Справа № 420/6397/23
Суддя: Іванов Е.А.
Дата ухвалення: 2023-05-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/6397/23
УХВАЛА

10 травня 2023 року м. Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Іванов Е.А. розглянувши в порядку письмового провадження заяву про відвід судді за позовом Головного управління ДПС в Одеській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення суми податкового боргу,-

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного адміністративного суду 28 березня 2023 року надійшла позовна заява Головного управління ДПС в Одеській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення суми заборгованості з єдиного податку з фізичних осіб у розмірі 80142,29 грн.

Ухвалою судді від 03.04.2023 ухвалено прийняти до розгляду позовну заяву Головного управління ДПС в Одеській області; відкрити провадження у адміністративній справі за позовною заявою Головного управління ДПС в Одеській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення суми податкового боргу; розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження.

11.04.2023 суд ухвалив клопотання фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (вх..№ЕП11765/23 від 07.04.2023) про зупинення розгляду справи №420/6397/23 - повернути заявнику без розгляду. При цьому, суд зазначив, що фізична особа-підприємець ОСОБА_1 не позбавлений можливості звернутись до Головного управління ДПС в Одеській області із заявою про вирішення позивачем питання щодо звернення до суду із заявою про залишення позову без розгляду.

27.04.2023 до суду (вх.№ЕП/4941/23) від фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (вх.№ЕП/3488/23) надійшла заява про відвід судді Скупінської О.В. по справі №420/6397/23.

27.04.2023 суд ухвалив передати заяву фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 вх.№ЕС/14941/23 від 27.04.2023 про відвід судді Скупінської О.В. у справі №420/6397/23 для вирішення суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, у порядку, встановленому частиною першою статті 31 КАС України.

27.04.2023 року згідно протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями заяву ОСОБА_1 про відвід судді Скупінської О.В., по справі №420/6397/23, передано для розгляду судді Харченко Ю.В.

28.04.2023 суддею Харченко Ю.В. постановлено ухвалу якою у задоволенні заяви ОСОБА_1 (від 27.04.2023 р.№ ЕП/14941/23) про відвід судді Скупінської О.В. по справі № 420/6397/23, - відмовлено.

09.05.2023 до суду (вх.№ЕП/16404/23) від фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 надійшла заява про відвід судді Скупінської О.В. по справі №420/6397/23.

В обґрунтування заявленого відводу, заявник зазначає, що судом не витребувано у позивача докази ухилення його від сплати податкового боргу; судом не враховано, що відповідачем у справі добровільно погашено 60000,00 грн податкового боргу ще до подання позовної заяви до суду; суддею Скупінською О.В. та суддею Харченко Ю.В. розглянуто заяву про відвід від 27.04.2023 у найкоротший термін, що свідчить про особисту зацікавленість судді у розгляді справи; суддею Скупінською О.В. у порушення вимог ч.8 ст.40 КАС України без повідомлення заявника і учасника справи.

Заявник вважає, що суддею Скупінською О.В. не буде забезпечено достатніх гарантій для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у її безсторонності під час розгляду позовної заяви у справі №420/6397/23 та порушенням принципів верховенства права та законності.

У поданому клопотанні заявник просить суд прийняти до провадження заяву про відвід судді Скупінської О.В. від 09.05.2023; згідно з ч.8 ст.40 КАС України розглядати заяву про відвід судді Скупінської О.В. з повідомленням учасників справи; задовольнити заяву про відвід судді Скупінської О.В.; направити справу №420/6397/23 до канцелярії суду для повторного перерозподілу.

Ухвалою судді Скупінської О.В. від 10.05.2023 року передано заяву фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 вх.№ЕС/16404/23 від 09.05.2023 про відвід судді Скупінської О.В. у справі №420/6397/23 для вирішення суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, у порядку, встановленому частиною першою статті 31 КАС України.

10.05.2023 року справа №420/6397/23 надійшла до провадження судді Іванова Е.А. для вирішення заяви представника фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про відвід судді Скупінської О.В.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку щодо необґрунтованості заявленого відводу, з урахуванням наступного.

Відповідно до ч.ч.3, 4 ст. 40 Кодексу адміністративного судочинства питання про відвід судді вирішується судом, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 31 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

У цьому випадку вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 31 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Суддя, якому передано на вирішення заяву про відвід, вирішує питання про відвід в порядку письмового провадження. За ініціативою суду питання про відвід може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід (ч.8 ст.40 КАС України).

Суд вважає за можливе розглядати заяву про відвід судді Скупінської О.В. від 09.05.2023 року в порядку письмового провадження.

Відповідно до статті 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу.

Згідно з статями 126, 129 Конституції України, незалежність і недоторканність судді гарантуються Конституцією і законами України. Вплив на суддю у будь-який спосіб забороняється. Суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права.

Статтею 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» встановлено, що суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно з частиною 1 статті 7 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним відповідно до закону.

Це положення узгоджується зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до якої кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку, незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 36 КАС України, суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу): 1) якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі; 2) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи; 3) якщо він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді; 5) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу. Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу (недопустимість повторної участі судді в розгляді адміністративної справи).

Згідно з ч. 3 ст. 39 КАС України відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження по справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Заявляти відвід (самовідвід) після цього дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Таким чином, підстави для відводу, у тому числі самовідводу судді, можна умовно поділити на безумовні - ті, що чітко визначені законом, й оціночні - які вимагають оцінки.

Так, безумовними є наступні підстави: 1) якщо суддя брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі; 2) якщо суддя є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 3) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу; 4) підстави, встановлені статтею 37 КАС України. Наявність цих юридичних фактів достатньо для того, щоб суддя був відведений.

До оціночних підстав належать такі підстави: 1) якщо суддя прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи; 2) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Для відводу судді за наявності обставин, які викликають сумнів у неупередженості судді, необхідно обґрунтувати наявність обставин, які об`єктивно можуть вказувати на можливу упередженість судді.

Тобто, в даному випадку особа, яка заявляє відвід судді із вказаних підстав, повинна навести конкретні факти такої заінтересованості, упередженості, необ`єктивності судді та підтвердити їх відповідними доказами, що дають підставу для застосування даної норми.

Статтею 2 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» встановлено, що рішення Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) є обов`язковими для виконання Україною. У статті 17 вказаного Закону прямо закріплюється, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Частина 1 статті 6 Конвенції містить вимоги щодо неупередженості суду. Так ЄСПЛ розрізняє, чи в конкретній справі суддя забезпечує достатню гарантію, щоб виключити підозру в його упередженості (рішення у справах Piersac vs Belgium, Grieves vs UK). Крім того згідно принципу, який є стабільним та викладеним в Рішенні ЄСПЛ по справі Le Comte, Van Leuven i De Meyere vs Belgium, суд має бути неупередженим і безстороннім.

Визначаючись щодо наявності підстав для відводу необхідно враховувати, що згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини наявність безсторонності має визначатись, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд, як такий, та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (див., зокрема, рішення у справах "Фей проти Австрії" (Fey v. Austria), рішення від 24.02.1993 року, серія A, №255, с. 12, п. 27, 28 і 30, та "Веттштайн проти Швейцарії" (Wettstein v. Switzerland), заява № 33958/96, п. 42, ЄСПЛ 2000-XII).

У кожній окремій справі потрібно визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (див. рішення у справі "Пуллар проти Сполученого Королівства" (Pullar v. the United Kingdom), рішення від 10.06.1996, Reports 1996-III, с. 794, п. 38).

Особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного (рішення у справі "Веттштайн проти Швейцарії" (Wettstein v. Switzerland), заява №33958/96, п. 43, ЄСПЛ 2000-XII).

Суд зазначає, що підстави, на які посилається фізична особа-підприємць ОСОБА_1 у заяві про відвід судді, не є такими, що можуть викликати сумнів у неупередженості судді, вони зводяться лише до незгоди позивача з не прийняттям процесуального рішення щодо витребування відповідних доказів у справі, не врахуванням певних обставин справи (сплату боргу до подання позову) та на те, що заяву про відвід від 27.04.2023 року вирішено у найкоротший термін, що на думку заявника свідчить про особисту зацікавленість судді у розгляді справи, а також те, що заяву про відвід від 27.04.2023 року не розглянуто згідно з ч.8 ст.40 КАС України з повідомленням учасників справи.

Зі змісту заяви фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про відвід судді Скупінської О.В. вбачається, що її підставами є припущення позивача про упередженість судді Скупінської О.В. при розгляді адміністративної справи.

Позивач, заявляючи відвід судді, не надав доказів на підтвердження обставин, які б об`єктивно викликали обґрунтовані сумніви в неупередженості судді, а доводи позивача наведені у заяві про відвід судді, фактично зводяться до незгоди з процесуальними рішеннями судді по справі №420/6397/23.

Проте, не може бути підставою для відводу судді заява, яка містить лише припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними і допустимими доказами.

Аналогічна правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду, зокрема, в ухвалах від 10.05.2018 (справа №800/592/17) та від 01.10.2018 (справа №9901/673/18).

Обставини, на які посилається позивач, не можуть бути розцінені як упереджене ставлення судді до сторін або результатів розгляду справи, або викликати сумнів в незалежності суду при розгляді даної справи.

Інших підстав для відводу судді, передбачених статтями 36, 37 КАС України, заявником не зазначено, а судом таких підстав не встановлено.

Також суд звертає увагу заявника що ч.8 ст.40 КАС України зокрема вказано, що суддя вирішує заяву про відвід в порядку письмового провадження та лише за ініціативою суду питання про відвід може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

Отже в розрізі означеної вище частини 8 статті 40 КАС України вбачається, що розгляд заяви про відвід у судовому засіданні з повідомленням учасників справи це є правом суду, а не обов`язком та лише в тому випадку якщо суддя проявить ініціативу, тобто якщо розгляд питання про відвід у судовому засідання з повідомленням учасників справи необхідний саме судді який розглядає таку заяву - то лише в такому разі така заява буде розглядатись у судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

Зважаючи на вищевикладене, доводи заявника у заяві про відвід судді Скупінської О.В. є безпідставними.

На підставі вищезазначеного суд дійшов висновку про те, що заява фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 5-11, 36, 37, 39, 40, 243, 248, 256, 294 КАС України, суд -

У Х В А Л И В:

Відмовити у задоволенні заяви про розгляд заяви про відвід з повідомленням учасників справи.

У задоволенні заяви фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про відвід судді Скупінської О.В. у справі №420/6397/23 - відмовити

Ухвала набирає законної сили відповідно до ст. 256 КАС України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Е.А. Іванов