Справа № 420/9619/23
Суддя: Корой С.М.
Дата ухвалення: 2023-05-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/9619/23
УХВАЛА
04 травня 2023 року м.Одеса
Одеський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Корой С.М.,
секретаря судового засідання Гаврильчук Л.І.,
представник заявника Стетюри А.І. (за ордером),
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду заяву ОСОБА_1 про забезпечення позов,
ВСТАНОВИВ:
02.05.2023 року до суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Приморської районної адміністрації, в якій позивач просить суд визнати протиправним та скасувати припис від 03.01.2023 б/н «Про демонтаж металевої огорожі за адресою АДРЕСА_1 ».
Разом із позовною заявою ОСОБА_1 подала до суду заяву про забезпечення позову, в якій просить суд забезпечити позов шляхом заборони Приморської районної адміністрації вчиняти будь-які дії щодо демонтажу металевої огорожі за адресою: АДРЕСА_1 .
В обґрунтування даної заяви ОСОБА_1 зазначає , що вона є власником житлового будинку АДРЕСА_1 , на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, і/н 31235744 від 05.09.2016 року. Відповідно до витягу з державного реєстру нерухомого майна в пункті «Відомості про складові частини об`єкта нерухомого майна» об`єкт розташований за адресою житловий АДРЕСА_1 складається з житлового будинку А. а, гаражу, Д. вимощення, 1 та огорожі, 1-5. На початку 2023 року ОСОБА_1 зателефонували сусіди (на той час ОСОБА_2 знаходилася за межами України) та повідомили, що в її поштовій скриньки знаходиться зазначений припис від Приморської районної адміністрація де в графі отримувач зазначено - власник металевої огорожі за адресою АДРЕСА_1 . Згідно зазначеного вище припису у термін до 05.01.2023 року зобов`язано здійснити заходи з демонтажу самовільно розміщеної металевої огорожі. Як вказано у заяві, на теперішній час Приморська районна адміністрація вважає огорожу 1-5 не законною та має намір знести її. За таких обставин, продовження дії оскаржуваного рішення протягом строку розгляду судом даної адміністративної справи свідчить про настання ряду негативних наслідків для позивача.
Ухвалою суду від 03.05.2023 року заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову призначено до розгляду у судовому засіданні з повідомленням ОСОБА_1 та Приморської районної адміністрації та призначено судове засідання об 11 год. 00 хв. 04.05.2023 року.
Ухвалою суду від 04.05.2023 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження по справі.
Представник ОСОБА_1 у судовому засіданні 04.05.2023 року підтримав заяву про забезпечення позову та просив її задовольнити.
Також у судовому засіданні 04.05.2023 року представник ОСОБА_1 зазначив, що правильним найменуванням відповідача є Приморська районна адміністрація Одеської міської ради та, що станом на дату розгляду даної заяви металева огорожа за адресою АДРЕСА_1 не демонтована.
У судове засідання 04.05.2023 року представник Приморської районної адміністрації Одеської області не з`явився.
Розглянувши подану заяву, суд дійшов наступних висновків.
Відповідно до ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Частинами 1 та 2 статті 150 КАС України визначено, що суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.
Згідно ч.4 ст.150 КАС України, подання позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення суб`єкта владних повноважень, якщо суд не застосував відповідні заходи забезпечення позову.
Відповідно до ч.1 ст. 151 КАС України позов може бути забезпечено: зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; забороною відповідачу вчиняти певні дії; встановленням обов`язку відповідача вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.
Аналіз наведених норм дозволяє дійти висновку, що забезпечення адміністративного позову - це вжиття адміністративним судом, в провадженні якого знаходиться справа, певних процесуально-правових заходів щодо охорони прав, свобод та інтересів позивача, які б гарантували виконання рішення суду, у разі задоволення позову; для задоволення судом поданого позивачем клопотання про забезпечення адміністративного позову останній має обґрунтувати необхідність задоволення такого клопотання та довести, що незадоволення клопотання призведе хоча б до одного із наслідків, передбачених ч.2 ст. 150 КАС України.
За приписами п.17 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ № 2 від 06.03.2008 року, в ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування обставин, які б свідчили про наявність зазначених вище підстав для забезпечення позову.
Положення ст. 150 КАС України передбачають, що обов`язковою передумовою вжиття заходів для забезпечення позову є обґрунтована заява сторони в тому числі із зазначенням очевидних ознак можливості заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача.
Доводи заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів забезпечення позову суд оцінює з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших осіб, які беруть участь в справі; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовних вимог, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду у випадку невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таким заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового розгляду.
Водночас, суд акцентує увагу на тому, що спосіб забезпечення позову має бути співмірним з заявленими позовними вимогам.
Суд зазначає, що предметом розгляду даної справи є правомірність прийняття відповідачем припису від 03.01.2023 б/н «Про демонтаж металевої огорожі за адресою АДРЕСА_1 ».
Згідно вказаного припису, Приморська районна адміністрація Одеської міської ради вимагає здійснити демонтаж металевої огорожі за адресою АДРЕСА_1 .
При вирішенні питання щодо вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, суд дійшов висновку, що вжиття вищевказаних заходів забезпечення адміністративного позову буде мати наслідком виключно збереження існуючого становища до розгляду справи по суті. Водночас невжиття таких заходів, очевидно, може призвести до того, що захист прав, свобод та інтересів заявника, на захист яких подано адміністративний позов, стане неможливим.
Крім того, вирішуючи заяву ОСОБА_1 , суд виходить з того, що після виконання відповідачем оскаржуваного припису, прийняття рішення у даній справі може втрати своє значення.
З аналогічними доводами погодився Верховний суд у постанові від 23 січня 2020 року по справі №1840/2909/18.
Вжиття заходів забезпечення адміністративного позову у визначений судом спосіб відповідає предмету адміністративного позову та не тягне фактичне вирішення спору по суті.
Слід відзначити, що в даному випадку, з урахуванням обставин справи, такий спосіб забезпечення позову попереджає ризики щодо ускладнення виконання судового рішення.
При цьому таким способом забезпечення позову фактично не спричиняється будь-якої шкоди учасникам справи, не завдаються збитки; натомість запобігається завдання суттєвої та невиправданої матеріальної шкоди як стороні позивача, так і стороні відповідача, в залежності від результатів розгляду справи, що цілком відповідає завданню адміністративного судочинства та меті забезпечення позову.
Аналогічні висновки викладену у постанові Верховного суду від 28 лютого 2019 року по справі № ЗД/813/1/18.
Крім того, вжиття заходів забезпечення позову є тимчасовим заходом, спрямованим на забезпечення виконання судового рішення, не є вирішенням спору по суті як це помилково вважає відповідач, і не свідчить про фактичний дозвіл на розміщення тимчасових споруд без дотримання норм у сфері архітектури та містобудування.
Аналогічні висновки, викладені у постанові Верховний суд від 23 січня 2020 року по справі №1840/2909/18.
Керуючись ст. ст. 150-151, 153-154, 256, 295 КАС України, суд,-
У Х В А Л И В:
Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позов задовольнити частково.
У задоволенні іншої частини заяви про забезпечення позову відмовити.
Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали складено та підписано суддею 09.05.2023 року.

Суддя С.М. Корой