Справа № 380/6293/23
Суддя: Костецький Назар Володимирович
Дата ухвалення: 2023-05-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа№380/6293/23
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без розгляду

09 травня 2023 року

Суддя Львівського окружного адміністративного суду Костецький Н.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Львівського обласного центру комплектування та соціальної підтримки (вул. І. Франка, 25, м. Львів, ) про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії,-

в с т а н о в и в:

на розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Львівського обласного центру комплектування та соціальної підтримки, у якій позивач просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Львівського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, яка полягає у не виготовленні та не направленні до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області довідок про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 01 січня 2020 року, 01 січня 2021 року та 01 січня 2022 року з урахуванням розмірів посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, визначених шляхом множення розміру мінімального прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2020 року, 01 січня 2021 року та 01 січня 2022 року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14 до постанови Кабінету Міністрів України № 704 від 30.08.2017 року «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» із обов`язковим врахуванням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки доплати, підвищення) та премії, для перерахунку ОСОБА_1 розміру пенсії із 01 лютого 2020 року, 01 лютого 2021 року та 01 лютого 2022 року;

- зобов`язавши Львівський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки скласти та направити до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області довідки про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 01 січня 2020 року, 01 січня 2021 року та 01 січня 2022 року з урахуванням розмірів посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, визначених шляхом множення розміру мінімального прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2020 року, 01 січня 2021 року та 01 січня 2022 року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14 до постанови Кабінету Міністрів України № 704 від 30.08.2017 року «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» із обов`язковим врахуванням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки доплати, підвищення) та премії шляхом визначення розміру надбавки за особливості проходження служби в мінімальному розмірі та премії, визначених в рішеннях Міністра оборони України №№ 248/291 від 14.01.2020, 248/612 від 27.01.2021 та 248/269 від 14.01.2022, для перерахунку ОСОБА_1 розміру пенсії із 01 лютого 2020 року, 01 лютого 2021 року та 01 лютого 2022 року.

Ухвалою суду від 05.04.2023 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Ухвалою суду від 28.04.2023 позовну заяву було залишено без руху, а позивачу встановлено 10-денний строк для усунення зазначених у мотивувальній частині ухвали недоліків шляхом подання заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду з обґрунтуванням причин пропуску та доказів, що підтверджують причини пропуску.

05.05.2023 до суду від позивача надійшла заява про поновлення строку звернення до суду. В обґрунтування поданої заяви, позивач вказує, що на офіційному сайті Кабінету Міністрів України на сторінці «Законодавство» станом на 01.01.2020 року, 01.01.2021 року та 01.01.2022 року і на даний час абзац перший пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України № 704 від 30.07.2017 року викладено в наступній редакції: «Установити, що розміри посадових окладів, окладів за військовим (спеціальним) званням військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 гічня 2018 року на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13,14».

Вказане свідчить про те, що станом як на 01.01.2020 року, 01.01.2021 року, 01.01.2022 року, 01.01.2023 року так і по сьогоднішній день офіційно на сайті Уряду України пункт 4 постанови № 704 викладено в редакції, яка наведена вище, тобто визначення розмірів посадового окладу і окладу за військовим (спеціальним) званням проводилось в залежності від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 року, що свідчить про те, що позивач не міг собі навіть припустити про порушення його прав та законних інтересів. У зв`язку із наведеним у позивача не було сумнівів у законності дій Львівського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки при видачі довідки про розмір грошового забезпечення позивача для перерахунку пенсії.

Саме із датою 05 серпня 2022 року, день оприлюднення постанови Верховного Суду від 02.08.2022 року у справі № 440/6017/21, на думку позивача, пов`язується поняття «повинен був дізнатися», тобто день, коли особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав та законних інтересів, оскільки із 01.01.2020 року і до цього часу зміст пункту 4 Постанови 704 на офіційному сайті Уряду України не змінений і викладений в редакції, яка передбачає розрахунок посадового окладу і окладу за військовим (спеціальним) званням, виходячи із прожиткового мінімуму для працездатних осіб, визначеного станом на 0 січня 2018 року.

16 грудня 2022 року позивач звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області із запитом про надання детальної інформації щодо перерахунку та виплати йому пенсі протягом 2018-2022 років та до Львівського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки про виготовлення та направлення до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області для перерахунку пенсії із 01 лютого 2020 року, із 01 лютого 2021 року та із 01 лютого 2022 року довідки про розмір грошового забезпечення станом на 01 січня 2020 року, 01 січня 2021 року та 01 січня 2022 року з урахуванням розмір посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, визначених шляхом множення розміру мінімального прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2020 року, 01 січня 2021 року та 01 січня 2022 року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14 до постанови Кабінету Міністрів України № 704 від 30.08.2017 року «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» із обов`язковим врахуванням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки доплати, підвищення) та премії, а примірник цієї довідки направити в адресу заявника. Інформацію щодо перерахунків пенсії позивача за період 2018-2022 років ГУПФУ у Львівській області та копії підтверджуючих документів пенсійним органом надано листом від 13.03.2023 року за № 1300-5505-8/35080. Серед документів відсутні довідки про розміри грошового забезпечення позивача саном на 01 січня відповідно 2020, 2021 та 2022 років, і як наслідок цього перерахунки пенсії за вказані вище періоди.

Відмову в задоволенні вказаної заяви позивачем отримано листом Львівський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки листом № С/680 від 19 січня 2023 року відмовив в задоволення заяви позивача із посилання на законність його дій. Саме із датою 19 січня 2023 року пов`язується поняття «дізнався» про порушення прав, свобод та інтересів позивача.

Крім цього, до суду від відповідача надійшло клопотання про залишення адміністративного позову без розгляду. В обґрунтування поданого клопотання, відповідач зазначає, що до суду позивач звернувся 31.03.2023, тобто з порушенням шестимісячного строку звернення до суду, визначеного ч. 2 ст. 122 КАС України. Отримання ним листа Львівського ОТЦКСП у відповідь на його заяву не змінює момент, з якого позивач повинен був дізнатись про порушення своїх прав, а свідчить лише про час, коли позивач почав вчиняти дії щодо реалізації на отримання довідки і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду. у даних спірних правовідносинах позивач повинен був дізнатись про порушене, на його думку, право з 01.01.2020, 01.01.2021, 01.01.2022. Адміністративний позов позивача, на думку відповідача, не містить жодного обґрунтування поважності причин пропуску звернення до суду із даним позовом та відповідних доказів на підтвердження таких обставин. З огляду на наведене та відповідно до ст. 123 КАС України, відповідач просить суд залишити позов позивача без розгляду.

Розглядаючи питання строків звернення до суду, судом враховано таке.

Згідно вимог статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів (ч. 2 ст. 122 КАС України).

Таким чином, законодавством регламентовано шестимісячний строк звернення особи до суду за захистом її прав, свобод та законних інтересів, що обумовлено метою досягнення юридичної визначеності у публічно-правових відносинах та дисциплінуванням учасників адміністративного судочинства щодо своєчасної реалізації їх права на суд.

Строк звернення до суду обчислюється за загальним правилом з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

При цьому «повинна» слід тлумачити як неможливість незнання, припущення про високу вірогідність дізнатися, а не обов`язок особи дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав, якщо: особа знала про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і не було перешкод для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені; рішення скероване на її адресу поштовим повідомленням, яке вона відмовилася отримати або не отримала внаслідок неповідомлення відправника про зміну місця проживання; про порушення її прав знали близькі їй особи.

День, коли особа дізналася про порушення свого права, - це встановлений доказами день, коли позивач дізнався про рішення, дію чи бездіяльність, внаслідок якої відбулося порушення їх прав, свобод чи інтересів.

Інститут строків у адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах та стимулює суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Строки звернення до адміністративного суду з позовом, апеляційною чи касаційною скаргами обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Аналогічні правові висновки були висловлені Верховним Судом у постановах від 28.03.2018 у справі № 809/1087/17 та від 22.11.2018 у справі №815/91/18.

Оскільки початок шестимісячного строку визначено альтернативно - це день, коли особа або дізналася, або повинна була дізнатися про порушення свого права, при визначенні початку цього строку суд має з`ясувати момент, коли особа фактично дізналася або мала реальну можливість дізнатися про наявність відповідного порушення (рішення, дії, бездіяльності), а не коли вона з`ясувала для себе, що певні рішення, дії чи бездіяльність стосовно неї є порушенням.

Судом встановлено, що позивач звернулася до суду з позовом 25.03.2023, заявила позовні вимоги щодо оскарження бездіяльності відповідача, яка полягає у невидачі довідок для перерахунку пенсії із 01.02.2020, 01.02.2021 та 01.02.2022 про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2020, 01.01.2021, 01.01.2022.

Відповідно до правового висновку, викладеного у постанові Верховного Суду від 31.03.2021 у справі №240/12017/19 щодо застосування строку звернення до суду, передбаченого статтею 122 КАС України:

«…для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час, коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів. Позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів; при зверненні до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом шести місяців від дати порушення його прав, свобод чи інтересів чи в інший визначений законом строк звернення до суду. В той же час, триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання такою особою строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів.

Відтак, Судова палата з розгляду справ щодо захисту соціальних прав погоджується із висновками судів попередніх інстанцій про те, що отримання позивачем листа відповідача від 08.11.2019 у відповідь на його заяву не змінює момент, з якого позивач повинен був дізнатись про порушення своїх прав, а свідчить лише про час, коли позивач почав вчиняти дії щодо реалізації свого права і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду в даному випадку, оскільки такі дії позивач почав вчиняти більш ніж через 5 років після отримання пенсії за серпень 2014 року.».

Згідно частини 4 статті 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 № 2262-XII, з наступними змінами та доповненнями, усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

На виконання даної норми Кабінет Міністрів України Постановою від 13.02.2008 № 45, з наступними змінами та доповненнями, затвердив Порядок проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - Порядок №45).

Пунктом 1 Порядку №45 пенсії, призначені відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - Закон), у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію згідно із Законом, перераховуються на умовах та в розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.

За змістом пунктів 2 та 3 Порядку №45, видача довідки, як елемент в системній послідовності алгоритму дій визначених Порядком №45, пов`язується з моментом визначення Урядом України умов та розмірів перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Відповідно до пункту 4 Постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30.08.2017 № 704, з наступними змінами та доповненнями, розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14.

Наведена норма вказує на те, що грошове забезпечення військовослужбовці повинно змінюватись щороку з 1 січня, у разі зміни прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Як наслідок, саме з цією датою пов`язується визначення Кабінетом Міністрів України умов та розмірів перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Відтак, позивач повинен був дізнався про порушення свого права на перерахунок пенсії, в тому числі і відсутності сформованої довідки, як складової в алгоритмі згаданого перерахунку, 1 січня відповідного року.

При цьому, позивач звернулася до суду 03.04.2023 року з порушенням шестимісячного строку звернення до суду, визначеного ч. 2 ст. 122 КАС України.

Крім цього, посилання позивача на отримання нею листа відповідача від 03.02.2023 у відповідь на її заяву не змінює момент, з якого вона повинна була дізнатись про порушення своїх прав, а свідчить лише про час, коли позивач почала вчиняти дії щодо реалізації свого права на отримання довідок і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду в даному випадку (Постанова Верховного Суду від 31.03.2021 у справі №240/12017/19).

Також, суд враховує правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 12.04.2023 року у справі № 380/14933/22, відповідно до якої позивач повинен був дізнався про порушення свого права на перерахунок пенсії, в тому числі і відсутності сформованої довідки, як складової в алгоритмі згаданого перерахунку, 1 січня відповідного року.

Додатково слід зазначити і те, що правовідносини з приводу видачі довідок за 2020, 2021 та 2022 роки припинились з урахуванням наведених мотивів.

Розглядаючи питання поважності пропуску строку звернення в межах аргументів наведених позивачем суд зазначає таке.

За загальним правилом поважними причинами визнаються ті обставини, існування яких є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами та труднощами для своєчасного звернення до суду з даним позовом.

Позивач у заяві про поновлення пропущеного строку наводить правові висновки Верховного Суду, викладені, зокрема, у постанові від 29.09.2022 року у справі № 440/6017/21, згідно яких перерахунок пенсій у зв`язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.

Однак, неоднозначність судової практики у певних правовідносинах, відсутність такої чи її сформованість не є обставинами, існування яких є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами та труднощами для своєчасного звернення до суду з даним позовом, а тому не можуть вважатись поважними.

Таким чином, суд вважає, що позивачем не наведено об`єктивних обставин, які б не дозволяли їй звернутися до суду у визначений законодавством строк, а твердження, на які позивач посилається у своїй заяві від 08.05.2023 року, не можуть вважатись поважними для поновлення такого строку.

Частиною третьою статті 123 КАС України передбачено, що якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Відповідно до пункту 8 частини 1 статті 240 КАС України, суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

Із врахуванням викладеного, суд робить висновок про наявність підстав для задоволення клопотання відповідача про залишення адміністративного позову позивача без розгляду.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» у випадку залишення позовної заяви без розгляду, позивачу повертається сплачена сума судового збору.

З огляду на викладене, сума сплаченого судового збору у розмірі 1073,60 грн. підлягає поверненню позивачу.

Керуючись ст.ст. 47, 122, 123, 132, 240, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ухвалив:

у задоволенні заяви позивача про поновлення строку звернення до суду - відмовити.

Клопотання відповідача про залишення позовної заяви без розгляду задовольнити.

Позовну заяву ОСОБА_1 до Львівського обласного центру комплектування та соціальної підтримки про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії залишити без розгляду.

Повернути ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) з бюджету сплачений судовий збір в розмірі 1073,60 грн.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст.256 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції в порядку передбаченому ст.297 Кодексу адміністративного судочинства України та у строки, визначені ст.295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст ухвали складено 09.05.2023 року.

Суддя Костецький Н.В.