підставі наведеного та керуючись ст. 77, 139, 162, 205, 243, 245, 246, 255, 262, КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (пл. Народна, буд. 4, м. Ужгород, Закарпатська область, 88008, ) про визнання дій протиправними і зобов`язання вчинити певні дії задовольнити повністю.

2. Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області щодо відмови у призначенні та виплаті ОСОБА_1 пенсії за віком.

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області зарахувати ОСОБА_1 до загального страхового стажу періоди роботи: з 28.08.1985 р. по 01.10.1986 року - секретарем комсомольської організації СПТУ - 74; з 10.10.1989 року по 10.07.1990 року - завідуючим Сектора будівельних технологій, начальника відділу капітального будівництва Об`єднання «Інтернет-Прогрес»; з 26.03.1994 року по 21.06.1999 року - директором ООО «Ґазда».

4. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком з 06 грудня 2021 року.

5. Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (пл. Народна, буд. 4, м. Ужгород, Закарпатська область, 88008, ) сплачений судовий збір у розмірі 992,40 грн. (дев`ятсот дев`яносто дві гривні сорок копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

СуддяД.В. Іванчулинець