Справа № 380/15495/22
Суддя: Кузан Ростислав Ігорович
Дата ухвалення: 2023-04-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2023 року

справа №380/15495/22

зал судових засідань № 12

Львівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Кузана Р.І.,

секретар судового засідання Ящишин І.А.,

за участю:

представника позивача Бабій І.М.,

представника відповідача Тістечка Ю.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові в порядку загального позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Львівської митниці про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) (далі позивач, ОСОБА_1 ), звернувся до суду з позовом до Львівської митниці (місцезнаходження: 79000, м. Львів, вул. Костюшка, 1, ) (далі відповідач), в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати наказ в/о начальника Львівської митниці О. Шахрая № 1263-0 «Про звільнення ОСОБА_1 » від 12.10.2022;

- поновити ОСОБА_1 на посаді головного державного інспектора відділу митного оформлення № 5 митного поста «Рава-Руська» Львівської митниці з 26.10.2022;

- стягнути з Львівської митниці на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ) середній заробіток за час вимушеного прогулу з дня звільнення по день винесення рішення судом першої інстанції.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач вказує, що з 02 серпня 2010 року працює в митних органах України. За час перебування на державній службі сумлінно та дисципліновано ставився до виконання посадових обов`язків, діючих дисциплінарних стягнень не має та має бездоганний послужний список. 01.07.2022 між позивачем та Львівською митницею укладено контракт № 95/2022 про проходження державної служби па посаді головного державного інспектора відділу митного оформлення № 5 митного поста «Рава-Pvська» Львівської митниці. 12.10.2022 в о начальника Львівської митниці Олегом Шахраєм видано наказ № 1263-0 «Про звільнення ОСОБА_1 ».

Оскаржуваний наказ вважає незаконним, прийнятим з порушенням норм матеріального та процесуального права, без урахування всіх обставин. Правовою підставою для його звільнення стало нібито неналежне виконання умов Контракту про проходження державної служби відповідно до пункту 9 частини 1 ст. 83 ст. 88-1 Закону України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року № 889-VIІІ.

Водночас, для висновку про неналежне виконання умов контракту, що призводить до твердження про невідповідність займаній посаді, повинні бути достатні очевидні (фактичні) підстави, на основі яких можна пересвідчитися у тому, наскільки обґрунтованими є висновки суб`єкта призначення.

Вказує, що Верховний Суд у своїх постановах неодноразово зазначав, що висновок про невідповідність працівника займаній посаді має бути обґрунтованим і документально підтвердженим (постанова від 08.10.2020 у справі № 817/3203/15. від 27.05.2020 у справі № 817/44/17). Разом з тим, ним в повному обсязі виконані всі умови контракту, а всі нібито вчинені порушення носять загальний характер, без конкретизації їх суті.

Крім цього зазначає, що в оскарженому наказі про його звільнення не зазначено, що він не зробив, а мав зробити для забезпечення виконання умов контракту, адже відсутність в наказі посилань на конкретні порушення умов контракту унеможливлює надання оцінки підставності його звільнення. Також спірний наказ не містить даних у чому полягає конкретно недосягнення визначених показників результативності, ефективності та якості їх виконання. В наказі не зазначені конкретні обставини, що мали вплив на прийняття рішення про його звільнення із займаної посади.

Таким чином вважає, що рішення про його звільнення є виключно суб`єктивною думкою відповідача, проте не відповідає фактичним обставинам та жодним чином не свідчить про недосягнення ключових показників завдань та невиконання додаткових умов контракту. З цих підстав просить позов задовольнити повністю.

Ухвалою від 07.11.2022 суддя прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі; справу вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження.

Відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, в якому в задоволенні позовних вимог просить відмовити. Відзив обґрунтований тим, що комісією з контролю за дотриманням посадовими особами Львівської митниці законодавства у сфері державної служби та умов контрактів про проходження державної служби, утвореною наказом Львівської митниці Держмитслужби від 14.07.2020 № 530, на підставі доповідної записки відділу внутрішньої безпеки Львівської митниці від 15.09.2022 № 7.4-25/233, розглянуто матеріали контрольних заходів стосовно головного державного інспектора відділу митного оформлення № 5 митного поста «Рава-Руська» Львівської митниці ОСОБА_1 за фактами, викладеними у вказаній доповідній записці. За результатами розгляду матеріалів контрольних заходів комісією встановлено, що впродовж тимчасового виконання обов`язків на посаді начальника відділу митного оформлення № 2 митного поста «Городок» Львівської митниці ОСОБА_1 особисто, а також підпорядкованим йому особовим складом, були допущені порушення.

Вказує, що наказом Львівської митниці від 26.08.2022 №129 «Про проведення перевірки з окремих питань» із змінами, внесеними наказами Львівської митниці від 09.09.2022 №141 та від 15.09.2022 №146 призначено перевірку з метою з`ясування обставин можливого недотримання посадовими особами відділів митного оформлення №№ 2 та 4 митного поста «Городок» Львівської митниці вимог законодавства під час митного оформлення транспортних засобів, наведених в Доповідній записці в.о. директора Департаменту митних платежів, контролю митної вартості та митно-тарифного регулювання ЗЕД Держмитслужби від 08.08.2022 № 15-01/669 (вх. Львівської митниці № 26026/4-08 від 08.08.2022), а також перевірки фактів, викладених у Доповідній записці управління митних платежів, контролю митної вартості та митно-тарифного регулювання ЗЕД Львівської митниці від 09.08.2022 №1386/7.4-15/44.

Митні оформлення за митними деклараціями від 30.06.2022 №№ UA209180/2022/045850, UA209180/2022/045993, UA209180/2022/045981, UA209180/2022/045890, UA209180/2022/045886, UA209180/2022/045984, UA209180/2022/045940 здійснено державним інспектором ВМО №2 митного поста «Городок» Львівської митниці Стельмахом Павлом Івановичем, головним державним інспектором ВМО №2 митного поста «Городок» Львівської митниці Сиротою Оксаною Григорівною, в.о. державного інспектора ВМО №2 митного поста «Городок» Львівської митниці Петрушкевичом Юрієм Євгенійовичем, державним інспектором ВМО №2 митного поста «Городок» Львівської митниці Горішник Наталією Іванівною, начальником відділу митного оформлення №4 митного поста «Городок» Львівської митниці Лебедєвими Андрієм Сергійовичем. Вказані митні декларації подані з порушенням вимог частини першої статті 263 Митного кодексу України, а тому в митному оформленні товарів за такими деклараціями необхідно було відмовляти.

Однією з причин, що призвели до вчинення посадовими особами відділу митного оформлення №2 митного поста «Городок» Львівської митниці порушень є неналежний контроль за діями підпорядкованого особового складу з боку позивача, як безпосереднього керівника. Даний факт свідчить про неналежне виконання позивачем умов Контракту № 95/2022 від 01.07.2022 у зв`язку з недосягненням ним ключових показників. Стверджує, що позивачем не враховано положення Типової інструкції з діловодства в міністерствах, інших центральних та місцевих органах виконавчої влади №55 від 17.01.2018. Оскаржуваний наказ виданий відповідно до цієї Інструкції, яка і встановлює вимоги щодо документування управлінської інформації та організації роботи з документами, створеними у паперовій формі.

Від представника позивача 14.12.2022 надійшла відповідь на відзив. Зазначає, що митні декларації від 30.06.2022 року № UA209180/2022/045850, UA209180/2022/045993, UA209180/2022/045981, № UA209180/2022/045890, UA209180/2022/045886, UA209180/2022/045984. UA/2022/045940 були оформлені інспекторами відділу Сиротою О. Г., ОСОБА_2 , Стельмахом П. І., Петрушкевичем Ю. С. із звільненням від оподаткування митними платежами (ввізним митом, акцизним податком та податком на додану вартість), з застосуванням пільги за кодом « 311», на підставі пункту 9-11 розділу XXI «Прикінцеві та перехідні положення» Митного кодексу України та пункту 69.24 підрозділу 10 розділу XX "Перехідні положення" Податкового кодексу України, оскільки за вищевказаними митними деклараціями від 30.06.2022 оформлялись легкові автомобілі, які були ввезені на митну територію України 30.06.2022 фізичними особами (громадянами) для вільного обігу в митному режимі імпорт. 21.06.2022 Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо перегляду окремих пільг з оподаткування» від 21.06.2022 № 2325-ІХ підпункти 69.23 та 69.25 Закону України від 24.03.2022 № 2142-ІХ скасовано, а саме з 00 год 00 хв 1 липня 2022 року пільгові преференції не застосовуються.

Зазначає, що частиною 2 статті 71 Митного кодексу України визначено, що поміщення товарів у митний режим здійснюється шляхом їх декларування та виконання митних формальностей, передбачених цим Кодексом. Згідно з інформацією в ЄАІС Держмитслужби всі товари, що оформлялись за ЕМД № UA209180/2022/045850, UA209180/2022/045993, UA209180/2022/045981, UA209180/2022/045890, UA209180/2022/045886, UA209180/2022/045984, UA209180/2022/045940 від 30.06.2022, були ввезені на митну територію України 30.06.2022 та після ввезення цих транспортних засобів 30.06.2022 декларантами було подано до ВМО №2 МП «Городок» Львівської митниці вказані вище митні декларації.

Вказує, що митним законодавством чітко не встановлено термін подання митної декларації та відсутня заборона подавати декларанту митну декларацію після ввезення товару але ще до моменту доставки товару. На період дії ЗУ від 24.03.2022 № 2142-ІХ попередні декларації оформлялись в автоматичному режимі під кодом UA209000 (Львівська митниця) без сплати авансових платежів, та використання засобів гарантування. Код підрозділу відділу митного оформлення №2 митного поста «Городок» Львівської митниці UA209180.

Відтак вважає, що декларування та митне оформлення товарів по зазначених вище митних деклараціях інспекторами здійснено правомірно з дотриманням митного законодавства України і без порушень, а відтак і відсутні підстави для притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності.

Крім цього зазначає, що аналізуючи в сукупності дії ОСОБА_1 щодо виконання ним своїх посадових обов`язків, позивач фізично не зміг би проконтролювати дію кожного з інспекторів зміни при одночасному оформленні відділом великої кількості транспортних засобів.

Ухвалою від 23.01.2023 суд закрив підготовче провадження у справі та призначив справу до судового розгляду по суті.

Представником відповідача 16.03.2023 подано додаткові пояснення.

Також на виконання вимог ухвали суду від 14.12.2022 представником відповідача подано клопотання про долучення доказів.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав, викладених в позовній заяві та відповіді на відзив. Просила суд позов задовольнити повністю.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги заперечила з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву та додаткових поясненнях. Просила суд в задоволенні позову відмовити повністю.

Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

Між Львівською митницею та ОСОБА_1 , який призначений на посаду головного державного інспектора митного оформлення №2 митного поста «Рава-Руська» Львівської митниці, 29.06.2021 укладено контракт №304 про проходження державної служби.

Пунктами 1-3 розділу «Загальні положення» контракту передбачено, що на відносини сторін за цим контрактом поширюється дія Митного кодексу України, а в частині не врегульованій ним, Закону України «Про державну службу», інших нормативно-правових актів, що регулюють відносини щодо проходження державної служби, Кодексу законів про працю України. Цей контракт є особливою формою строкового трудового договору та підставою для призначення особи на посаду державної служби.

Згідно з п.5 контракту особа відповідно до контракту зобов`язується виконати завдання та досягти визначених показників результативності, ефективності та якості їх виконання.

Відповідно до п. 26 контракту, строк дії контракту з 01.07.2021 по 30.06.2024.

Наказом від 01.06.2022 №654-о «Про тимчасове переведення ОСОБА_1 » позивача переведено тимчасово з 02.06.2022 по 01.07.2022 у відділ митного оформлення №2 митного поста «Городок» Львівської митниці для виконання обов`язків начальника відділу, на час тимчасового переведення начальника відділу митного оформлення №2 митного поста «Городок» Львівської митниці ОСОБА_3 .

Наказом від 29.06.2022 №771-о «Про тимчасове переведення ОСОБА_1 » позивача переведено тимчасово з 02.07.2022 по 01.08.2022 у відділ митного оформлення №2 митного поста «Городок» Львівської митниці для виконання обов`язків начальника відділу, на час тимчасового переведення начальника відділу митного оформлення №2 митного поста «Городок» Львівської митниці ОСОБА_3 .

Наказом Львівської митниці Державної митної служби України №792-о від 01.07.2022 позивача з 08.07.2022 переведено на посаду головного державного інспектора відділу митного оформлення №5 митного поста «Рава-Руська» Львівської митниці шляхом укладення контракту про проходження державної служби. При цьому, розірвано контракт з ОСОБА_1 на посаді головного державного інспектора відділу митного оформлення №2 митного поста «Рава-Руська» Львівської митниці від 29.06.2021 №304.

Позивачем 01.07.2022 укладено з Львівською митницею новий контракт про проходження державної служби №95/2022. Строк дії цього контракту з 08.07.2022 по 07.07.2023.

Аналіз змісту вказаних наказів та контрактів дає підстави суду дійти висновку, що в період до 08.07.2022 умови проходження позивачем державної служби у Львівській митниці були врегульовані контрактом від 29.06.2021 №304.

Наказом Львівської митниці від 07.07.2022 №821-о «Про тимчасове переведення ОСОБА_1 » позивача переведено тимчасово з 08.07.2022 по 07.08.2022 у відділ митного оформлення №2 митного поста «Городок» Львівської митниці для виконання обов`язків заступника начальника митного поста начальника відділу.

Також наказом від 02.08.2022 №963-о «Про тимчасове переведення ОСОБА_1 » позивача переведено тимчасово з 08.08.2022 по 07.09.2022 у відділ митного оформлення №2 митного поста «Городок» Львівської митниці для виконання обов`язків заступника начальника митного поста начальника відділу.

Доповідною запискою від 23.09.2022 №7.4-25/259 начальник відділу внутрішньої безпеки Львівської митниці Юрій Пшеничний повідомив в.о. начальника Львівської митниці Олега Шахрая, що комісією з контролю за дотриманням посадовими особами Львівської митниці законодавства у сфері державної служби та умов контрактів про проходження державної служби розглянуто матеріали контрольних заходів стосовно головного державного інспектора відділу митного оформлення №5 митного поста «Рава-Руська» Львівської митниці ОСОБА_1 та встановлено, що впродовж тимчасового виконання обов`язків на посаді начальника відділу митного оформлення № 2 митного поста «Городок» Львівської митниці ОСОБА_1 особисто, а також підпорядкованим йому особовим складом було допущено ряд порушень.

Зокрема зазначено, що наказом Львівської митниці від 26.08.2022 №129 «Про проведення перевірки з окремих питань» із змінами, внесеними наказами Львівської митниці від 09.09.2022 №141 та від 15.09.2022 №146 призначено перевірку з метою з`ясування обставин можливого недотримання посадовими особами відділів митного оформлення №2 та №4 митного поста «Городок» Львівської митниці вимог законодавства під час митного оформлення транспортних засобів, наведених в Доповідній записці в.о. директора Департаменту митних платежів, контролю митної вартості та митно-тарифного регулювання ЗЕД Держмитслужби від 08.08.2022 № 15-01/669 (вх. Львівської митниці № 26026/4-08 від 08.08.2022), а також перевірки фактів, викладених у Доповідній записці управління митних платежів, контролю митної вартості та митно-тарифного регулювання ЗЕД Львівської митниці від 09.08.2022 №1386/7.4-15/44.

Митне оформлення за митними деклараціями від 30.06.2022 №№ UA209180/2022/045850, UA209180/2022/045993, UA209180/2022/045981, UA209180/2022/045890, UA209180/2022/045886, UA209180/2022/045984, UA209180/2022/045940 здійснено, виходячи з того, що транспортні засоби доставлено в зону митного контролю 01.07.2022, що підтверджується перепустками, або за відсутності перепусток згідно з даними ЄАІС Держмитслужби, що суперечить вимогам статті 263 Кодексу.

Зазначені митні декларації мали бути відмовлені в митному оформленні по причині їх подання з порушенням вимог частини першої статті 263 Кодексу. Митні декларації на транспортні засоби, оформлені за вказаними в цьому пункті МД, мали бути подані до митного оформлення не раніше 01.07.2022 без звільнення від сплати митних платежів відповідно до норм Закону України від 24.03.2022 № 2142-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо вдосконалення законодавства на період дії воєнного стану» з нарахуванням та сплатою митних платежів на загальних підставах згідно з чинним на момент подання законодавством.

Митне оформлення транспортних засобів за вказаними митними деклараціями здійснено державними інспекторами відділу митного оформлення №2 митного поста «Городок» Львівської митниці ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 .

Загальна сума наданих преференцій згідно з нормами Закону України від 24.03.2022 № 2142-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо вдосконалення законодавства на період дії воєнного стану» за вказаними вище МД становить 300 850,42 грн.

Неналежний контроль з боку начальника відділу митного оформлення №2 митного поста «Городок» Львівської митниці ОСОБА_1 за діями підпорядкованого особового складу призвів до порушення вимог законодавства України з питань державної митної справи посадовими особами відділу митного оформлення №4 митного поста «Городок» Львівської митниці під час здійснення митного контролю та митного оформлення товарів за МД від 30.06.2022 №№ UA209180/2022/045890, UA209180/2022/045886, UA209180/2022/045850, UA209180/2022/045993, UA209180/2022/045981, UA209180/2022/045984, UA209180/2022/045940, а також неналежне виконання основних завдань та повноважень відділу, передбачених пп. 2, п. 9, пп. 13 та пп. 29 п. 10, пп. 7 п. 11, в тому числі прав та обов`язків керівництва структурного підрозділу, передбачених пп. 4 п. 14 Положення про відділ митного оформлення №2 митного поста «Городок» Львівської митниці.

Зазначене свідчить про вчинення ОСОБА_1 дисциплінарного проступку, передбаченого пунктом 5 частини 2 статті 65 Закону України «Про державну службу», а саме невиконання або неналежне виконання посадових обов`язків, актів органів державної влади, наказів (розпоряджень) та доручень керівників, прийнятих у межах їхніх повноважень.

Також, наказом Львівської митниці від 23.08.2022 № 124 «Про проведення перевірки з окремих питань» призначено проведення перевірки з метою з`ясування обставин можливого недотримання посадовими особами митного поста «Яворів» Львівської митниці та відділу митного оформлення № 4 митного поста «Городок» Львівської митниці вимог законодавства під час пропуску та митного оформлення транспортних засобів, наведених в листах слідчого управління Головного управління Національної поліції у Львівській області від 09.08.2022 №10530/16/08-2022 (вх. митниці від 09.08.2022 №26225/8.5-17) та від 29.08.2022 №11584/16/08-2022 (вх. митниці від 29.08.2022 №29311/8.5-17), щодо яких митне оформлення здійснювала державний інспектора відділу митного оформлення №2 митного поста «Городок» ОСОБА_2 , керівником якої був ОСОБА_1 .

Встановлено, що мите оформлення транспортного засобу Mercedes-Benz B 200, рік випуску 2006, номер кузова НОМЕР_2 , відповідно до митної декларації №UA209180/2022/045972 від 30.06.2022 здійснювала державний інспектор відділу митного оформлення №2 митного поста «Городок» ОСОБА_2 без документів, що засвідчують факт зняття транспортного засобу з обліку у відповідних реєстраційних органах іноземної держави, тобто з порушенням вимог частини 6 статті 377 Митного кодексу України, чим не забезпечено виконання своєї посадової інструкції.

Зазначені дії державного інспектора відділу митного оформлення №2 митного поста «Городок» ОСОБА_2 мають ознаки дисциплінарного проступку, передбаченого п.5 ч.2 ст.65 Закону України «Про державну службу».

З урахуванням викладеного в доповідній записці від 23.09.2023 комісія прийшла до висновку про те, що ОСОБА_1 під час тимчасового виконання обов`язків в якості начальника відділу митного оформлення №2 митного поста «Городок» Львівської митниці та заступника начальника митного поста «Городок» Львівської митниці не забезпечив належне виконання вимог посадових обов`язків та вимог Положення про відділ митного оформлення №2 митного поста «Городок» Львівської митниці.

З цих підстав комісія рекомендувала вжити управлінських заходів кадрового характеру щодо головного державного інспектора відділу митного оформлення №2 митного поста «Рава-Руська» Львівської митниці ОСОБА_1 .

Суд звертає увагу, що в доповідній записці невірно вказано посаду позивача, оскільки на момент її складення позивач займав посаду головного державного інспектора відділу митного оформлення №5 митного поста «Рава-Руська» Львівської митниці.

Суд встановив, що наказами №191-дс, 192-дс, 193-дс, 194-дс від 06.10.2022 порушено дисциплінарні провадження стосовно державних інспекторів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ОСОБА_6 та ОСОБА_2 .

За результатами розгляду дисциплінарних справ за вказаними дисциплінарними провадженнями наказами Львівської митниці №271-дс, №272-дс, №273-дс та №274-дс від 17.11.2022 застосовано до державних інспекторів відділу митного оформлення №2 митного поста «Городок» Львівської митниці ОСОБА_2 , ОСОБА_6 та ОСОБА_4 дисциплінарні стягнення у вигляді зауваження. До державного інспектора ОСОБА_5 застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді догани.

Суд встановив, що стосовно позивача Львівською митницею дисциплінарне провадження не порушувалось та дисциплінарна справа не формувалась.

На підставі резолюції в.о. начальника Львівської митниці на вказаній доповідній записці наказом Львівської митниці №1263-о від 12.10.2022 припинено державну службу та звільнено 25.10.2022 позивача з посади головного державного інспектора відділу митного оформлення №5 митного поста «Рава-Руська» Львівської митниці відповідно до п.9 ч.1 ст.83, ст.88-1 Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 року №889-VIII у зв`язку з неналежним виконанням умов Контракту про проходження державної служби від 01.07.2022 №95/2022, а саме недосягненням ключових показників завдань та невиконанням додаткових умов цього контракту.

Не погоджуючись з наказом в/о начальника Львівської митниці О. Шахрая від 12.10.2022 № 1263-0 «Про звільнення ОСОБА_1 » позивач звернувся до суду з даним позовом.

При вирішенні спору суд керувався таким.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їхні посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спірні правовідносини, які склались у цій справі, врегульовано Конституцією України, Митним кодексом України, Законом України «Про державну службу», а також Кодексом законів про працю України у випадках якщо нормами Закону України «Про державну службу» не врегульовано спірні правовідносини або коли про це не йдеться у законі.

Держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю, гарантує рівні можливості у виборі професії та роду трудової діяльності, реалізовує програми професійно-технічного навчання, підготовки і перепідготовки кадрів відповідно до суспільних потреб

Європейська соціальна хартія (переглянута) від 03.05.1996, ратифікована Законом України від 14.09.2006 № 137-V, яка набрала чинності з 01.02.2007, визначає, що кожна людина повинна мати можливість заробляти собі на життя професією, яку вона вільно обирає (пункт 1 частини І). Ратифікувавши Хартію, Україна взяла на себе міжнародне зобов`язання запроваджувати усіма відповідними засобами досягнення умов, за яких можуть ефективно здійснюватися права та принципи, що закріплені у частині І Хартії.

Отже, право особи на працю як складова частина права на соціальний захист є її конституційним правом, яке гарантується міжнародними зобов`язаннями України.

Принципи, правові та організаційні засади забезпечення публічної, професійної, політично неупередженої, ефективної, орієнтованої на громадян державної служби, яка функціонує в інтересах держави і суспільства, а також порядок реалізації громадянами України права рівного доступу до державної служби, що базується на їхніх особистих якостях та досягненнях, визначено Законом України «Про державну службу» (далі - Закон № 889-VІІІ).

Частиною 1 ст. 1 Закон № 889-VІІІ визначено, що державна служба - це публічна, професійна, політично неупереджена діяльність із практичного виконання завдань і функцій держави.

Державний службовець - це громадянин України, який займає посаду державної служби в органі державної влади, іншому державному органі, його апараті (секретаріаті), одержує заробітну плату за рахунок коштів державного бюджету та здійснює встановлені для цієї посади повноваження, безпосередньо пов`язані з виконанням завдань і функцій такого державного органу, а також дотримується принципів державної служби (ч. 2 ст. 1 Закон № 889-VІІІ).

Основні обов`язки державного службовця визначені в ст. 8 Закону № 889-VІІІ.

Відповідно до ч. 1 ст. 569 Митного кодексу України (далі - МК України) працівники митних органів, на яких покладено виконання завдань, зазначених у статті 544 цього Кодексу, здійснення організаційного, юридичного, кадрового, фінансового, матеріально-технічного забезпечення діяльності цих органів, є посадовими особами. Посадові особи митних органів є державними службовцями.

Так, ч. 3 ст. 569 МК України встановлено, що правове становище посадових осіб митних органів визначається цим Кодексом, а в частині, не врегульованій ним, - законодавством про державну службу та іншими актами законодавства України.

Згідно з ч. 5 ст. 570 МК України з особами, які призначаються на службу до митних органів на посади державної служби, можуть укладатися контракти про проходження державної служби відповідно до законодавства про державну службу з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Контракт про проходження державної служби укладається з особами у разі необхідності забезпечення організації та виконання завдань, що мають як тимчасовий, так і постійний характер.

Контракт про проходження державної служби укладається на строк до трьох років.

Дія контракту про проходження державної служби за умови належного його виконання державним службовцем може бути продовжена за угодою сторін на той самий або більший строк, але не більше ніж на три роки шляхом підписання сторонами відповідних змін до контракту.

Порядок укладення контракту про проходження державної служби з особою, яка призначається на посаду державної служби, регламентований ст. 31-1 Закону № 889-VІІІ.

Відповідно до ч. 1 ст. 31-1 Закону № 889-VІІІ з особою, яка призначається на посаду державної служби, може бути укладено контракт про проходження державної служби відповідно до пункту 3 частини другої статті 34 цього Закону в порядку, що затверджується Кабінетом Міністрів України за поданням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері державної служби.

Згідно з ч. 2 ст. 31-1 Закону № 889-VІІІ порядок призначення на посади державної служби з укладанням контракту про проходження державної служби, зокрема, визначає: 1) умови, за яких призначення на посаду державної служби може здійснюватися на умовах, передбачених контрактом; 2) обчислення строку проходження державної служби за контрактом та порядок набрання контрактом чинності; 3) види і порядок узгодження додаткових умов контракту; 4) порядок укладання контрактів; 5) відповідальність сторін та порядок вирішення спорів; 6) порядок продовження строку, зміни умов, припинення дії та розірвання контракту; 7) особливості укладання окремих контрактів.

Частиною 5 ст. 31-1 Закону № 889-VІІІ визначено, що до істотних умов контракту належать: 1) місце роботи і посада державної служби; 2) спеціальні вимоги до осіб, які претендують на посаду державної служби; 3) дата набрання чинності та строк дії контракту; 4) права та обов`язки сторін; 5) завдання і ключові показники результативності, ефективності та якості їх виконання, строки їх виконання; 6) режим праці та відпочинку; 7) умови оплати праці; 8) відповідальність сторін та вирішення спорів; 9) підстави зміни умов, припинення дії та розірвання контракту.

За взаємною домовленістю сторони можуть визначити додаткові умови контракту про проходження державної служби.

При укладанні контракту про проходження державної служби не допускається звуження обсягу прав державного службовця, визначених цим Законом.

Відповідно до ч. 8 ст. 31-1 Закону № 889-VІІІ контракт про проходження державної служби укладається на строк до трьох років.

Згідно з ч. 9 ст. 31-1 Закону № 889-VІІІ контракт про проходження державної служби підписується державним службовцем та суб`єктом призначення або керівником державної служби і є невід`ємною частиною акта про призначення на посаду.

Контракт про проходження державної служби набирає чинності з дати, визначеної в акті про призначення на посаду як дата початку виконання посадових обов`язків (ч. 10 ст. 31-1 Закону № 889-VІІІ).

Підстави для припинення державної служби визначено приписами статті 83 Закону України № 889-VIII, згідно з частиною першою якої державна служба припиняється: 1) у разі втрати права на державну службу або його обмеження (стаття 84 цього Закону); 2) у разі закінчення строку призначення на посаду державної служби (стаття 85 цього Закону); 3) за ініціативою державного службовця або за угодою сторін (стаття 86 цього Закону); 4) за ініціативою суб`єкта призначення (стаття 87 цього Закону); 5) у разі настання обставин, що склалися незалежно від волі сторін (стаття 88 цього Закону); 6) у разі незгоди державного службовця на проходження державної служби у зв`язку із зміною її істотних умов (стаття 43 цього Закону); 7) у разі виходу державного службовця на пенсію або досягнення ним 65-річного віку, якщо інше не передбачено законом; 8) у разі застосування заборони, передбаченої Законом України «Про очищення влади»; 9) з підстав, передбачених контрактом про проходження державної служби (у разі укладення) (стаття 88-1 цього Закону).

Отже, однією з підстав припинення державної служби є підстави, передбачені контрактом про проходження державної служби (у разі укладення).

Як згадувалось вище, на час здійснення державними інспекторами відділу митного оформлення №2 митного поста «Городок» Львівської митниці ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 та ОСОБА_6 митного оформлення транспортних засобів (30.06.2022), допущені порушення по яких описані в доповідній записці від 23.09.2022, умови проходження позивачем державної служби були врегульовані контрактом №304 від 29.06.2021.

Згідно з п. 5 цього Контракту, особа відповідно до контракту зобов`язується виконати завдання та досягти визначених показників результативності, ефективності та якості їх виконання.

До основних завдань, виконання яких покладається на позивача за умовами цього контракту, належать: підготовка та опрацювання службової документації; безпосереднє здійснення митної справи, контроль за додержанням всіма юридичними і фізичними особами законодавства України з питань митної справи; повне та своєчасне справляння податків, зборів; забезпечення дотримання громадянами та суб`єктами ЗЕД нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності; здійснення заходів в напрямку запобігання, виявлення та припинення незаконного переміщення через митний кордон України товарів, транспортних засобів; здійснення заходів в напрямку запобігання, виявлення та протидії корупції.

Згідно з приміткою до п.5 Контракту, при оцінці ключових показників діяльності державного службовця відображається кінцевий результат виконання визначеного завдання, на досягнення якого спрямована діяльність особи. Він повинен вимірюватись в кількісному та/або якісному вираженні (строк, кількість, відсоток, кількість допустимих відхилень, умови, що свідчать про якість, тощо).

Відповідно до п. 21 Контракту дія цього контракту припиняється: у разі закінчення строку, на який укладено цей контракт; за ініціативою особи або за згодою сторін; за ініціативою державного органу у разі невиконання або неналежного виконання особою умов цього контракту; у разі припинення державної служби з підстав, визначених ч. 1 ст. 83 Закону України «Про державну службу», та з інших підстав, визначених законодавством.

У разі невиконання або неналежного виконання особою умов цього контракту державний орган повідомляє особі про припинення цього контракту не пізніше ніж за сім календарних днів до такого припинення.

Згідно з п. 22 Контракту неналежним виконанням або невиконанням особою цього контракту вважається: невиконання посадовою особою завдання (завдань) у строки, визначенні Графіком виконання завдань; недосягнення особою ключових показників завдання (завдань); невиконання додаткових умов цього договору.

Судом зі змісту оскаржуваного наказу встановлено, що підставою для його прийняття, була резолюція в.о. начальника Львівської митниці Шахрая О.Є. на доповідній записці за результатами розгляду матеріалів контрольованих заходів стосовно ОСОБА_1 від 23.09.2022 №7.4-25/259.

Статтею 88-1 Закону № 889-VIII передбачено, що контрактом про проходження державної служби можуть бути встановлені додаткові, крім передбачених цим Законом, підстави припинення державної служби.

В даному випадку оскаржуваний наказ прийнято керуючись саме ст. 88-1 Закону № 889-VIII.

Суд звертає увагу, що цим наказом припинено державну службу та звільнено позивача з посади за недосягнення ключових показників завдань та невиконання додаткових умов контракту від 01.07.2022 № 95/2022, який почав діяти з 08.07.2022. При цьому порушення, які були підставою для прийняття цього наказу, були вчинені іншими державними службовцями 30.06.2022. Тобто, на цей час з позивачем діяв контракт №304 від 29.06.2021.

Водночас, зміст наказу та документи, які в ньому зазначені як підстави його прийняття, не містять детальної інформації та не описують суть і обставини недосягнення ключових показників завдань та невиконання додаткових умов контракту, відсутня обґрунтована оцінка формулювань таких показників, не отримано від особи пояснень і не проаналізовано фактичний стан обставин того чи іншого показника чи умови контракту, їх вплив у період перебування на державній службі.

Ні в оскаржуваному наказі, ні в доповідній записці за результатами розгляду матеріалів контрольних заходів стосовно ОСОБА_1 від 23.09.2022, не відображено кінцевого результату оцінки в кількісному чи якісному вираженні ключових показників результативності, ефективності та якості виконання позивачем завдань контракту.

Отже, відповідач вказуючи на недосягнення позивачем ключових показників завдань та невиконання додаткових умов контракту, не зазначає доказів які це підтверджують, обставин та періоду, у якому приймались ключові показники завдань, їх оцінку і наслідки.

Суд також зазначає, що відповідно до ч.1 ст.69 Закону №889-VIII з метою визначення ступеня вини, характеру і тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку державним службовцем утворюється дисциплінарна комісія для здійснення дисциплінарного провадження та розгляду дисциплінарних справ.

Згідно з ч.10 цієї ж статті результатом розгляду дисциплінарної справи є пропозиція Комісії або подання дисциплінарної комісії, які мають рекомендаційний характер для суб`єкта призначення.

Суб`єкт призначення протягом 10 календарних днів зобов`язаний прийняти рішення на підставі пропозиції Комісії або подання дисциплінарної комісії або надати вмотивовану відмову протягом цього строку ( ч.11 ст.69 Закону №889-VIII).

Зміст наведених норм вказує на те, що припинення державної служби у зв`язку із вчиненням державним службовцем дисциплінарного проступку можливе у спосіб проведення дисциплінарного провадження.

Оскільки, відповідачем не здійснювалось дисциплінарне провадження стосовно позивача, суд не може констатувати той факт, що припинення державної служби відбулось у спосіб, що визначений законами України.

Щодо дотримання критерію обґрунтованості (урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії) при звільненні позивача.

Частиною першою статті 74 Закону №889-VIII, дисциплінарне стягнення має відповідати ступеню тяжкості вчиненого проступку та вини державного службовця. Під час визначення виду стягнення необхідно враховувати характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, результати оцінювання службової діяльності державного службовця, наявність заохочень, стягнень та його ставлення до служби.

Дисциплінарне стягнення може бути накладено тільки у разі встановлення факту вчинення дисциплінарного проступку та вини державного службовця. Вчинення державним службовцем діянь у стані крайньої потреби або необхідної оборони виключають можливість застосування дисциплінарного стягнення. (ч.2 ст.74 Закону №889-VIII).

Лише за умови встановлення наведених обставин звільнення позивача у разі невиконання або неналежного виконання ним посадових обов`язків може вважатись обґрунтованим.

Оскільки матеріалами справи не підтверджується те, що відповідачем досліджувались наведені у нормах обставини, суд вважає, що звільнення позивача відбулось необґрунтовано.

Щодо дотримання критерію пропорційності, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).

Згідно з положеннями ч.5 ст.66 Закону №889-VIII звільнення з посади державної служби є винятковим видом дисциплінарного стягнення і може бути застосоване лише у разі вчинення дисциплінарних проступків, передбачених пунктами 1, 3, 7, 9-11, 13, 14 частини другої статті 65 цього Закону, а також вчинення систематично (повторно протягом року) дисциплінарного проступку, передбаченого пунктом 12 частини другої статті 65 цього Закону.

Враховуючи те, що дисциплінарний проступок - невиконання або неналежне виконання посадових обов`язків, актів органів державної влади, наказів (розпоряджень) та доручень керівників, прийнятих у межах їхніх повноважень міститься у п.5 ст.65 Закону №889-VIII, який не міститься у переліку пунктів ч.5 ст.66 Закону №889-VIII, звільнення з посади позивача як винятковий вид дисциплінарного стягнення не відповідає критерію пропорційності.

Крім цього варто відмітити, що в оскаржуваному наказі відповідач посилається на неналежне виконання ОСОБА_1 умов контракту про проходження державної служби від 01.07.2022 №95/2022.

Водночас на час митного оформлення посадовими особами відділу митного оформлення №2 митного поста «Городок» Львівської митниці під час здійснення митного контролю за МД від 30.06.2022 №№ UA209180/2022/045890, UA209180/2022/045886, UA209180/2022/045850, UA209180/2022/045993, UA209180/2022/045981, UA209180/2022/045984, UA209180/2022/045940 контракт про проходження державної служби від 01.07.2022 №95/2022 не діяв, так як строк дії контракту почав діяти лише з 08.07.2022.

Таким чином відповідач помилково посилається на неналежне виконання ОСОБА_1 умов контракту про проходження державної служби від 01.07.2022 №95/2022, оскільки станом на 30.06.2022 діяв контракт про проходження державної служби від 29.06.2022 № 304.

Суд також враховує, що до державних інспекторів відділу митного оформлення №2 митного поста «Городок», які здійснювали митне оформлення за вказаними митними деклараціями, застосовано значно легші види дисциплінарних стягнень (зауваження та догана) ніж до позивача, що також свідчить про непропорційність оскаржуваного наказу.

Враховуючи формальне зазначення про неналежне виконання умов контракту про проходження державної служби, а саме недосягнення ключових показників завдань та невиконання додаткових умов контракту не сприяє чіткому правовому визначенню та диференціації, оскільки відсутність чіткої та однозначної причини звільнення позивача призводить до порушення принципу «правової визначеності», а загальні формулювання унеможливлюють чітке розуміння підстав звільнення.

Відтак, суд приходить до висновку про протиправність наказу Львівської митниці №1263-о від 12.10.2022 «Про звільнення ОСОБА_1 », тому такий підлягає скасуванню.

Враховуючи те, що звільнення позивача відбулось протиправно, в силу положень ч.1 ст.235 Кодексу законів про працю України, такий підлягає поновленню на попередній роботі - державній службі на посаді головного державного інспектора відділу митного оформлення №5 митного поста «Рава-Руська» Львівської митниці.

У відповідності до положень ч.1 ст.235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв`язку з повідомленням про порушення вимог Закону України "Про запобігання корупції" іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

Вирішуючи питання щодо визначення дати, з якої позивача має бути поновлено на посаді, суд виходить з такого.

Згідно з частинами першою та п`ятою статті 241-1 КЗпП України строки виникнення і припинення трудових прав та обов`язків обчислюються роками, місяцями, тижнями і днями. Коли строки визначаються днями, то їх обчислюють з дня, наступного після того дня, з якого починається строк.

Відповідно до пункту 2.27 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 №58 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 17.08.1993 за №110), днем звільнення вважається останній день роботи.

Отже, оскільки наказом Львівської митниці №1263-о від 12.10.2022 позивача звільнено з посади 25.10.2022, то цей день є останнім робочим днем, тому поновлювати позивача на посаді слід з наступного дня після звільнення - з 26.10.2022 року.

Частиною третьою статті 235 КЗпП України визначено, що при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Середній заробіток працівника відповідно до статті 27 Закону України «Про оплату праці» від 24 березня 1995 року №108/95-ВР визначається за правилами, передбаченими Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 №100 (далі - Порядок №100).

Згідно з підпунктом «з» пункту 1 розділу І Порядку №100 він підлягає застосуванню для розрахунку середньої заробітної плати і у випадку вимушеного прогулу.

Відповідно до абзаців першого, третього, четвертого пункту 2 розділу ІІ Порядку №100 обчислення середньої заробітної плати для оплати часу відпусток або для виплати компенсації за невикористані відпустки проводиться виходячи з виплат за останні 12 календарних місяців роботи, що передують місяцю надання відпустки або виплати компенсації за невикористані відпустки. У всіх інших випадках середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують місяцю, в якому відбувається подія, з якою пов`язана відповідна виплата. Якщо протягом останніх двох календарних місяців, що передують місяцю, в якому відбувається подія, з якою пов`язана відповідна виплата, працівник не працював, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за попередні два місяці роботи.

За правилами пункту 5 розділу IV Порядку №100 нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати провадиться виходячи з розміру середньоденної (годинної) заробітної плати.

Відповідно до пункту 8 розділу IV Порядку №100 нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. Середньомісячне число робочих днів розраховується діленням на 2 сумарного числа робочих днів за останні 2 календарні місяці згідно з графіком роботи підприємства, установи, організації, установленим із дотриманням вимог законодавства.

Пунктом 3 розділу ІІІ Порядку №100 визначено, що при обчисленні середньої заробітної плати враховуються всі суми нарахованої заробітної плати згідно із законодавством та умовами трудового договору, крім визначених у пункті 4 цього Порядку.

За правилами підпункту «б» абзацу першого пункту 4 розділу ІІІ Порядку №100 при обчисленні середньої заробітної плати у всіх випадках її збереження згідно з чинним законодавством не враховуються: одноразові виплати (компенсація за невикористану відпустку, матеріальна допомога, допомога працівникам, які виходять на пенсію, вихідна допомога тощо).

В матеріалах справи наявна довідка №288/7.4-22/37 від 15.11.2022, зі змісту якої вбачається, що середньоденний розмір заробітної плати позивача станом на день звільнення становить 880 грн. 64 коп., з урахуванням податків та обов`язкових платежів, а середньомісячна 19374 грн. 08 коп. також з урахуванням податків та обов`язкових платежів.

Визначаючи кількість днів, за які належить стягнути середній заробіток за вимушений прогул, судом враховано період з 26.10.2022 по 26.04.2023 та розрахунки норм тривалості робочого часу на 2022 рік та на 2023 рік. Така кількість днів становить 129.

З врахуванням викладеного, сума, які підлягає стягненню, дорівнює 113602 грн. 56 коп. (880 грн. 64 коп. (середньоденний розмір заробітної плати) * 129 (кількість днів вимушеного прогулу), з урахуванням податків та обов`язкових платежів.

Суд також звертає увагу, що виплата середнього заробітку проводиться за весь час вимушеного прогулу. Законом не передбачено будь-яких підстав для зменшення його розміру за певних обставин.

Такий правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду України від 25.05.2016 у справі №6-511цс16 та Велика Палата Верховного Суду у постанові від 20.06.2018 у справі №826/808/16 не знайшла підстав для відступлення від цього правового висновку. У постанові Верховного Суду 18.03.2021 у справі №825/3399/14 також підтримано цей висновок.

Згідно з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 15 лютого 2019 року у справі №826/6583/14, суми, які суд визначає до стягнення з роботодавця на користь працівника як середній заробіток за час вимушеного прогулу, обраховуються без віднімання сум податків та зборів. Податки і збори із суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу, присудженої за рішенням суду, підлягають нарахуванню роботодавцем при виконанні відповідного судового рішення та, відповідно, відрахуванню із суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу при виплаті працівнику, внаслідок чого виплачена працівнику на підставі судового рішення сума середнього заробітку за час вимушеного прогулу зменшується на суму податків і зборів.

Отже, на користь позивача належить стягнути 113602,56 грн, з яких відповідач відрахує загальнообов`язкові податки та збори.

Відповідно до пунктів 2, 3 частини першої статті 371 КАС України негайно виконуються рішення суду про присудження виплати заробітної плати, іншого грошового утримання у відносинах публічної служби - у межах суми стягнення за один місяць; поновлення на посаді у відносинах публічної служби.

З урахуванням цих положень рішення підлягає негайному виконанню в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді та стягнення середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу у межах суми стягнення за один місяць, що становить 19374,08 гривень.

Згідно з вимогами ст. 78 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

З урахуванням викладеного та виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що вимоги позивача знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, відтак позов слід задовольнити повністю.

Щодо судового збору, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п.1 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», такий відповідно до ст.139 КАС України, поверненню позивачу не підлягає.

Керуючись ст.ст.2, 6, 8-10,13, 14, 72-77, 139, 241-247, 250, 255, 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

в и р і ш и в:

позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати наказ в/о начальника Львівської митниці О. Шахрая № 1263-0 «Про звільнення ОСОБА_1 » від 12.10.2022.

Поновити ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на посаді головного державного інспектора відділу митного оформлення № 5 митного поста «Рава-Руська» Львівської митниці з 26.10.2022.

Стягнути з Львівської митниці (місцезнаходження: 79000, м. Львів, вул. Костюшка, 1, ) на користь ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 113602 (сто тринадцять тисяч шістсот дві) грн. 56 коп. з відрахуванням податків, зборів та обов`язкових платежів.

Рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді та стягнення середнього заробітку за один місяць в сумі 19374 (дев`ятнадцять тисяч триста сімдесят чотири) грн. 08 коп. з відрахуванням податків, зборів та обов`язкових платежів допустити до негайного виконання.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення суду складене та підписане 08.05.2023.

Суддя Р.І. Кузан