Справа № 585/1186/23
Суддя: Цвєлодуб Г. О.
Дата ухвалення: 2023-04-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 585/1186/23
Номер провадження 2-а/585/31/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2023 року м.Ромни

Роменський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого судді - Цвєлодуб Г.О.,

за участі:

секретаря судового засідання - Салій О.І.,

позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ромни адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 , до відповідача ГУ НП в Сумській області, про скасування постанови ГАБ № 860507 від 10.08.2021 року виданого СРПП Роменського РВП ГУ НП в Сумській області, -

в с т а н о в и в :

20 березня 2023 року ОСОБА_1 , звернувся до суду з позовом про скасування постанови серії ГАБ № 860507 по справі про адміністративне правопорушення від 10.08.2022 року виданої СРПП Роменського РВП ГУ НП в Сумській області.

Позов обґрунтував тим, що постановою серії ГАБ № 860507 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення від 10.08.2021 року його притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 183 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 3400 гривень.

Про дану постанову він дізнався випадково, оскільки його син зареєстрував його у додатку «Дія» і там побачив, що відносно нього відкрито виконавче провадження, і він звернувся до Роменського відділу ДВС з метою отримання даної постанови і з нею він ознайомився 09.03.2023 року.

Також йому надали і постанову ГАБ №8605507 від 10.08.2021 року виданого СРПП Роменського РВП ГУ НП в Сумській області згідно якою 10.08.2021 року о 18:58 ОСОБА_1 , перебуваючи за місцем мешкання в стані алкогольного сп`яніння, здійснив завідома неправдивий виклик поліції, а саме зателефонував на лінію 102 та повідомив про те, що невідома особа погрожує фізичною розправою або вбивством, чого насправді не було та постановлено притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності і накласти на нього адміністративне стягнення у вигляд штрафу в сумі 3400 грн.

Крім того ОСОБА_1 повідомляє про те, що 10.08.2021 року він зателефонував на лінію «102» оскільки його односельчанин ОСОБА_2 забрав у нього прикраси, які він виписав через «Родинний клуб» та не віддавав, а коли він звернувся з вимогою повернути їх, почав знову йому погрожувати, побити його, вбити, він злякався та з цього приводу звернувся до поліції з письмовою заявою та зареєстрував її через канцелярію відділку. Відповіді не було більше місяця і тому він вирішив звернутись на лінію «102» та уточнити, коли йому нададуть відповідь. Там йому відповіли, що відповідь привезуть йому додому, потім приїхали працівники поліції і запитали хто йому погрожує. Він зазначив, що дзвонив з приводу надання йому відповіді за його заявою, працівники розвернулись та поїхали, ніяких документів не складали.

Кім того позивач зазначає, що відповідно до довідки №01-55/719 від 06.03.23 року виданої КНП СОР «Обласна спеціалізована лікарня» він ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 знаходився на стаціонарному лікуванні в даному закладі з 15.06.2009 року по 03.07.2009 р. діагноз «Змішаний тривожно-депресивний розлад, з 10.08.2016 по 26.08.2016 р.», з 13.12.2016 по 18.01.2017 діагноз Депресивний розлад внаслідок судинного захворювання головного мозку, з 02.06.2021 року по 10.06.2021 року, з 11.06.2021 року по 09.07.2021 року з діагнозом «Розлади особистості та поведінки внаслідок судинних захворювань головного мозку.

Тобто він хворіє на психічні захворювання і часто лікується, алкоголю не вживає у зв`язку зі своїм станом і в той період не усвідомлював значення своїх дій та не міг керувати ними.

Вищевказану постанову вважав незаконною, невмотивованою, винесеною з порушенням норм чинного адміністративного законодавства.

Відповідач Роменський РВП ГУ НП в Сумській області подав суду відзив на позовну заяву, в якому повністю заперечував проти задоволення позовних вимог. Пояснив, що 10.08.2021 року надійшов неправдивий виклик на спецлінію «102» про те, що невідома особа погрожує фізичною розправою або вбивством, хоча цього факту не було, у зв`язку з цим вчинив ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбаченого ст.183 КУпАП. При винесенні оскаржуваної постанови відповідач керувався КУпАП, в постанові чітко описані правопорушення, яке було скоєно, а тому діяв в межах правового кола і не порушував норм процесуального права.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про день і час розгляду повідомлявся у встановленому законом порядку. Клопотання про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи за його обов`язкової участі суду не надав.

Суд, заслухавши позивача, дослідивши письмові докази та відеозапис, які містяться в матеріалах справи, приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що згідно постанови ГАБ № 860507 від 10.08.2021 року ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.183 КУпАП, так як він 10.08.2021 оку о 18:58 годині перебуваючи за місцем мешкання в стані алкогольного сп`яніння, здійснив завідома неправдивий виклик поліції, а саме зателефонував на лінію 102 та повідомив про те, що невідома особа погрожує фізичною розправою або вбивством, чого насправді не було. Його притягнуто до відповідальності та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 3400 гривень.

Згідно довідки КНП СОР «Обласна клінічна спеціалізована лікарня» ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 знаходився на стаціонарному лікуванні в цьому закладі з 15.06.09 р. по 03.07.09 р. зі змішаним тривожно-депресивним розладом; з 10.08.16 р. по 26.08.16 р.; з 13.12.16 р. по 18.01.17 р. з діагнозом «Депресивний розлад внаслідок судинного захворювання головного мозку»; з 02.06.21 р. по 10.06.21 р.; з 11.06.21 р. по 09.07.21 р. «Розлади особистості та поведінки внаслідок судинних захворювань головного мозку».

Наведене свідчить про публічно-правовий спір з приводу рішення суб`єкта владних повноважень у справі про притягнення до адміністративної відповідальності.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Відповідно до положень статті 1 КУпАП основним завданням цього Кодексу є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції та законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно з ст. 6 Закону України "Про Національну поліцію" поліція у своїй діяльності керується принципом верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України "Про Національну поліцію" під час виконання своїх завдань поліція забезпечує дотримання прав і свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, а також міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і сприяє їх реалізації.

Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 23 Закону України "Про Національну поліцію" поліція відповідно до покладених на неї завдань: у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зміст постанови у справі про адміністративне правопорушення визначений ст. 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме, постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

В свою чергу, згідно з п.1 ст. 247 КпАП України обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до ст. 251 КпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Частиною 2 статті 77 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з статтею 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

За змістом статей 10, 11 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків. Адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити.

При цьому, відповідно до статті 217 КУпАП посадові особи, уповноважені розглядати справи про адміністративні правопорушення, можуть накладати адміністративні стягнення, передбачені цим Кодексом, у межах наданих їм повноважень і лише під час виконання службових обов`язків.

Відповідно ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

У рішеннях Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (п. 1 ст. 32 Конвенції) неодноразово наголошував, що Суд та національні суди відповідної країни при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів: п.45 Рішення ЄСПЛ у справі «Бочаров проти України» від 17 червня 2011 року; п.75 Рішення ЄСПЛ у справі «Огороднік проти України» від 05 травня 2015 року; п.52 Рішення ЄСПЛ у справі «Єрохін проти України» від 15 лютого 2013 року).

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону України від 17 липня 1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», кожен при вирішенні питань щодо його цивільних прав і обов`язків або встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У рекомендації № R (91) 1 Комітету Європи Державам-членам стосовно адміністративних санкцій від 13 лютого 1991 року рекомендовано урядам держав-членів керуватися у своєму праві та практиці принципом, згідно з яким обов`язок забезпечення доказів покладається на адміністративний орган влади (принцип 7).

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 73 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягається до відповідальності, тлумачаться на її користь.

Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Як передбачено ст. 10 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків. У судовому засіданні встановлено, що позивач перед початком руху переконався в технічній справності приборів зовнішнього освітлення, отже керування ним з непрацюючою фарою не має ознак умисних дій.

Згідно ст. 11 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не ла можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити.

Статтею 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом; провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності; застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

На переконання суду, інспектор при розгляді справи про адміністративне правопорушення, діяв всупереч вимогам ст.245 КУпАП щодо своєчасного, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин, вирішив справу в порушення вимог закону.

Відповідно до ст.245 ч.2 п.2 КАС України, у разі задоволення позову, суд може визнати протиправним та скасувати індивідуальний акт.

Дійшовши до переконання, що при винесенні постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності інспектор діяв з порушенням вказаних вимог КУпАП, суд вважає, що поліцейський притягнув позивача до адміністративної відповідальності не повністю з`ясувавши обставини справи, а саме поліцейським СРПП Роменського РВП ГУ НП в Сумській області Войтенко А.С. не було перевірено чи має ОСОБА_1 повну цивільну дієздатність та чи може бути на нього накладене адміністративне стягнення.

Вказане є достатньою підставою для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення в частині притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 183 КУпАП.

Таким чином, адміністративний позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 2, 5-10, 13, 14, 72-77, 94, 241 246, 250, 255, 293, 295 КАС України суд, -

у х в а л и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Роменського РВП ГУ НП в Сумській області про скасування постанови ГАБ №860507 від 10.08.2021 року виданої СРПП Роменського РВП ГУ НП в Сумській області - задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ГАБ №860507 від 10.08.2021 року винесену поліцейським СРПП Роменського РВП ГУ НП в Сумській області Войтенко Анастасією Сергіївною, якою ОСОБА_1 , на підставі ст. 183 КУпАП, притягнутий до адміністративної відповідальності.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду, у справах за ст. 286 КАС України, може бути оскаржене, шляхом подання апеляційної скарги до Другого апеляційного адміністративного суду через Роменський міськрайонний суд Сумської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

СУДДЯ РОМЕНСЬКОГО МІСЬКРАЙОННОГО СУДУ Г. О. Цвєлодуб