Справа № 158/713/23
Суддя: Запотічний Ігор Ігорович
Дата ухвалення: 2023-05-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 травня 2023 рокуЛьвівСправа № 158/713/23 пров. № А/857/4997/23

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді: Запотічного І.І.,

суддів: Глушка І.В., Довгої О.І.,

при секретарі судового засідання: Василюк В.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові в режимі відеоконференції, апеляційну скаргу громадянина Республіки Туркменістан ОСОБА_1 на рішення Ківерцівського районного суду Волинської області від 03 березня 2023 року (суддя Сіліч Ю.Л., ухвалене в м. Ківерці) у справі № 158/713/23 за адміністративним позовом Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби України у м.Києві та Київській області до громадянина Республіки Туркменістан ОСОБА_1 про примусове видворення та затримання іноземця з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення,-

ВСТАНОВИВ:

Центральне міжрегіональне управління Державної міграційної служби України у м.Києві та Київській області звернулося в суд з позовом до громадянина Республіки Туркменістан ОСОБА_1 та просило, винести рішення про: примусове видворення з України громадянина Республіки Туркменістан ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; затримання громадянина Республіки Туркменістан ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України, строком на 6 (шість) місяців. Рішення суду звернути до негайного виконання.

Рішенням Ківерцівського районного суду Волинської області від 03 березня 2023 року позов задоволено частково. Примусово видворено з України громадянина Республіки Туркменістан ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 . Затримано громадянина Республіки Туркменістан ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою забезпечення примусового видворення з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, строком на 4 (чотири) місяці, але не довше моменту виконання рішення суду про примусове видворення. Строк затримання слід рахувати з моменту фактичного затримання 20 год. 15 хв. 01.03.2023 року. В задоволенні решти адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, його оскаржив відповідач- громадянин Республіки Туркменістан ОСОБА_1 , подавши апеляційну скаргу до Восьмого апеляційного адміністративного суду, та з наведених в ній підстав, покликаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, просить скасувати оскаржуване рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким в задоволенні позову відмовити.

В обгрунтування апеляційної скарги зазнача, що судом помилково, не було взято до уваги те, що громадянину ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , Головним управлінням Державної міграційної служби в місті Києві, видано посвідку на тимчасове проживання НОМЕР_1 від 25.02.2019 року, що підтверджується відміткою в паспорті гр-на Туркменістану, на підставі навчання в Національному транспортному університеті України. Дата закінчення строку дії 15.02.2023 року. Вважає, що суд першої інстанції не надав оцінки аргументам відповідача стосовного того, що підстави скасування посвідки на тимчасове проживання, та причини притягнення до адміністративної відповідальності громадянину Туркменістану повідомлені не були. Зазначає, що вилучення посвідки не було зафіксоване, права не роз`яснені. Представник Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київської області надав підписати позивачу бланк протоколу, постанови. Зазначає, що рішенням про його видворення, також не було ознайомлено. Також зазначає, що ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції безпідставно не прийняв до уваги, що громадянину ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 04.08.2019 року проживає у місті Києві, його цивільна дружина перебуває на п`ятому місяці вагітності. ОСОБА_3 , постійно проживає за адресою АДРЕСА_1 , разом з цивільною дружиною, та її батьками. Допомагає батькам своє дівчини вести домашнє господарство, таким чином, має міцні соціальні зв`язки в Україні. Зазначає, що за період майже 5 років проживання в Україні у нього склалися сталі відносини з мешканцями Києва. Працює, не переховується від органів державної влади. До кримінальної та адміністративної відповідальності до того часу в Україні не притягався. Про вказані обставини було відомо ОСОБА_4 , на час складання оскаржуваного рішення. Також зазначає, що під час складанню протоколу про адміністративне правопорушення, рішення про видворення з території України, протоколу про затримання, ОСОБА_5 не були роз`яснені його права, порушені права на захист, та надано перекладача.

В судовому засіданні представник апелянта надав пояснення аналогічні викладеним в апеляційній скарзі, просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким в задоволенні позову відмовити повністю.

Представник позивача в судовому засіданні вимоги апеляційної скарги заперечив, просив таку відхилити.

Протокольною ухвалою суду від 27.04.2023 продовжено строк розгляду справи на 15 днів.

Заслухавши суддю-доповідача, представників сторін, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції вірно зазначено, що працівниками ЦМУ ДМ у м. Києві та Київській області було встановлено факт порушення міграційного законодавства громадянином Республіки Туркменістан ОСОБА_1 . Відповідач порушив вимоги Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» та нелегально перебуває на території України. Проведеною перевіркою встановлено, що громадянин Республіки Туркменістан ОСОБА_1 прибув до України 04.08.2019 року з метою навчання в Національному транспортному університеті, перетнувши державний кордон через пункт пропуску «Бориспіль».

З матеріалів справи вбачається, що відповідач був документований посвідкою на тимчасове проживання № НОМЕР_1 , яку 17.01.2020 року було скасовано.

Для отримання статусу біженця або особи, яка потребує додаткового захисту в Україні до компетентних органів іноземець не звертався; будь-яких інших дій для легалізації факту свого перебування на території України не вживав.

Також з матеріалів справи вбачається, що за порушення правил перебування іноземних громадян на території України, 04.07.2022 року працівниками ЦМУ ДМС України у м. Києві та Київській області стосовно відповідача було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 203 КУпАП та винесено постанову про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 5100 (п`ять тисяч сто) гривень.

Крім цього 04.07.2022 року працівниками ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області відносно відповідача було прийнято рішення про його примусове повернення до країни походження або третьої країни із забороною в`їзду на територію України строком на 3 (три) роки та зобов`язано залишити територію України не пізніше 14.07.2022 року. Однак, громадянин Республіки Туркменістан ОСОБА_1 вищевказане рішення у добровільному порядку не виконав; останній перебуває на території України незаконно (відсутні будь-які чинні дозвільні документи), статус біженця або ж особи, яка потребує додаткового захисту - відсутній.

Приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції виходив з того, що беручи до уваги те, що особа іноземця ідентифікована, вимоги позивача про примусове видворення та затримання з метою забезпечення примусового видворення з поміщенням до ПТПІ узгоджуються з положеннями національного законодавства, є обґрунтованими, а тому підлягають частковому задоволенню.

Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до статті 289 КАС України, підставами для застосування судом за позовом відповідного компетентного органу такого заходу як затримання іноземця або особи без громадянства з метою ідентифікації та (або) забезпечення видворення за межі території України може бути наявність обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якої подано адміністративний позов про примусове видворення, ухилятиметься від виконання рішення про її примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення чи реадмісії відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію або якщо існує ризик її втечі, а так само у разі відсутності в іноземця або особи без громадянства, яка вчинила порушення законодавства України з прикордонних питань або про правовий статус іноземців, документа, що дає право на виїзд з України.

Положеннями п.1.8 Інструкції про примусове повернення і примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства від 23 квітня 2012 року №353/271/150, п.1 та п. 5 Типового положення про пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, від 17 липня 2003 року №1110 в сукупності з нормами ст. 289 КАС України, передбачено, що клопотання про затримання щодо іноземця або особи без громадянства може бути подано стосовно особи, до якої подано та розглядається адміністративний позов про примусове видворення, при цьому підставою затримання повинні слугувати докази на підтвердження обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якого подано адміністративний позов про примусове видворення, не має документа, що дає право на виїзд з України, ухилятиметься від виконання рішення про його примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення або якщо існує ризик його втечі. В такому випадку клопотання про затримання розглядається судом в рамках розгляду справи про примусове видворення та вирішується в одному провадженні.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що особа іноземця ідентифікована.

Як вже було зазначено, громадянина Республіки Туркменістан ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , прибув на територію України 04.08.2019 року з метою навчання в Національному транспортному університеті, перетнувши державний кордон через пункт пропуску «Бориспіль».

Разом з тим, даних про те, що Відповідач звертався до компетентних органів держави України для отримання статусу біженця або особи, яка потребує додаткового захисту матеріали справи не містять.

Судом встановлено, що 04.07.2022 року за порушення правил перебування в Україні відносно громадянина Республіки Туркменістан ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 заступником начальника відділу ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області складено протокол про адміністративне правопорушення ПР МКМ № 011071 за виявлене порушення правил перебування в Україні та постановою серії ПН МКМ № 011045 від 04.07.2022 року накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 5100 (п`яти тисяч сто) гривень.

Також 04.07.2022 року ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області було прийнято рішення про примусове повернення громадянина Республіки Туркменістан ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 до країни походження або третьої країни та встановлено заборону в`їзду на територію України терміном на 3 (три) роки до 04.07.2025 року; зобов`язано покинути територію України до 14.07.2022 року (а.с.9).

Розпискою від 04.07.2022 року, Відповідач зобов`язався добровільно виконати рішення про залишення території України до 14.07.2022 року, що засвідчено його письмовим підписом.

Окрім того, судом першої інстанції з пояснень відповідача встановлено, що рішення було доведено до його відома, є зрозумілим для нього. Однак, вказане рішення відповідачем було проігноровано та не виконано.

В подальшому, 01.03.2023 року у м. Києві співробітниками СБУ спільно з працівниками ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області було виявлено громадянина Республіки Туркменістан ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , який перебував на території України без законних на те підстав, та того ж числа Центральним міжрегіональним управлінням ДМС у м. Києві та Київській області відносно відповідача винесено протокол про затримання серії МКМ 000357 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.203 КУпАП та прийнято рішення про поміщення у Волинський пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства ДМС України.

Колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що підстав для застосування щодо відповідача положень Закону України «Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту", не встановлено.

Як передбачено ст. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, може, на підставі винесеної за його позовом постанови суду, примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо вони не виконали в установлений строк, без поважних причин, рішення про примусове повернення, або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення.

Відтак, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що зважаючи на те, що громадянин Республіки Туркменістан ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 буде ухилятись від виїзду з території України у добровільному порядку, про що свідчить порушення останнім виконання рішення ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області від 04.07.2022 року, відсутність у останнього документів, які б підтверджували законне перебування на території України або ж надавали б таке право, фінансового забезпечення, постійного місця проживання або ж реєстрації, є всі підстави вважати, що останній може ухилятися від виконання рішення суду про його видворення.

Тому апеляційний суд погоджується з судом першої інстанції, що існують ризики, що відповідач може ухилятися від примусового видворення за межі України, отже, його затримання з метою повернення до країни громадянської належності, не буде суперечити п. п. "f" п.1 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Також суд першої інстанції вірно встановив, що передбачених законом підстав для передачі відповідача на поруки, або внесення ним застави, як засобу забезпечення виконання рішення про примусове видворення, не встановлено.

Відповідно до частини 11 ст.289 КАС України, строк затримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, становить шість місяців.

З врахуванням того, що особа відповідача ідентифікована, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що достатнім строком затримання останнього з метою забезпечення примусового видворення за межі території України є чотири місяці.

Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про підставність позовних вимог до часткового задоволення.

Згідно ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи викладене, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду з наведених вище мотивів, а тому колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду першої інстанції.

За правилами статті 139 КАС України, судом не вирішується питання про розподіл судових витрат.

Керуючись ст.ст. 308, 310, 315, 316, 321, 328 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу громадянина Республіки Туркменістан ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Ківерцівського районного суду Волинської області від 03 березня 2023 року у справі №158/713/23 без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття.

На постанову протягом тридцяти днів з моменту набрання нею законної сили може бути подана касаційна скарга безпосередньо до суду касаційної інстанції.

У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя І. І. Запотічний
судді І. В. Глушко
О. І. Довга
Повне судове рішення складено 10.05.2023