Справа № 420/4116/23
Суддя: Юхтенко Л.Р.
Дата ухвалення: 2023-05-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/4116/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2023 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді: Юхтенко Л.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Одеського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовною заявою ТОВ «ІНДУСТРІЯ ВОДИ» (, місцезнаходження: 01024, м. Київ, вул. Богомольця, 7/14, приміщення 182) до Одеської митниці (, місцезнаходження: 65078, м. Одеса, вул. Івана та Юрія Лип, 21А) про визнання протиправним та скасування рішення щодо визначення (коригування) митної вартості товару,-

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду 28 лютого 2023 року через підсистему Електронний суд (сформовано 27.02.2023 року) надійшла позовна заява ТОВ «ІНДУСТРІЯ ВОДИ» (, місцезнаходження: 01024, м. Київ, вул. Богомольця, 7/14, приміщення 182) до Одеської митниці (, місцезнаходження: 65078, м. Одеса, вул. Івана та Юрія Лип, 21А), в якій позивач просить:

- Визнати протиправним та скасувати рішення Одеської митниці, як відокремленого підрозділу Держмитслужби про коригування митної вартості товарів № UA500000/2023/000006/2 від 24.02.2023 року.

Також у позовній заяві позивач зазначає, що орієнтовний розрахунок судових витрат на час подання позову складає сплачений судовий збір та 10000 грн витрат на правову допомогу.

Ухвалою від 03 березня 2023 року позовну заяву прийнято до провадження та відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику) учасників справи на підставі ч. 5 ст. 262 КАС України.

На обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 21.02.2023 року декларантом ТОВ "БЕЛОКОМ", діючи в якості брокеру в інтересах ТОВ «Індустрія Води» було подано до Одеської митниці як відокремленого підрозділу Держмитслужби митну декларацію № 23UA95U2 для оформлення вантажу: Вироби з чорних металів. Радіатори зі сталі для центрального опалення з неелектричним нагрівом в комплекті з кріпленням, для побутового водопостачання. Загальна кількість: 780 шт. Виробник: Sakra Panel Sanayi veTicaret A.S. Торгівельна марка: KRAFTER. Країна походження Туреччина, TR.

24.02.2023 відповідачем було направлено позивачу повідомлення про необхідність надання додаткових документів, у зв`язку з наявними розбіжностями у поданих документах.

24.02.2023 позивач листом № 24/02 надав свої пояснення митниці щодо відсутності розбіжностей, пояснень стосовно наданих документів та надав додаткові документи, а саме: висновок про якісні та вартісні характеристики товару, специфікацію до контракту. Та 24.02.2023 декларант ТОВ «Белком» додатково подав відповідачу Заяву про необхідність завершення митного оформлення поданої декларації в зв`язку з поданням вичерпного переліку документів.

24.02.2023 декларантом було отримано повідомлення від відповідача, з повторним переліком розбіжностей та зазначенням, що митна вартість буде скоригована з використанням резервного методу.

24.02.2023 відповідачем було прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №UA500000/2023/000006/2, яким митну вартість товару було скориговано до вищого рівня.

24.02.2023 року інспектором складено Картку відмови № UA500020/2023/000061 в прийнятті митної декларації № 23UA95U2 від 21.02.2023 у зв`язку з винесенням рішення про коригування митної вартості товарів.

24.02.2023 декларантом подано ВМД №23UA91U0 за першим методом визначення митної вартості, в порядку ст. 55 Митного кодексу, сплачена вартість донарахованих митних платежів відповідно до рішення про коригування митної вартості товарів №UA500000/2023/000006/2 від 24.02.2023.

На думку представника позивача, оскаржуване рішення митниці не містить в собі достатніх, передбачених законом підстав для його прийняття, є протиправним та ґрунтується не на законі, а на безпідставних висновках та власних переконаннях самого інспектора.

Так, стосовно вказаних порушень в оскаржуваному рішенні, представник зазначає, таке.

Щодо твердження відповідача, що у наданому до митного оформлення рахунку-фактурі (invoice) не міститься посилань на зовнішньоекономічний договір (контракт) від 01.06.2020 № 2020-01-01, представник зазначає, що наданий до митного оформлення Інвойс № ЕХР37 від 16.02.2023 містить в собі вичерпні відомості про товар який поставляється, продавця товару, покупця товару, вартість товару. При цьому кількість та найменування товару повністю співпадають з відомостями зазначеними у Пакувальному листі наданому до митного оформлення.

Також до митного оформлення надано Додаткову угоду № 12 від 15.02.2023 до Контракту № 2020-01-01 від 01.06.2020, яка в пункті 1 містить посилання на поданий до митного оформлення Інвойс зазначаючи про можливе застосування відстрочки платежу. Тобто при розгляді вказаного Інвойсу в комплексі із іншими поданими документами він в повній мірі підтверджує митну вартість товарів.

Щодо твердження відповідача, що згідно з наданого до митного оформлення інвойсу від 16.02.2023 № EXP037 вартість товару становить 33725,29 дол. США, при цьому згідно з наданих платіжних доручень від 28 вересня 2022 року №12 та від 05 жовтня 2022 року загальна сума становить 33073,88 дол. США, представник позивача зазначає, що до митного оформлення серед інших документів було надано низку платіжних доручень в іноземній валюті в тому числі і вказані у цій нібито «розбіжності». Вказані платіжні доручення надані до митного оформлення в якості доказів систематичної сплати вартості за товари отримані в рамках тривалої співпраці з продавцем за укладеним контрактом.

Також в підтвердження систематичної та довгої взаємодії з продавцем за цим контрактом надано Бухгалтерську виписку взаємних розрахунків за період 01.01.2022 16.02.2023 із загальним оборотом у 288 401,89 доларів США.

Що стосується цієї конкретної поставки, то сторони погодили між собою відстрочку сплати вартості товарів до 6 місяців, про що зазначено в додатковій угоді № 12 від 15.02.2023 до Контракту № 2020-01-01 від 01.06.2020 наданою до митного оформлення.

Щодо твердження митного органу, що з наданих платіжних доручень від 28 вересня 2022 року №12 та від 05 жовтня 2022 року оплата за товар здійснювалась по проформі інвойс від 01.09.2022 №UKR20220901, який для підтвердження митної вартості не надано, представник позивача вказує, що до митного оформлення серед інших документів було надано низку платіжних доручень в іноземній валюті в тому числі і вказані у цій нібито «розбіжності».

Щодо зазначення відповідачем, що згідно з наданої бухгалтерської виписки взаємних розрахунків відсутнє посилання на інвойс від 16.02.2023 № EXP037, що не дає змоги віднести даний документ до цієї поставки, представник позивача заперечує та зазначає, що вказана бухгалтерська виписка надана для підтвердження довготривалої співпраці саме з цим продавцем товарів і містить в собі відомості, щодо загального обороту між контрагентами, систематичну сплату вартості отриманих товарів.

Що стосується цієї конкретної поставки то сторони погодили між собою відстрочку сплати вартості товарів до 6 місяців, про, що зазначено в додатковій угоді № 12 від 15.02.2023 до Контракту № 2020-01-01 від 01.06.2020 наданою до митного оформлення. Відповідно відомості щодо сплати вартості цієї поставки відобразяться у бухгалтерських документах в майбутньому після проведення розрахунку.

Щодо твердження, що «наданий до митного оформлення прайс-лист не містить посилання на зовнішньоекономічний договір (контракт) від 01.06.2020 № 2020-01-01, що не дозволяє прив`язати документ до даної поставки» представник позивача зазначає, що жодним нормативно правовим актом України не визначено вимоги до оформлення прайс-листів. Наданий до митного оформлення прайс-лист містить в собі відомості щодо імпортованого товару, його продавця, умови поставки та термін його дії, що надає змогу потенційним покупцям приймати рішення щодо фінансової обґрунтованості придбання товару в певний період на певних умовах.

Стосовно твердження митного органу, що «в наданому до митного оформлення каталозі відсутня інформація, щодо вартості товару, що не дає змоги використати даний документ для підтвердження фактурної вартості товару» представник позивача зазначає, що наданий до митного оформлення каталог містить в собі відомості щодо наявних товарів як таких, в тому числі підтверджує їх виробництво і продаж саме продавцем. Суть каталогу це надання інформації щодо асортименту товарів, а їх вартість відображається у інших документах, таких як прайслист, Інвойс, Контракт та ін.

Стосовно твердження, що «наданий висновок про якісні та вартісні характеристики товару, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями від 23.12.2022 № 25122 взятий до уваги, але не може бути використаний для підтвердження заявленої митної вартості так як у наданому висновку експерт не здійснював аналіз ринку країни-експортера, не навів прикладу вартості подібних (аналогічних) товарів в країни-експортера, а просто зазначив вартість товарів згідно представлених йому декларантом документів. Таким чином, наданий висновок про вартісні характеристики товарів не є змістовним та може братись до уваги як думка фахівця», представник позивача зазначає, що у вказаному ствердженні інспектор не посилається на нормативно правові акти, які б передбачали застосування саме вказаних інспектором методів проведення оцінки вартості товарів. Проте, наданий висновок містить в собі посилання на нормативно правові акти яким керувався оцінювач, зазначається метод, формули та пояснення щодо його застосування.

А також, стосовно твердження інспектора митного органу, що «в наданій специфікації №1 від 16.02.2023 зазначена вартість товару становить 33725,29 дол. США, при цьому згідно з наданих платіжних доручень від 28 вересня 2022 року №12 та від 05 жовтня 2022 року загальна сума становить 33073,88 дол. США» представник позивача зазначає, що платіжні доручення надавались в якості документів, які свідчать про тривалі комерційні взаємовідносини між продавцем та покупцем (позивачем по справі), також до митного оформлення надано виписку з бухгалтерської документації яка підтверджує ці обставини.

Також, додатково представник позивача звертає увагу, що а ні в рішенні про коригування митної вартості, а ні будь-яким іншим чином до прийняття рішення, яке оскаржується відповідач не зазначає яких відомостей, щодо імпортованого товару митниці не вистачає для застосування першого методу визначення митної вартості. При цьому, всі обов`язкові складові митної вартості знайшли своє відображення у документах наданих до митного оформлення. Яких саме документів чи відомостей для визначення митної вартості за першим методом не вистачало відповідачу зазначено так і не було.

Декларантом були подані відповідачу всі необхідні для митного оформлення товару документи, що підтверджують вартість товару за першим методом (за ціною договору), які були визначені у ВМД та надалі у картці відмови, серед яких: зовнішньоекономічний контракт, інвойс, прайс-лист, довідка про транспортні витрати, ВМД, декларація країни експорту та інші.

Також, Декларантом, окрім основного пакету документів, визначених законом, було подано до митного органу додаткові документи в тому числі і довідку про транспортні витрати, рахунок на оплату транспортних витрат, виписку з бухгалтерської документації, висновок про якісні та вартісні характеристики товарів, прайс-лист, експортна декларація відправника, яка, в свою чергу, додатково свідчить про вірність визначення митної вартості товару та підтверджує його відправку саме вказаним продавцем у контракті, та низку інших документів.

За таких обставин, представник позивача вважає оскаржуване рішення протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

У встановлений судом строк через канцелярію суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву (вхід. № ЕС/2263/23 та ЕС/2266/23 від 20.03.2023 року), відповідно до якого відповідач заперечує проти позовних вимог та просить відмовити у їх задоволенні в повному обсязі, з огляду на таке.

Декларантом позивача для здійснення митного оформлення товару до Одеської митниці подана митна декларація (МД) № 23UA95U2 від 21.02.2023. Для підтвердження заявленої митної вартості товару разом з митною декларацією (МД) № 23UA95U2 від 21.02.2023 позивачем подані документи, які зазначені у графі 44 МД.

На виконання вимог статті 54 Митного кодексу України від 13.03.2012 № 4495-VI під час здійснення Одеською митницею митного контролю правильності визначення митної вартості товарів, які надійшли на адресу позивача та перевірки документів, поданих до митниці для підтвердження митної вартості товарів декларантом разом з митною декларацією (МД) № 23UA95U2 від 21.02.2023 встановлено, що в поданих документах містять розбіжності та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, які підтверджують митну вартість товарів, та обґрунтовано у графі 33 Рішення про коригування митної вартості товарів № UA500000/2023/000006/2 від 24.02.2023, а саме:

1) у наданому до митного оформленню рахунку-фактурі (invoice) не містить посилання на зовнішньоекономічний договір (контракт) від 01.06.2020 № 2020-01-01;

2) згідно наданого до митного оформлення інвойсу від 16.02.2023 № EXP037 вартість товару становить 33725,29 дол. США, при цьому згідно наданих платіжних доручень від 28 вересня 2022 року № 12 та від 05 жовтня 2022 року загальна сума становить 33073,88 дол. США.;

3) в наданих платіжних доручень від 28 вересня 2022 року №12 та від 05 жовтня 2022 року оплата за товар здійснювалась по проформі інвойс від 01.09.2022 №UKR20220901, який для підтвердження митної вартості не надано;

4) згідно наданої бухгалтерської виписки взаємних розрахунків відсутнє посилання на інвойс від 16.02.2023 № EXP037, що не дає змоги віднести даний документ до даної поставки

5) наданий до митного оформлення прайс-лист не містить посилання на зовнішньоекономічний договір (контракт) від 01.06.2020 № 2020-01-01, що не дозволяє прив`язати документ до даної поставки;

6) в наданому до митного оформлення каталозі відсутня інформація, щодо вартості товару, що не дає змоги використати даний документ для підтвердження фактурної вартості товару.

Частиною 2 статті 58 Митного кодексу України від 13.03.2012 № 4495-VI передбачено, що метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

Таким чином, оскільки надані позивачем документи містили розбіжності та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, які підтверджують митну вартість товарів, зазначені обставини виключали можливість перевірки митним органом числового значення заявленої митної вартості у відповідності до умов частини 1 статі 54 Митного кодексу України від 13.03.2012 № 4495-VI, та обумовлювали необхідність запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості.

На підставі ч.3 статті 53 Митного кодексу України від 13.03.2012 № 4495-VI, п. 2.3 Правил заповнення декларації митної вартості, які затверджені наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 № 599, Одеською митницею повідомлено декларанта про необхідність подання протягом 10 календарних днів додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості, а саме: 1) висновки про якісні та вартісні характеристики товару, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями; 2) специфікацію виробника товару.

24.02.2023 на адресу митного органу декларантом надано висновки про якісні та вартісні характеристики товару, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями від 23.12.2022 № 25122, специфікацію виробника товару № 1, лист у відповідь на повідомлення митниці та лист з повідомленням, що всі документи надані і більше документів надано не буде.

Проаналізувавши вказані документи, митним органом було виявлено та повідомлено декларанта про наступне:

- наданий висновок про якісні та вартісні характеристики товару, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями від 23.12.2022 № 25122 взятий до уваги, але не може бути використаний для підтвердження заявленої митної вартості так як у наданому висновку експерт не здійснював аналіз ринку країни-експортера, не навів прикладу вартості подібних (аналогічних) товарів в країни-експортера, а просто зазначив вартість товарів згідно представлених йому декларантом документів. Таким чином, наданий висновок про вартісні характеристики товарів не є змістовним та не може братись до уваги як думка фахівця.

- в наданій специфікації №1 від 16.02.2023 зазначена вартість товару становить 33725,29 дол. США, при цьому згідно наданих платіжних доручень від 28 вересня 2022 року №12 та від 05 жовтня 2022 року загальна сума становить 33073,88 дол. США.

- також декларантом не надано та не спростовано доводи митниці стосовно проформи інвойсу від 01.09.2022 №UKR20220901 по якій здійснювалась передоплата за даний товар згідно наданих платіжних доручень від 28 вересня 2022 року №12 та від 05 жовтня 2022 року.

Таким чином вказані вище розбіжності усунені не були. Декларантом не подані документи згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другійчетвертій статті 53 МКУ.

Отже, оскільки в документах, які надані позивачем до Одеської митниці разом з митною декларацією (МД) № 23UA95U2 від 21.02.2023 містились розбіжності та не містились всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомості щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, які підтверджують митну вартість товарів, а також декларантом не подані витребувані митницею додаткові документи, які підтверджують митну вартість товарів, то зазначені обставини, у відповідності до п.2 ч.6 ст. 54 Митного кодексу України від 13.03.2012 № 4495-VI, були підставою для прийняття митницею рішення про коригування митної вартості товарів та відмови митним органом у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю.

За допомогою інформації, отриманої за результатами здійснення митного контролю із зазначенням номерів відповідних митних декларацій, яка міститься у спеціалізованому програмно-інформаційному комплексі Єдиної автоматизованої інформаційної системи (ЄАІС), АСМО «Інспектор» встановлено, що рівень митної вартості товарів, митне оформлення яких вже здійснено, є більшим та становить: по товару № 1 рівень митної вартості за товарами, митне оформлення яких вже здійснено становить 2,63 дол. США за кг нетто, (митна декларація №№ UA805020/2023/01106 від 08.02.2023, UA408020/2022/66302 від 21.12.2022, UA205170/2022/20957 від 10.10.2022), ніж заявлено декларантом 1,70 дол. США за кг нетто.

А тому, зазначене спростовує доводи позивача стосовно того, що у відповідача були відсутні підстави для поглибленої перевірки поданих документів та запиту додаткових документів у декларанта.

У зв`язку з вищевикладеним та у відповідності до ч. 2 ст. 55 Митного кодексу України від 13.03.2012 № 4495-VI Одеською митницею прийняте рішення про коригування митної вартості товарів № UA500000/2023/000006/2 від 24.02.2023.

Так, відповідач зазначає, що у рішенні про коригування митної вартості № UA500000/2023/000006/2 від 24.02.2023 наведено достатнє обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано, також у цьому рішенні про коригування митної вартості визначені джерела інформації, що використовувалися митним органом для визначення митної вартості, а саме: спеціалізовані програмно-інформаційні комплекси Єдиної автоматизованої інформаційної системи (ЄАІС), у яких міститься інформація, отримана за результатами здійснення митного контролю.

А тому, з урахуванням положень ч. 6 ст. 54, ч. 1, 2, 3 ст. 256 Митного кодексу України від 13.03.2012 № 4495-VI, Одеською митницею була видана картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA500020/2023/000061 від 24.02.2023 та роз`яснено вимоги, виконання яких забезпечує можливість прийняття митної декларації, митного оформлення, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення.

Товар, який надійшов на адресу позивача, було випущено у вільний обіг за митною декларацією (МД) № 23UA91U0 від 24.02.2023 за умови забезпечення сплати різниці між сумою митних платежів.

Таким чином, Одеська митниця під час здійснення контролю митної вартості товарів позивача та прийняття рішення про коригування митної вартості товару № UA500000/2023/000006/2 від 24.02.2023 та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA500020/2023/000061 від 24.02.2023 діяла у відповідності до вимог законів та інших нормативно-правових актів України, не порушувала права та законні інтереси позивача, а тому відсутні підстави для задоволення адміністративного позову ТОВ «ІНДУСТРІЯ ВОДИ».

Через канцелярію суду 20.03.2023 року (вхід. № ЕП/8988/23) від позивача надійшла відповідь на відзив, відповідно до якої представник заперечує проти доводів викладених у відзиві та наполягає на задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

29.03.2023 року (вхід. № ЕС/2692/23) через канцелярію суду від відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив, відповідно до яких представник наполягає на відмові у задоволенні позовних вимог.

Вивчивши матеріали справи, а також обставини, якими обґрунтовуються вимоги, докази, якими вони підтверджуються, суд встановив таке.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Індустрія води» зареєстровано 04.05.2011 року та перебуває на обліку у Головному управління ДПС у м. Києві, ДПІ у Печерському районі з 06.05.2011 року.

Основним видом діяльності товариства є 46.74 Оптова торгівля залізними виробами, водопровідним і опалювальним устаткованням і приладдям до нього.

Судом встановлено, що 01.06.2020 року між SAKRA EMTAS DIS TIC.LTD.STI (Туреччина, продавець) та ТОВ «Індустрія води» (Україна, покупець) уклали контракт № 2020-01-01, відповідно до умов якого продавець продає і відвантажує, а покупець покупає та приймає обладнання для систем опалення… (товар) на базових умовах EXW Sakarya, Туреччина відповідно до INCOTERMS 2010. Умови поставки можуть бути змінені, про що продавець зазначає у відповідному інвойсі на кожну окрему поставку (п. 1.1 Контракту).

Ціни на товар вказуються в інвойсах, які видаються на кожну партію товару (п.2.1 Контракту).

Покупець здійснює 100% предоплату за товар або по умовам, зазначеним в інвойсі (п.3.1 Контракту).

За погодженням сторін оплата за товар може здійснюватися покупцемна розрахунковий рахунок продавця шляхом банківського переказу з відстрочкою платежу до 5 календарних місяців з дати відвантаження товару (п.3.2 Контракту).

Поставка замовлених виробів здійснюється покупцем відповідно до умов поставок INCOTERMS 2010. Строки та умови поставки являється строк, передбачений у кожному замовленні (п.6.1 Контракту).

Поставлені товари повинні супроводжуватися наступними документами: інвойс, транспортні документи (CMRконосамент тощо), інші документи на запит покупця (п.6.4 Контракту).

Також, судом встановлено, що відповідно до додаткової угоди № 12 від 15.02.2023 року до контракту № 2020-01-01 від 01.06.2020 року сторонами внесено зміни до контракту, а саме зазначено (мовою оригіналу) п.1: за погодженням сторін оплата за товар відповідно до інвойса №EXP0037 от 16.02.2023 року, може бути здійснена з відстрочкою платежу на 6 календарних месяців з дати отримання товару.

Судом встановлено, що з метою здійснення господарської діяльності між ТОВ «Індустрія води» (клієнт) та ПП «Савікон» (експедитор) було укладено договір № 18/02/13 транспортного експедирування від 18.02.2013 року, відповідно до умов якого експедитор зобов`язується за плату за рахунок клієнта організувати виконання передбачених договором послуг, пов`язаних із перевезенням вантажу. (п.1.1 Договору)

Так, судом встановлено, що на виконання вказаного контракту, у зв`язку з імпортування та ввезенням на митну територію України товару, а саме: Вироби з чорних металів. Радіатори зі сталі для центрального опалення з неелектричним нагрівом в комплекті з кріпленням, для побутового водопостачання: Сталевий Радіатор 11 тип 500х500 10 шт. Сталевий Радіатор VC11 500x400 16 шт. Сталевий Радіатор VC11 500x800 9 шт. Сталевий Радіатор VC11 500x1600 1 шт. Сталевий Радіатор VC11 500x1800 10 шт. Сталевий Радіатор 22 тип 300х1000 10 шт. Сталевий Радіатор 22 тип 300х1400 31 шт Сталевий Радіатор 22 тип 300x2000 10 шт Сталевий Радіатор 22 тип 500х400 5 шт Сталевий Радіатор 22 тип 500х500 2 шт Сталевий Радіатор 22 тип 500х600 22 шт Сталевий Радіатор 22 тип 500х800 64 шт Сталевий Радіатор 22 тип 500х900 72 шт Сталевий Радіатор 22 тип 500х1000 169 шт Сталевий Радіатор 22 тип 500х1100 75 шт Сталевий Радіатор 22 тип 500х1200 64 шт Сталевий Радіатор 22 тип 500х1300 30 шт Сталевий Радіатор 22 тип 500х1400 3 шт Сталевий Радіатор 22 тип 500х2000 10 шт Сталевий Радіатор VC33 300х600 6 шт Сталевий Радіатор VC33 300х900 13 шт Сталевий Радіатор VC33 300х1600 8 шт Сталевий Радіатор VC33 300x1800 10 шт Сталевий Радіатор VC33 300x2000 12 шт Сталевий Радіатор VC33 300x2200 6 шт Сталевий Радіатор 33 тип 500x800 4 шт Сталевий Радіатор 33 тип 500х1000 16 шт Сталевий Радіатор 33 тип 500х1200 6 шт Сталевий Радіатор 33 тип 500х1400 7 шт Сталевий Радіатор VC33 500х600 8 шт Сталевий Радіатор VC33 500х700 4 шт Сталевий Радіатор VC33 500х800 8 шт Сталевий Радіатор VC33 500х1000 28 шт Сталевий Радіатор VC33 500х1400 7 шт Сталевий Радіатор VC33 500x1600 8 шт Сталевий Радіатор VC33 500x1800 6 шт Сталевий Радіатор VC33 500x2000 10 шт. Загальна кількість: 780 шт. Виробник: Sakra Panel Sanayi veTicaret A.S. Торгівельна марка: KRAFTER. Країна походження Туреччина, TR до Одеської митниці було подано митну декларацію № 23UA95U2 від 21.02.2023 року.

На запит Відповідача повідомленням за вих. № 24/02 від 24.02.2023 року позивачем надано обґрунтовані пояснення щодо запитуваних митницею документів та надано відповідні додаткові документи, а саме: висновок про якісні та вартісні характеристики товару № 25122 від 23.12.2022 року та специфікація 1 від 16.02.2023 року, а також, зазначено, що у зв`язку з наданням вичерпного переліку документів, більше документів надаватись не буде.

Суд встановив, що Одеською митницею 24.02.2023 року прийнято рішення про коригування митної вартості товару № UA500000/2023/000006/2 та винесено картку відмову в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA500020/2023/000061.

Підставами для коригування митної вартості зазначено:

1) у наданому до митного оформлення рахунку-фактурі (invoice) не містить посилання на зовнішньоекономічний договір (контракт) від 01.06.2020 № 2020-01-01;

2) згідно наданого до митного оформлення інвойсу від 16.02.2023 № EXP037 вартість товару становить 33725,29 дол. США, при цьому згідно наданих платіжних доручень від 28 вересня 2022 року № 12 та від 05 жовтня 2022 року загальна сума становить 33073,88 дол. США.;

3) в наданих платіжних доручень від 28 вересня 2022 року №12 та від 05 жовтня 2022 року оплата за товар здійснювалась по проформі інвойс від 01.09.2022 №UKR20220901, який для підтвердження митної вартості не надано;

4) згідно наданої бухгалтерської виписки взаємних розрахунків відсутнє посилання на інвойс від 16.02.2023 № EXP037, що не дає змоги віднести даний документ до даної поставки

5) наданий до митного оформлення прайс-лист не містить посилання на зовнішньоекономічний договір (контракт) від 01.06.2020 № 2020-01-01, що не дозволяє прив`язати документ до даної поставки;

6) в наданому до митного оформлення каталозі відсутня інформація, щодо вартості товару, що не дає змоги використати даний документ для підтвердження фактурної вартості товару.

А також, після надання витребуваних документів, митним органом було виявлено та повідомлено декларанта про наступне:

- наданий висновок про якісні та вартісні характеристики товару, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями від 23.12.2022 № 25122 взятий до уваги, але не може бути використаний для підтвердження заявленої митної вартості так як у наданому висновку експерт не здійснював аналіз ринку країни-експортера, не навів прикладу вартості подібних (аналогічних) товарів в країни-експортера, а просто зазначив вартість товарів згідно представлених йому декларантом документів. Таким чином, наданий висновок про вартісні характеристики товарів не є змістовним та не може братись до уваги як думка фахівця.

- в наданій специфікації №1 від 16.02.2023 зазначена вартість товару становить 33725,29 дол. США, при цьому згідно наданих платіжних доручень від 28 вересня 2022 року №12 та від 05 жовтня 2022 року загальна сума становить 33073,88 дол. США.

- також декларантом не надано та не спростовано доводи митниці стосовно проформи інвойсу від 01.09.2022 №UKR20220901 по якій здійснювалась передоплата за даний товар згідно наданих платіжних доручень від 28 вересня 2022 року №12 та від 05 жовтня 2022 року.

Також, додатково судом досліджено надані до митного оформлення документи: е-фактура, прайс-лист, раку пальний лист, митна декларація країни відправлення, документи на підтвердження здійснення транспортних витрат, бухгалтерські виписки по взаємному розрахунку з контрагентом за період з 01.01.2022 року по 16.02.2023 року, платіжні доручення на підтвердження оплати за товар, специфікації, проформи інвойс та звіт про належні оцінку товарів-виробів з чорних металів.

Не погодившись з прийнятим рішенням митного органу, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Перевіряючи правомірність заявлених позовних вимог, проаналізувавши положення чинного законодавства України, що регулює спірні правовідносини, враховуючи обставини справи, дослідивши письмові докази, що містяться в матеріалах справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги належать задоволенню повністю, з огляду на таке.

Спірні правовідносини регулюються Митним кодексом України.

Відповідно до ст. 1 Митного кодексу України (далі - МК України) законодавство України з питань державної митної справи складається з Конституції України, цього Кодексу, інших законів України, що регулюють питання, зазначені у статті 7 цього Кодексу, з міжнародних договорів України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також з нормативно-правових актів, виданих на основі та на виконання цього Кодексу та інших законодавчих актів.

Статтею 543 МК України визначено, що безпосереднє здійснення державної митної справи покладається на органи доходів і зборів.

До митної справи, відповідно до ст.7 МК України відносяться, крім іншого, встановлені порядок і умови переміщення товарів через митний кордон України, їх митний контроль та митне оформлення.

Згідно з п. 23, 24 ст. 4 МК України митне оформлення - виконання митних формальностей, необхідних для випуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення; митний контроль - сукупність заходів, що здійснюються з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку.

Згідно з положеннями Митного кодексу України митний орган здійснює контроль правильності визначення митної вартості товарів, якою є відповідно до ст. 49 МК України, їх вартість, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Частиною 1 статті 52 Митного кодексу України встановлено, що заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Відповідно до п. 2 ч. 2 зазначеної статті Кодексу декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Згідно з ч. 1 ст. 53 Митного кодексу України, у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Частиною 2 цієї статті Кодексу передбачено, що документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Відповідно до ч. 3 ст. 53 МК України, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи.

Таким чином, митний орган має право вимагати від декларанта додаткові документи при наявності визначених законом підстав, визначених ч. 3 ст. 53 МК України.

Частиною першою статті 337 МК України визначено, що перевірка документів та відомостей, які відповідно до статті 335 цього Кодексу подаються митним органам під час переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, здійснюється візуально, із застосуванням інформаційних технологій (шляхом проведення формато-логічного контролю, контролю співставлення, контролю із застосуванням системи управління ризиками) та в інші способи, передбачені цим Кодексом.

Частиною 4 ст. 337 МК України визначено, що контроль із застосуванням системи управління ризиками - це оцінка ризику шляхом аналізу (у тому числі з використанням інформаційних технологій) поданих документів у конкретному випадку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України з метою обрання форм та обсягу митного контролю, достатніх для забезпечення додержання вимог законодавства України з питань державної митної справи.

Суд встановив, та матеріалами справи підтверджено, що на виконання вимог ст. 54 Митного кодексу України при здійсненні контролю правильності визначення митної вартості товарів, які надійшли на адресу позивача митним органом було встановлено, що в поданих документах містяться розбіжності, також надані позивачем документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, про що повідомлено декларанту та обґрунтовано у графі 33 рішення про корегування митної вартості товарів № UA500000/2023/000006/2 від 24.02.2023 року, а саме:

1) у наданому до митного оформлення рахунку-фактурі (invoice) не містить посилання на зовнішньоекономічний договір (контракт) від 01.06.2020 № 2020-01-01;

2) згідно наданого до митного оформлення інвойсу від 16.02.2023 № EXP037 вартість товару становить 33725,29 дол. США, при цьому згідно наданих платіжних доручень від 28 вересня 2022 року № 12 та від 05 жовтня 2022 року загальна сума становить 33073,88 дол. США.;

3) в наданих платіжних доручень від 28 вересня 2022 року №12 та від 05 жовтня 2022 року оплата за товар здійснювалась по проформі інвойс від 01.09.2022 №UKR20220901, який для підтвердження митної вартості не надано;

4) згідно наданої бухгалтерської виписки взаємних розрахунків відсутнє посилання на інвойс від 16.02.2023 № EXP037, що не дає змоги віднести даний документ до даної поставки

5) наданий до митного оформлення прайс-лист не містить посилання на зовнішньоекономічний договір (контракт) від 01.06.2020 № 2020-01-01, що не дозволяє прив`язати документ до даної поставки;

6) в наданому до митного оформлення каталозі відсутня інформація, щодо вартості товару, що не дає змоги використати даний документ для підтвердження фактурної вартості товару.

Суд встановив, що на запит Відповідача повідомленням за вих. № 24/02 від 24.02.2023 року позивачем надано обґрунтовані пояснення щодо запитуваних митницею документів та надано відповідні додаткові документи, а саме: висновок про якісні та вартісні характеристики товару № 25122 від 23.12.2022 року та специфікація 1 від 16.02.2023 року. А також, зазначено, що у зв`язку з наданням вичерпного переліку документів, більше документів надаватись не буде.

Митним органом було досліджено надані документи, проте виявлено та повідомлено декларанта про таке:

- наданий висновок про якісні та вартісні характеристики товару, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями від 23.12.2022 № 25122 взятий до уваги, але не може бути використаний для підтвердження заявленої митної вартості так як у наданому висновку експерт не здійснював аналіз ринку країни-експортера, не навів прикладу вартості подібних (аналогічних) товарів в країни-експортера, а просто зазначив вартість товарів згідно представлених йому декларантом документів. Таким чином, наданий висновок про вартісні характеристики товарів не є змістовним та не може братись до уваги як думка фахівця.

- в наданій специфікації №1 від 16.02.2023 зазначена вартість товару становить 33725,29 дол. США, при цьому згідно наданих платіжних доручень від 28 вересня 2022 року №12 та від 05 жовтня 2022 року загальна сума становить 33073,88 дол. США.

- також декларантом не надано та не спростовано доводи митниці стосовно проформи інвойсу від 01.09.2022 №UKR20220901 по якій здійснювалась передоплата за даний товар згідно наданих платіжних доручень від 28 вересня 2022 року №12 та від 05 жовтня 2022 року.

Оцінивши докази, що надані сторонами в межах предмету доказування, проаналізувавши положення Митного кодексу України, суд дійшов такого висновку.

Стосовно зазначення митним органом що у наданому до митного оформлення рахунку-фактурі (invoice) не містить посилання на зовнішньоекономічний договір (контракт) від 01.06.2020 № 2020-01-01, суд зазначає та матеріалами справи підтверджується, що наданий до митного оформлення Інвойс № ЕХР37 від 16.02.2023 містить в собі необхідні відомості про товар який поставляється, хто є продавцем та покупцем товару, а також вартість самого товару. При цьому кількість та найменування товару повністю співпадають з відомостями зазначеними у Пакувальному листі наданому до митного оформлення.

Також, з матеріалів справи вбачається, що до митного оформлення надано Додаткову угоду № 12 від 15.02.2023 до Контракту № 2020-01-01 від 01.06.2020, яка в пункті 1 конкретно зазначено поданий до митного оформлення Інвойс зазначаючи про можливе застосування відстрочки платежу. Тобто при розгляді вказаного Інвойсу в комплексі із іншими поданими документами він є зрозумілим та в повній мірі підтверджує митну вартість товарів.

А тому суд погоджується з думкою представника позивача, що вказані доводи митного органу є безпідставними.

Стосовно тверджень митного органу, що згідно з наданого до митного оформлення інвойсу вартість товару становить 33725,29 дол. США, при цьому згідно з наданих платіжних доручень від 28.09.2022 року № 12 та від 05.10.2022 року № 13 загальна сума становить 33073,88 дол. США, суд зазначає, що вони є безпідставними, адже матеріалами справи підтверджено, що відповідно до додаткової угоди № 12 від 15.02.2023 року до контракту № 2020-01-01 від 01.06.2020 року сторонами внесено зміни до контракту, а саме узгоджено можливість відстрочки сплати вартості товарів по конкретному інвойсу до 6 місяців, про що митному органу було відомо.

Стосовно твердження митного органу, що з наданих платіжних доручень від 28.09.2022 року №12 та від 05.10.2022 року № 13 оплата за товар здійснювалась по проформі інвойс від 01.09.2022 №UKR20220901, який для підтвердження митної вартості не надано, а також що згідно з наданої бухгалтерської виписки взаємних розрахунків відсутнє посилання на інвойс від 16.02.2023 № EXP037, що не дає змоги віднести даний документ до даної поставки, суд зазначає, що у позовній заяві представником позивача вказано, що до митного оформлення серед інших документів було надано низку платіжних доручень в іноземній валюті в тому числі і вказані у цій нібито «розбіжності».

Вказані платіжні доручення надані до митного оформлення в якості доказів систематичної сплати вартості за товари отримані в рамках тривалої співпраці з продавцем за укладеним контрактом.

Також в підтвердження систематичної та довгої взаємодії з продавцем за цим контрактом надано Бухгалтерську виписку взаємних розрахунків за період 01.01.2022 16.02.2023 із загальним оборотом у 288 401,89 доларів США.

Що стосується цієї конкретної поставки то сторони погодили між собою відстрочку сплати вартості товарів до 6 місяців, про, що зазначено в додатковій угоді № 12 від 15.02.2023 до Контракту № 2020-01-01 від 01.06.2020 наданою до митного оформлення.

Тобто аналізуючи вказане митним органом порушення та надані представником пояснення, суд погоджується з думкою представника позивача, що надані платіжні доручення та банківська виписка підтверджують тривалу співпрацю та належне виконання сторонами умов контракту.

А тому, суд доходить висновку, що ненадання проформи інвойс від 01.09.2022 №UKR20220901 не впливає на можливість ідентифікації платіжних доручень до відповідного інвойсу. А відсутність посилання у бухгалтерській виписці на інвойс підтверджується затвердженою сторонами додатковою угодою про відстрочення сплати необхідної суми за товар по інвойсу строком на 6 міс.

А тому, вказані доводи митного органу, на думку суду, є необґрунтованими.

Стосовно зауваження митного органу, що наданий до митного оформлення прайс-лист не містить посилання на зовнішньоекономічний договір (контракт) від 01.06.2020 № 2020-01-01, що не дозволяє прив`язати документ до даної поставки, суд зазначає, що вказані твердження є безпідставними, адже прайс-лист це перелік запропонованих до продажу товарів із відповідними наведеними характеристиками цього товару та його вартості, а тому такий документ не повинен містити посилання на певний контракт.

У свою чергу суд звертає увагу, що матеріалами справи підтверджено, що наданий до митного оформлення прайс-лист містить в собі відомості щодо імпортованого товару, його продавця, умови поставки та термін його дії, що надає змогу потенційним покупцям приймати рішення щодо фінансової обґрунтованості придбання товару в певний період на певних умовах.

А тому, відсутність посилання у прайс-листі на конкретний контракт не впливає на можливість ідентифікувати його до відповідної поставки товару.

Стосовно твердження митного органу, що «в наданому до митного оформлення каталозі відсутня інформація, щодо вартості товару, що не дає змоги використати даний документ для підтвердження фактурної вартості товару», суд вважає дані доводи безпідставними, адже погоджується з думкою представника позивача, що наданий до митного оформлення каталог містить в собі відомості щодо наявних товарів як таких, в тому числі підтверджує їх виробництво і продаж саме продавцем.

Суть каталогу це надання інформації щодо асортименту товарів, а їх вартість відображається у інших документах, таких як прайслист, Інвойс, Контракт та ін.

Також, стосовно наданих пояснень митного органу, що «висновок про якісні та вартісні характеристики товару, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями від 23.12.2022 № 25122 взятий до уваги, але не може бути використаний для підтвердження заявленої митної вартості так як у наданому висновку експерт не здійснював аналіз ринку країни-експортера, не навів прикладу вартості подібних (аналогічних) товарів в країни-експортера, а просто зазначив вартість товарів згідно представлених йому декларантом документів, суд зазначає, що наведені доводи є безпідставними, оскільки у звіти зазначені використані методичні підходи оцінка проведена із застосуванням витратного методичного підходу у відповідності до вимог Національного стандарту № 1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав», затвердженого постановою КМУ від 10 вересня 2003 № 1440, Міжнародних стандартів МСО -2017.

Згідно з положень п.п. 4, 5 ст. 54 МК України митний орган зобов`язаний, зокрема, здійснювати контроль заявленої декларантом митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність» зовнішньоекономічний договір (контракт) - домовленість двох або більше суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності та їх іноземних контрагентів, спрямована на встановлення, зміну або припинення їх взаємних прав та обов`язків у зовнішньоекономічній діяльності;

Сторони є вільними в укладенні зовнішньоекономічного договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 254 МК України документи, необхідні для здійснення митного контролю та митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України при здійсненні зовнішньоекономічних операцій, подаються митному органу українською мовою, офіційною мовою митних союзів, членом яких є Україна, або іншою іноземною мовою міжнародного спілкування. Митні органи вимагають переклад українською мовою документів, складених іншою мовою, ніж офіційна мова митних союзів, членом яких є Україна, або іншою іноземною мовою міжнародного спілкування, тільки у разі, якщо дані, які містяться в них, є необхідними для перевірки або підтвердження відомостей, зазначених у митній декларації. У такому разі декларант забезпечує переклад зазначених документів за власний рахунок.

Суд вважає, що надані позивачем документи та дані, які в них містяться є достатніми для перевірки або підтвердження відомостей, зазначених у митній декларації.

Частинами 4, 5 статті 58 Митного кодексу України визначено, що митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті. Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.

В частині 10 статті 58 Митного кодексу України наведені витрати (складові митної вартості), які додаються до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, до яких зокрема, віднесені витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України.

Пунктами 2, 3 частини 2 статті 53 Митного кодексу України передбачено, що до документів, які підтверджують митну вартість товарів, відносяться зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу).

В пункті 21 розділу VII Рекомендацій Європейської економічної комісії ООН "Формуляр-зразок уніфікованого рахунку - для міжнародної торгівлі" (ЕСЕ/TRADE/148) (Женева, вересень 1983 року) зазначено, що точний зміст переліку витрат залежить від застосовуваних умов поставки.

В пункті 22 розділу VII Рекомендацій Європейської економічної комісії ООН "Формуляр-зразок уніфікованого рахунку - для міжнародної торгівлі" (ЕСЕ/RADE/148) (Женева, вересень 1983 року) показано, у якому порядку можуть зазначатися суми по рахунку, додаткові витрати та вирахування (в тому числі зазначаються витрати на навантаження товарів, пов`язані з їх транспортуванням до порту ввезення на митну територію України та інші витрати).

Пунктом 2 частини 2 статті 52 Митного кодексу України від 13.03.2012 № 4495-VI встановлено, що декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Вище викладені встановлені судом обставини, підтверджені застосованими нормами матеріального права спростовують доводи представника відповідача щодо недостатності поданих митниці документів для визначення митної вартості товару за основним методом.

Відповідно до частини 5 статті 55 Митного кодексу України декларант може провести консультації з митним органом з метою обґрунтованого вибору методу визначення митної вартості на підставі інформації, яка наявна в митному органі.

Також, згідно з ч.4 статті 57 Митного кодексу України застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

Частиною першою статті 57 Митного кодексу України встановлено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів: в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); г) резервний.

Відповідно до частин 2, 3 статті 57 Митного кодексу України основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, а також те, що позивачем надано достатньо належним чином оформлених документів для підтвердження митної вартості товару за основним методом, суд вважає, що позовні вимоги належать задоволенню повністю.

Відповідно до чч. 1,2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Таким чином, оцінюючі встановлені факти, суд дійшов висновку, що відповідач під час здійснення контролю митної вартості, приймаючи рішення не довів правомірності своїх дій.

Відповідно до ч.1,3 ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Таким чином, суд дійшов висновку щодо позовні вимоги належать задоволенню в повному обсязі.

У зв`язку з тим, що позов задоволено, керуючись приписами ст. 139 КАС України судовий збір належить стягненню з відповідача на користь позивача.

У зв`язку з тим, що на час завершення розгляду справи представником позивача не надано остаточний розрахунок витрат на правничу допомогу, питання про розподіл витрат на правничу допомогу разом із ухваленням рішення суду, не вирішується судом.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 6, 12, 72, 77,90, 139, 246, 255,295,297 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ТОВ «ІНДУСТРІЯ ВОДИ» (, місцезнаходження: 01024, м. Київ, вул. Богомольця, 7/14, приміщення 182) до Одеської митниці (, місцезнаходження: 65078, м. Одеса, вул. Івана та Юрія Лип, 21А) про визнання протиправним та скасування рішення щодо визначення (коригування) митної вартості товару, - задовольнити в повному обсязі.

Визнати протиправним та скасувати рішення Одеської митниці (код ЄДРПОУ ВП 44005631, місцезнаходження: 65078, м. Одеса, вул. Юрія та Івана Лип, буд. 21А) про коригування митної вартості товарів № UA500000/2023/000006/2 від 24.02.2023 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Одеської митниці (код ЄДРПОУ ВП 44005631, місцезнаходження: 65078, м. Одеса, вул. Юрія та Івана Лип, буд. 21А) на користь ТОВ «ІНДУСТРІЯ ВОДИ» (, місцезнаходження: 01024, м. Київ, вул. Богомольця, 7/14, приміщення 182) судовий збір в розмірі 2866,37 грн. (дві тисячі вісімсот шістдесят шість гривень 37 копійок).

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та в строки, встановлені ст.ст. 295,297 КАС України, з урахуванням п.п.15.5 п. 15 ч. 1 Перехідних положень КАС України, п. 3 розділу УІ Прикінцевих положень КАС України.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та в строки, встановлені ст. 255 КАС України.

Суддя Л.Р. Юхтенко