Справа № 520/406/22
Суддя: Перцова Т.С.
Дата ухвалення: 2023-05-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

08 травня 2023 р.Справа № 520/406/22

Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Перцової Т.С.,

Суддів: Жигилія С.П. , Русанової В.Б. ,

розглянувши клопотання Державної служби України з безпеки на транспорті про відстрочення сплати судового збору у справі за апеляційною скаргою Слобожанського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки Державної служби з безпеки на транспорті на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 30.12.2022 року по справі № 520/406/22

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "КОЛОС ШИПУВАТОГО"

до Слобожанського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки Державної служби з безпеки на транспорті

про визнання протиправною та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 30.12.2022 задоволено адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "КОЛОС ШИПУВАТОГО" до Слобожанського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови.

На зазначене рішення суду Державною службою України з безпеки на транспорті в особі Слобожанського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки подано апеляційну скаргу.

Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 18.04.2023 зазначену апеляційну скаргу залишено без руху. Надано відповідачу строк для усунення недоліків поданої апеляційної скарги протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху.

Роз`яснено заявнику апеляційної скарги, що недоліки апеляційної скарги можуть бути усунені шляхом направлення до Другого апеляційного адміністративного суду квитанції або оригіналу іншого документу про сплату судового збору у розмірі 3721,50 грн.

28.04.2023 від Державної служби України з безпеки на транспорті надійшло клопотання про відстрочення сплати судового збору, в обґрунтування якого відповідач вказує, що скаржником сформовано службову записку про необхідність сплати судового збору у визначеній сумі, проте відповідно до виписки Державної казначейської служби кошти на рахунку КЕКВ 2800 (рахунок для сплати судового збору) відсутні.

В умовах воєнного стану на території України, виділення бюджетних асигнувань на сплату судового збору суттєво обмежено, у зв`язку з чим оперативно здійснити оплату коштів за подання апеляційної скарги наразі неможливо.

Зазначене підтверджується тим, що постановою Кабінету Міністрів України від 04.04.2022 № 188 внесено зміни до Порядку виконання повноважень Державною казначейською службою в особливому режимі в умовах воєнного стану, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 09.06.2021 № 590. Внаслідок прийняття зазначеного нормативно-правового акта відкриття асигнувань із державного бюджету відбувалось за пріоритетними на національну безпеку і оборону та на здійснення заходів правового режиму воєнного стану.

На підтвердження відсутності коштів на сплату судового збору апелянт надає виписку з рахунків відповідача.

Враховуючи вищевикладене, з посиланням на правову позицію, викладену в постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.01.2021 у справі 940/2276/18 та на приписи ст. 133 КАС України, просить суд відстрочити сплату судових витрат.

Надаючи оцінку поданому клопотанню, слід зазначити наступне.

Відповідно до ч.1 ст.133 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Разом з тим, у розумінні ст.133 КАС України єдиною підставою для відстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану особи, яка, у свою чергу, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджає сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі. В іншому ж випадку, як зазначено в рішенні Європейського суду з прав людини від 19.06.2001 р. у справі «Креуз проти Польщі», вимога сплатити судовий збір не обмежує право заявників на доступ до правосуддя.

Майновий стан сторони (належні стороні майнові права та обов`язки) має визначатися судом у світлі конкретних обставин певної справи, включаючи спроможність заявника сплатити судовий збір. Отже, визначення майнового стану сторони є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень майнового стану сторони.

Таким чином, надання апелянтом належних та допустимих доказів відсутності матеріальних ресурсів на момент звернення з апеляційною скаргою є визначальним для прийняття судом рішення у відповідності до ст.133 КАС України.

Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати належні і допустимі, у розумінні ст.ст. 73, 74 КАС України, докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

На підтвердження відсутності коштів на сплату судового збору апелянт надає виписку з рахунків відповідача станом на 19.04.2023, разом з цим, апелянтом не надано жодних доказів на підтвердження відсутності чи недостатності коштів на сплату судового збору або наявності інших об`єктивних перешкод для сплати судового збору станом на дату подачі клопотання (24.08.2021).

Враховуючи дату подання апеляції (06.01.2023) та дату ухвали суду про залишення апеляційної скарги без руху (18.04.2023), заявником не надано жодних доказів стосовно вжиття відповідних заходів щодо виділення з Державного бюджету України коштів на витрати, що пов`язані зі сплатою судового збору по даній справі на виконання ухвали суду.

Інших обставин, окрім відсутності коштів, в клопотанні про продовження строку на усунення недоліків не наведено.

Лише відсутність коштів для сплати судового збору без вжиття відповідних заходів у строк, встановлений ухвалою суду від 18.04.2023, не може вважатися належною підставою для відстрочення сплати судового збору, тому клопотання не підлягає задоволенню.

Щодо посилання апелянта на висновки, викладені в постанові Великої Палати Верховного Суду, викладеної від 14.01.2021 року у справі №0940/2276/18, в якій встановлено, що юридична особа не позбавлена права звернутися до суду з клопотанням про відстрочення сплати судового збору і суд за результатами розгляду цього клопотання не обмежений у праві на власний розсуд відстрочити або розстрочити таку сплату, колегія суддів зазначає наступне.

Так, у вказаному рішенні суду касаційної інстанції, зазначено, що в нормах частини другої статті 132 КАС України відсилання до норм Закону України «Про судовий збір», зокрема, до підстав для звільнення від сплати судового збору, визначених статтею 8, передбачене лише щодо питання звільнення від сплати судового збору.

Це означає, що юридична особа не позбавлена права звернутися із клопотанням про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, і суд за результатами розгляду цього клопотання не обмежений у праві на власний розсуд відстрочити або розстрочити таку сплату. Крім того, із наведеного убачається, що прийняти рішення про відстрочення або розстрочення сплати судового збору суд може і з власної ініціативи у тому разі, коли юридична особа звертається із клопотанням про звільнення від сплати судового збору.

Разом з тим, колегія суддів зазначає, що у межах справи №0940/2276/18 Велика Палата Верховного Суду сформулювала правовий висновок щодо можливості відстрочення чи розстрочення сплати судового збору юридичним особам. Натомість, положення Закону України «Про судовий збір», як і приписи КАС України оперують поняттями юридична особа і суб`єкт владних повноважень, які не є тотожними.

Так, відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 4 КАС України суб`єкт владних повноважень - орган державної влади (у тому числі без статусу юридичної особи), орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Отже, у розумінні процесуального закону статус суб`єкта владних повноважень не можна ототожнювати із статусом юридичної особи, позаяк обов`язкової вимоги щодо наявності у суб`єкта владних повноважень статусу юридичної особи законодавцем не вимагається.

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що на відміну від юридичної особи, яка у разі вирішення справи на її користь має право на присудження на її користь усіх судових витрат, у тому числі пов`язаних із сплатою судового збору (ч. 1 ст. 139 КАС України), суб`єкт владних повноважень у випадку задоволення його позовних вимог має право лише на стягнення судових витрат, пов`язаних із залученням свідків та проведенням експертиз (ч. 2 ст. 139 КАС України).

Таким чином, відмінність правового статусу юридичної особи і суб`єкта владних повноважень в адміністративному процесі свідчить, що висловлена Великою Палатою Верховного Суду позиція щодо можливості відстрочення чи розстрочення сплати судового збору юридичним особам не може за аналогією поширюватися на суб`єктів владних повноважень безвідносно до наявності у них статусу юридичної особи.

Відтак суд приходить до висновку, що положеннями ст. 8 Закону України «Про судовий збір» не передбачено можливість відстрочення сплати судового збору суб`єкту владних повноважень.

За таких обставин, відсутні підстави для відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги за заявою відповідача.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні заяви про відстрочення сплати судового збору.

Керуючись ст.ст. 118, 119, 121, ч. 2 ст. 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ

У задоволенні клопотання Державної служби України з безпеки на транспорті про відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 30.12.2022 по справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "КОЛОС ШИПУВАТОГО" до Слобожанського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови - відмовити.

Роз`яснити апелянту, що спосіб усунення недоліків поданої апеляційної скарги визначений в ухвалі суду від 18.04.2023.

Надати строк для усунення недоліків поданої апеляційної скарги протягом 5 днів з дня отримання копії даної ухвали.

Роз`яснити апелянту, що у разі неусунення зазначених недоліків апеляційної скарги, відповідно до ст. 169 Кодексу адміністративного судочинства України скарга буде повернута скаржнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Перцова Т.С.
Судді Жигилій С.П. Русанова В.Б.