Справа № 160/4549/23
Суддя: Златін Станіслав Вікторович
Дата ухвалення: 2023-05-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

11 травня 2023 року Справа 160/4549/23

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Златіна Станіслава Вікторовича, розглянувши у порядку письмового провадження клопотання позивача про поновлення строку звернення з позовом до суду у справі за позовом ОСОБА_1 до Кам`янського районного центру комплектування та соціальної підтримки, Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

УСТАНОВИВ:

09.03.23 року ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Кам`янського районного центру комплектування та соціальної підтримки, Військової частини НОМЕР_1 , в якому просить:

- визнати протиправними дії Кам`янського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки щодо призову ОСОБА_1 на військову службу під час мобілізації;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 Національної гвардії України прийняти рішення про звільнення ОСОБА_1 з військової служби особового складу Національної гвардії України військової частини НОМЕР_1 .

У позовній заяві позивач просить суд поновити строк звернення з позовом до суду. Клопотання обґрунтовано тим, що посилене виконання позивачем своїх професійних обов`язків в умовах воєнного стану по захисту України від російських окупантів свідчить про поважність причин пропуску строку звернення до суду з цим позовом.

Ухвалою суду від 14.03.2023 року відкрито провадження у справі та вирішено здійснювати розгляд справи за спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.

Відповідач 1 - Кам`янський районний центр комплектування та соціальної підтримки ухвалу суду від 14.03.2023 року отримав 21.03.2023р, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення, яке міститься у матеріалах справи.

Відповідач 2 - Військова частина НОМЕР_1 ухвалу суду від 14.03.2023 року отримав 25.03.2023р, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення, яке міститься у матеріалах справи

Суд, дослідивши заявлене позивачем клопотання, встановив наступне.

Суд під час вирішення питання про відкриття провадження у справі не досліджував питання строку звернення з позовом до суду.

Відповідно до вимог ч.5 ст. 122 КАС України для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Отже, чинне законодавство України, встановленими строками, обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлено досягнення юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

Рішенням Конституційного Суду України від 13.12.2011 року № 17рп/2011 визнано, що держава може встановленням відповідних процесуальних строків, обмежувати строк звернення до суду, що не впливає на зміст та обсяг конституційний прав на судовий захист і доступ до правосуддя.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція), ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», яка набрала чинності для України 11 вересня 1997 року, передбачено, що кожен має право на розгляд його справи судом.

Згідно з ч. 1 ст. 17 Закону України Про виконання рішення та застосування практики Європейського Суду з прав людини суди України застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основних свобод та протоколи до неї і практику Європейського суду, як джерела права.

Так, у справі Delcourt v. Belgium Європейський суд зазначив, що у демократичному суспільстві у світлі розуміння Конвенції, право на справедливий суд посідає настільки значне місце, що обмежувальне тлумачення статті 6 не відповідало б меті та призначенню цього положення.

У справі Bellet v. Fгаnсе Суд зазначив, що стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.

Отже, як свідчить позиція Суду у багатьох справах, основною складовою права на суд є право доступу, в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

Як випливає з рішення Європейського Суду з прав людини у справі Іліан проти Туреччини, правило встановлення обмежень доступу до суду у зв`язку з пропуском строку звернення повинно застосовуватися з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру; перевіряючи його виконання слід звертати увагу на обставини справи.

Наказом начальника Кам`янського районного територыального центру комплектування та соціальної підтримки від 11.04.2022 року № 174 позивача призвано та направлено для проходження військової служби під час мобілізації в особливий період.

Наказом командира Військової частини НОМЕР_1 від 14.04.2022р. №86 позивача зараховано до списків особового складу військової частини.

Позивач звернувся з позовом до суду 09.03.2023 року, що підтверджується штампом суду на позовній заяві позивача.

Отже, позивач пропустив строк звернення з позовом до суду.

Суд зазначає, що з 24.02.2022 року на всій території України запроваджено воєнний стан на підставі Указу Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022.

Оскільки позивач є військовослужбовцем, який призваний під час мобілізації, то запровадження воєнного стану для позивача є поважною причиною для поновлення пропущеного процесуального строку, оскільки позивач є військовим.

Таким чином, суд вважає за необхідне визнати поважною причину пропуску позивачем строку звернення з позовом до суду та необхідність його поновлення.

Керуючись ст. 121, 256 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку звернення з позовом до суду - задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк звернення до суду з даним позовом.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення проти такої ухвали може бути включено до апеляційної чи касаційної скарги на рішення суду, прийняте за результатами розгляду справи.

Суддя С.В. Златін