Справа № 520/8391/23
Суддя: Шевченко О.В.
Дата ухвалення: 2023-05-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

08 травня 2023 р. Справа № 520/8391/23

Cуддя Харківського окружного адміністративного суду Шевченко О.В., розглянувши адміністративний позов Військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 про стягнення шкоди завданої державі внаслідок втрати військового майна, -

ВСТАНОВИВ:

До Харківського окружного адміністративного суду звернувся позивач, Військова частина НОМЕР_1 , з адміністративним позовом до ОСОБА_1 , в якому просить суд стягнути з ОСОБА_1 на користь Військової частини НОМЕР_1 матеріальну шкоду у розмірі 5 067 746,26 грн.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 19.04.2023 року залишено без руху позовну заяву Військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 про стягнення шкоди завданої державі внаслідок втрати військового майна. Надано позивачу термін для усунення недоліків позовної заяви шляхом надання до суду іншого клопотання про поновлення пропущеного ним тримісячного строку звернення до суду з даним позовом, в якому вказати обґрунтовані підстави для поновлення такого строку з наданням відповідних підтверджуючих доказів причин пропуску строку звернення.

На виконання ухвали суду представником позивача надано до суду заяву про усунення недоліків.

З приводу строку звернення до суду з даним позовом, слід зазначити наступне.

Відповідно до положень частини 1 ст. 122 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Частиною другою цієї статті передбачено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів (частина 3 вказаної вище статті).

Отже, КАС України передбачає можливість встановлення цим Кодексом та іншими законами спеціальних строків звернення до адміністративного суду, які мають перевагу в застосуванні порівняно із загальним шестимісячним строком, визначеним у частині другій статті 122 цього Кодексу.

Згідно положень частини 5 статті 122 КАС України, для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

В позовній заяві зазначено, що ОСОБА_1 проходив військову службу у Військовій частині НОМЕР_1 . Під час проходження військової служби відповідач завдав державі в особі військової частини НОМЕР_1 майнову шкоду, що було встановлено в ході службового розслідування за фактом нестачі авіаційного пального в підпорядкованій військовій частині НОМЕР_1 у кількості 337 555 кг. Наказом ВЧ № НОМЕР_2 від 18.06.2012 року №10 вирішено утримати кошти в розмірі 5 222 5351,40 грн. з грошового забезпечення начальника сховища складу авіаційного пального частини старшого солдата військової служби за контрактом ОСОБА_1 . Вищевказаний наказ не скасовано, він є чинним. Згідно довідки ВЧ НОМЕР_1 від 30.12.2014 року №916, за період з 01.06.2012 року по 26.12.2014 року з грошового забезпечення ОСОБА_1 відраховано 11 737,00 грн. в рахунок погашення нанесених державі матеріальних збитків в розмірі 5 222 535,40 грн.

Наказом командира ВЧ № НОМЕР_2 від 26.07.2021 рок №140 (по стройовій частині), старшого сержанта ОСОБА_1 , начальника зміни киснедобувної станції групи газозабезпечення батальйону аеродромно - технічного забезпечення ВЧ № НОМЕР_2 , якого наказом командира ВЧ № НОМЕР_2 від 12.05.2021 року №17-РС звільнено в запас (у зв`язку закінченням строку контакту), з 25.07.2021 року виключено із списків особового складу військової частини, усіх видів забезпечення.

Згідно книги грошових стягнень і нарахувань №408/1 від 01.01.2021 року, залишок заборгованості по відшкодуванню матеріальної шкоди, заподіяної державі, (з урахуванням утримань) складає 5 067 746,26 грн., у зв`язку з чим 25.10.2021 року військовою частиною НОМЕР_1 надіслано ОСОБА_1 претензію №148/9/48/1604 про наявну заборгованість, що підтверджено фіскальним чеком АТ "Укрпошти" від 26.10.2021 року.

Отже, за відповідачем рахується заборгованість перед ВЧ НОМЕР_1 у розмірі 5 067 746,26 грн., яка не погашена ним добровільно після звільнення в запас та виключення із списків особового складу військової частини, що стало підставою для звернення до суду з даним позовом про стягнення вищевказаної суми коштів.

В наданій до суду заяві про поновлення строку звернення до суду з даним позовом представник позивача зазначив, що в даному випадку застосовується тримісячний строк звернення до суду з даним позовом, визначений частиною 4 статті 122 КАС України, оскільки позивач надсилав відповідачу претензії про добровільне відшкодування завданої матеріальної шкоди від 25.10.2021 року та від 25.01.2022 року, тобто скористався досудовим порядком вирішення спору. При цьому, на думку позивача, тримісячний строк звернення обчислюється з моменту надсилання позивачем відповідачу останньої претензії - з 25.01.2022 року.

Суд вважає необґрунтованими такі твердження представника позивача стосовно обчислення строку звернення до суду з даним позовом та не приймає їх до уваги, оскільки у постанові від 29 квітня 2020 року по справі №560/1942/19 Верховний Суд наголосив, що спори стосовно проходження публічної служби охоплюють спори, які виникають з моменту прийняття особи на посаду і до її звільнення, навіть якщо подання відповідного позову про відшкодування витрат відбувається після її звільнення з публічної служби, а тому до таких спорів підлягають застосуванню приписи частини п`ятої статті 122 КАС України.

Належність такої категорії правовідносин, до спорів, що пов`язані з питаннями реалізації правового статусу особи, яка перебуває на посаді публічної служби, від моменту її прийняття на посаду і до звільнення з публічної служби, зокрема, й питаннями відповідальності за рішення, дії чи бездіяльність на відповідній посаді, що призвели до завдання шкоди/збитків, навіть якщо притягнення її до відповідальності шляхом подання відповідного позову про стягнення такої шкоди/збитків відбувається після її звільнення з державної служби встановлена Великою Палатою Верховного Суду, зокрема, у постанові від 13.02.2019 у справі №636/93/14-ц.

Дана позиція суду також узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 19.01.2022 року по справі № 520/10571/2020.

Крім того, суд звертає увагу, що в заяві позивач зазначив, що вказані вище претензії про добровільне відшкодування завданої матеріальної шкоди від 25.10.2021 року та від 25.01.2022 року були вручені відповідачу. Проте, доказів їх вручення позивачем не надано до суду, як і не надано доказів направлення претензії від 25.01.2022 року.

Отже, в даному випадку підлягає застосуванню місячний строк звернення до суду, передбачений частиною 5 статті 122 КАС України, про що зазначалося судом в ухвалі про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до статті 12 Закону України "Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі", у разі звільнення особи, притягнутої до матеріальної відповідальності, зі служби або у разі, якщо рішення про притягнення до матеріальної відповідальності особи не прийнято до її звільнення зі служби, відшкодування завданої шкоди здійснюється в судовому порядку в разі відмови особи від її добровільного відшкодування або в іншому встановленому законом порядку.

Отже, про порушення своїх прав позивач дізнався після звільнення ОСОБА_1 з військової служби в запас та виключення його зі списків особового складу військової частини (липень 2021 року), проте з даним позовом звернувся до суду лише 07 квітня 2023 року шляхом надсилання позовної заяви поштою, тобто поза межами місячного строку звернення до суду, встановленого частиною 5 статті 122 КАС України.

Зважаючи на те, що позивачем не надано до суду письмової відмови ОСОБА_1 від добровільного відшкодування позивачу завданої ним матеріальної шкоди, як і не надано належних доказів направлення відповідачу претензії від 25.10.2021 року, місячний строк звернення до суду обраховується з моменту виключення такої особи зі списків особового складу військової частини № НОМЕР_2 (наказ командира ВЧ №4104 від 26.07.2021 рок №140 (по стройовій частині), тобто, з 21 липня 2021 року.

Відповідно до ч.6 ст.161 КАС України, у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

В заяві про поновлення строку звернення позивач просив суд визнати поважними причини пропуску строку на подання адміністративного позову та поновити строк звернення до суду з даним позовом зважаючи на те, що Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 Про введення воєнного стану в Україні, затвердженим Законом України Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" введено на території України з 05 години 30 хвилин 24.02.2022 року воєнний стан, який триває на даний час.

Суд не приймає до уваги посилання представника на позивача на те, що Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 з 24 лютого 2022 року введений воєнний стан на території України, який діє на теперішній час, як належну підставу для поновлення строку звернення до суду, оскільки про порушення своїх прав позивач дізнався у липні 2021 року, тоді як до суду звернувся у квітні 2023 року, тобто місячний строк звернення до суду з даним позовом сплинув ще до початку введення на території України воєнного стану.

Також, в заяві про поновлення строків звернення до суду позивач також послався на те, що відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 з 12 березня 2020 року на всій території України запроваджено карантин.

З цього приводу суд зазначає наступне.

Згідно пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України №211 від 11.03.2020 року (із змінами, внесеними згідно з постановою КМУ від 04.05.2020 р. № 343) установлено з 12 березня 2020 р. до 22 травня 2020 р. на всій території України карантин.

Постановою КМУ від 9 грудня 2020 року № 1236 "Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2", продовжено на всій території України дію карантину, встановленого постановами Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 р. № 211 Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, до 30 червня 2023 року.

17.07.2020 року набрав чинності Закон України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України для запобігання поширенню коронавірусної хвороби (СОVID-19)" від 18 червня 2020 року № 731-IX, яким пункт 3 розділу VI "Прикінцеві положення" Кодексу адміністративного судочинства України (Відомості Верховної Ради України, 2017 р., № 48, ст. 436) викладено в такій редакції: "Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином".

Проте, окрім посилань на запровадження на території України карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів, позивачем в заяві про поновлення строку звернення не зазначено, як саме запровадження по всій Україні карантинних обмежень вплинуло та ускладнило своєчасне звернення позивача до суду з даним адміністративним позовом, судом таких також не встановлено.

Таким чином, жодних належних та допустимих доказів чи обґрунтованих пояснень щодо причин пропуску місячного строку звернення до адміністративного суду, які б унеможливлювали і не залежали б від волі позивача своєчасно звернутись за судовим захистом, в заяві, поданій на виконання ухвали суду про залишення позовної заяви без руху, позивачем не зазначено, судом також не встановлено поважних причин, які б свідчили про наявність об`єктивних перешкод для подання позову у встановлений законодавством строк та його поновлення.

Суд звертає увагу, що встановлення законом процесуальних строків передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Поновлення встановленого процесуальним законом строку для звернення до адміністративного суду здійснюється у розумних межах та лише у виняткових, особливих випадках, виключно за наявності обставин об`єктивного і непереборного характеру (підтверджених доказами), які істотно ускладнили або унеможливили своєчасну реалізацію права звернення до адміністративного суду за захистом порушених прав, свобод або законних інтересів.

Отже, поновленню підлягають лише порушені з поважних причин процесуальні строки, встановлені законом.

За приписами п.9 ч.4 ст.169 КАС України позовна заява повертається позивачеві у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.123 КАС України, якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Оскільки з даним позовом позивач звернувся до суду поза межами встановленого статтею 122 КАС України, зазначені позивачем в заяві про поновлення строку звернення до суду, поданій на виконання ухвали суду про залишення позовної заяви без руху, підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду визнані неповажними та необґрунтованими, суд вважає за необхідне повернути адміністративний позов позивачеві.

Роз`яснити позивачу, що в силу положень ч.8 ст. 169 КАС України, повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

На підставі викладеного, керуючись положеннями ст. ст. 122, 123, 169, 248, 256, 294, 295, 297 КАС України, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 про стягнення шкоди завданої державі внаслідок втрати військового майна - повернути позивачу.

Копію ухвали разом із позовною заявою й усіма доданими до неї документами надіслати особі, яка подала позовну заяву.

Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання.

Суддя О.В.Шевченко