Справа № 420/5296/23
Суддя: Єфіменко К.С.
Дата ухвалення: 2023-05-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/5296/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2023 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Єфіменка К.С., розглянувши в письмовому провадженні у порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (вул.28 Армії,6, м.Херсон,73005) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області за результатом якого позивач просить:

визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області, яка полягає у невиплаті ОСОБА_1 недоодержаної пенсії її померлого чоловіка ОСОБА_2 ;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області здійснити виплату ОСОБА_1 недоодержану пенсію її померлого чоловіка ОСОБА_2 за період з 01.12.2019 по 19.06.2022 на підставі рішення Херсонського окружного адміністративного суду у справі №540/7914/21 від 03 лютого 2022 року;

стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області на користь ОСОБА_1 документально підтверджені судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 858, 88 грн.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що ОСОБА_1 звернулась до ГУ ПФУ в Херсонській області у якій просила виплатити на виконання ст. 61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» недоотриману пенсію її померлого батька ОСОБА_2 на підставі рішення Херсонського окружного адміністративного суду у справі № 540/7914/21 від 03 лютого 2022 року.

Проте з відповіді ГУ ПФУ в Херсонській області від 25.01.2023 № 464-57/А-05/8-2100/23 вбачається, що у задоволенні вимог ОСОБА_1 відмовлено.

Вважаючи зазначені дії відповідача протиправними, а свої права порушеними, позивач звернувся до суду з позовною заявою.

Ухвалою суду від 20 березня 2023 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (ст.262 КАС України).

Відзив на позовну заяву у встановлений судом строк відповідач не подав.

Відповідно до ч.4 ст.159 КАС України, подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Відповідно до ч.6 ст.162 КАС України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, відзиву на позовну заяву, оцінивши докази відповідно до вимог ст.ст. 72-79 КАС України, судом встановлено наступні факти та обставини.

ОСОБА_1 є дружиною померлого військового пенсіонера ОСОБА_2 , який проходив службу в УМВС України в Херсонській області, а після звільнення та до моменту смерті перебував на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Херсонській області та отримував пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 року № 2262-XII.

Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду у справі № 540/7914/21 від 03 лютого 2022 року визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області щодо відмови ОСОБА_2 у здійсненні перерахунку пенсії на підставі довідки державної установи "Територіальне медичне об`єднання МВС України по Херсонській області" № 33/42-З-46о/п від 17.08.2021 року; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (, вул. 28 Армії, 6, м. Херсон, 73036) здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_2 (рнокпп НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) пенсії за вислугу років відповідно до вимог Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб" від 09.04.1992 № 2262-ХІІ на підставі довідки державної установи "Територіальне медичне об`єднання МВС України по Херсонській області" № 33/42-З-46о/п від 17.08.2021 року, починаючи з 01.12.2019 року, з урахуванням раніше виплачених сум.

19.06.2022, після набрання рішенням суду законно сили, ОСОБА_2 помер.

До моменту смерті чоловіку не було виплачено заборгованість з пенсії на виконання вищевказаного рішення суду.

Після його смерті та після відновлення повноцінної роботи органів ПФУ після деокупації м. Херсона, ОСОБА_1 звернулась до відповідача із заявою про призначення їй пенсії по втраті годувальника після померлого чоловіка.

З 19.12.2022 позивач взята на облік до в Головного управлінні як одержувач пенсії в разі втрати годувальника за Законом України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб від 09.04.1992 №2262-ХІІ (далі - Закон №2262) за померлого чоловіка ОСОБА_2 .

У встановленому законом порядку, ОСОБА_1 звернулась до ГУ ПФУ в Херсонській області у якій просила виплатити на виконання ст. 61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» недоотриману пенсію її померлого батька ОСОБА_2 на підставі рішення Херсонського окружного адміністративного суду у справі № 540/7914/21 від 03 лютого 2022 року.

З відповіді ГУ ПФУ в Херсонській області від 25.01.2023 № 464-57/А-05/8-2100/23 вбачається, що у задоволенні вимог ОСОБА_1 відмовлено.

Не погоджуючись з відмовою Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області щодо виплати недоодержаної пенсії її померлого чоловіка, позивачка звернулась до суду і цим позовом.

Вирішуючи спірні правовідносини, надаючи юридичну кваліфікацію встановленим обставинам справи, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із частиною першою статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Таким чином, право особи на отримання пенсії, як складова права на соціальний захист, є її конституційним правом.

Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі є, зокрема Закон України від 09 квітня 1992 року №2262-ХІІ Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб (далі - Закон №2262-ХІІ).

Як встановлено судом, померлий чоловік позивачки отримував пенсію відповідно до Закону України від 09 квітня 1992 року №2262-ХІІ Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, призначену йому до 1 березня 2018 року.

Відповідно до ч.1 ст.30 Закону №2262-ХІІ (у редакції від 23.04.2021 року), право на пенсію в разі втрати годувальника мають непрацездатні члени сімей загиблих, померлих або таких, що пропали безвісти військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які перебували на їх утриманні (стаття 31).

Згідно з п.«б» ч.4 ст.30 Закону №2262-ХІІ, непрацездатними членами сім`ї вважаються: батьки та дружина (чоловік), якщо вони досягли пенсійного віку встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" або є особами з інвалідністю.

З 19.12.2022 позивач взята на облік до в Головного управлінні як одержувач пенсії в разі втрати годувальника за Законом України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб від 09.04.1992 №2262-ХІІ (далі - Закон №2262) за померлого чоловіка ОСОБА_2 .

За загальним правилом, встановленим ч.1 ст.52 Закону України від 09.07.2003 №1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058-IV), сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали.

Відповідно до статті 61 Закону №2262-ХІІ, суми пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом та членів їх сімей і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини і виплачуються тим членам його сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Проте батьки і дружина (чоловік), а також члени сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, мають право на одержання цих сум і в тому разі, якщо вони не належать до осіб, які забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника.

При зверненні кількох членів сім`ї належна їм сума пенсії ділиться між ними порівну.

Зазначені суми виплачуються, якщо звернення за ними надійшло не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера.

Такий підхід до врегулювання вказаних правовідносин має соціальне спрямування через закріплення спеціального порядку переходу права на отримання зазначених сум до певного кола осіб, для яких спільно з отримувачем ці суми є доходом сім`ї.

У постанові Верховного Суду від 30.01.2020 у справі №200/10269/19-а сформульований висновок про те, що у разі переходу до членів сім`ї спадкодавця належних останньому соціальних виплат, відповідні відносини не є спадковими, у зв`язку з чим, не застосовуються норми спадкового права. У цьому випадку право вимоги у зазначених осіб виникає не внаслідок спадкового правонаступництва, а через інший юридичний склад. Фактично законом встановлено переважне право членів сім`ї померлого перед спадкоємцями останнього на отримання соціальних виплат, що належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя».

Як зазначив Верховний Суд у постанові від 09.06.2022 року у справі № 200/12094/18-а, такий висновок Верховного Суду стосується випадків, коли члени сім`ї пенсіонера або особа, якій забезпечується пенсією у разі втрати годувальника, реалізувала своє право на неодержану пенсію, в порядку, встановленому ч.1 ст.52 Закону № 1058-IV та ч.1 ст.61 Закону № 2262-ХІІ, шляхом звернення до територіального органу Пенсійного фонду не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера (ч.2 ст.52 Закону № 1058-IV), проте не отримала таку виплату й оскаржує прийняте суб`єктом владних повноважень рішення з цього питання.

Таким чином, аналіз наведених норм у їх сукупності свідчить, що суми пенсії, які підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, та членів їх сімей, і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини, а виплачуються виключно за процедурою, визначеною ч.1 ст.61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області щодо отримання недоодержаної пенсії її померлого чоловіка.

При цьому, цією недоодержаною пенсією позивачка вважає ту пенсію, яка мала бути перерахована ОСОБА_2 на підставі довідки державної установи "Територіальне медичне об`єднання МВС України по Херсонській області" №33/42-З-46о/п від 17.08.2021 року.

Вирішуючи спір судом встановлено, що питання щодо перерахунку та виплати ОСОБА_2 на підставі довідки державної установи "Територіальне медичне об`єднання МВС України по Херсонській області" № 33/42-З-46о/п від 17.08.2021 року призначеної пенсії за вислугу років, виходячи з 79% від відповідних сум грошового забезпечення було предметом судового розгляду (справа №540/7914/21).

З листа відповідача від 25.01.2023р. №464-57/A-05/8-2100/23, ОСОБА_2 при житті не було перераховано пенсію на підставі довідки Департаменту з питань виконання кримінальних покарань №9/3-466 від 06.08.2021 року.

При цьому, питання щодо перерахунку пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки Департаменту з питань виконання кримінальних покарань №9/3-466 від 06.08.2021 року не входить до предмету судового розгляду у цій справі.

У цій справі вирішується питання щодо наявності підстав для отримання позивачкою недоодержаної пенсії її померлого чоловіка ОСОБА_2 .

Відповідно до статті 61 Закону №2262-ХІІ, позивачка є членом сім`ї померлого пенсіонера, який отримував пенсію за цим Законом, та має право на отримання суми пенсії, що підлягала виплаті пенсіонерові і залишилися недоодержаною.

Разом із тим, судом встановлено, що після смерті чоловіка позивачки не залишилося недоодержаної ним за життя пенсії.

Суд зазначає, що в контексті ч.1 ст.52 Закону № 1058-IV та ч.1 ст.61 Закону №2262-ХІІ, члени сім`ї померлого пенсіонера мають право на ту суму пенсії, що належала пенсіонерові за життя і залишилася недоотриманою, тобто, така пенсія мала бути нарахована пенсіонерові за життя, однак не була виплачена внаслідок його смерті.

За таких обставин, у зв`язку з відсутністю недоодержаної за життя чоловіка позивачки пенсії, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Згідно з ч.1 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Водночас, відповідно до ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч.1 ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Згідно з ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

У зв`язку з відмовою у задоволенні адміністративного позову, розподіл судових витрат зі сплати судового збору на користь позивача не здійснюється.

Керуючись ст.ст. 7, 9, 241-246, 250, 255, 262, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (вул.28 Армії,6, м.Херсон,73005) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в місячний строк з дня отримання повного тексту судового рішення, в порядку п.15.5 Перехідних положень КАС України.

Суддя К.С. Єфіменко

.