Справа № 300/1414/23
Суддя: Боршовський Т.І.
Дата ухвалення: 2023-05-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" травня 2023 р. справа № 300/1414/23

м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського окружного адміністративного суду Боршовський Т.І., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання дій неправомірними та зобов`язання до вчинення дій, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернулася до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (далі - відповідач 1, ГУ ПФУ в Івано-Франківській області), Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (далі - відповідач 2, ГУ ПФУ в Донецькій області), в якому просить суд: визнати неправомірними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, які полягають у відмові зарахувати до страхового стажу періоди роботи з 01.01.1985 по 10.03.1993 відповідно до записів трудової книжки НОМЕР_1 позивача; скасувати рішення № 66 Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 26.09.2022 відповідно до якого у призначенні пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" ОСОБА_1 відмовлено; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області зарахувати до страхового стажу періоди роботи з 01.01.1985 по 10.03.1993 відповідно до записів трудової книжки НОМЕР_1 позивача; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області повторно розглянути заяву від 19.09.2022 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Позовні вимоги мотивовано тим, що ОСОБА_1 19.09.2022 звернувся до сервісного центру Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії за віком, за результатом розгляду якої ГУ ПФУ в Донецькій області прийняло рішення № 66 від 26.09.2022 про відмову позивачу в призначенні пенсії. ОСОБА_1 вважає зазначену відмову в призначенні пенсії за віком протиправною, оскільки позивачем подано пенсійному органу трудову книжку, яка підтверджує необхідний стаж роботи, який дає право на призначення пенсії за віком. Позивач вказав на те, що відповідач 2 протиправно не зарахував до його страхового стажу періоди роботи з 01.01.1985 по 10.03.1993 в колгоспі «Дружба» згідно записів у трудовій книжці серії НОМЕР_1 , лише з підстав незасвідчення записів про встановлені та фактично відпрацьовані мінімуми трудової участі у громадському господарстві за кожен рік підписом керівника колгоспу та печаткою, а також за відсутності номерів та дат підстав внесення таких записів до трудової книжки. Позивач зазначив, що записи в трудовій книжці підтверджують факт відпрацювання встановлених в колгоспі «Дружба» мінімумів трудової участі у громадському господарстві. При цьому, ОСОБА_1 не може нести відповідальність за правильність та повноту оформлення його трудової книжки та бухгалтерських документів на підприємстві, а тому неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення ОСОБА_1 права на отримання пенсії за віком на загальних підставах.

Ухвалою від 29.03.2023 суд відкрив провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

17.04.2023 через канцелярію Івано-Франківського окружного адміністративного суду надійшов відзив ГУ ПФУ в Івано-Франківській області № 0900-0902-8/16709 від 14.04.2023 на позовну заяву. Так, представник відповідача 1 зазначив, що на дату звернення ОСОБА_1 до сервісного центру Пенсійного фонду України із заявою від 19.09.2022 про призначення пенсії за віком, страховий стаж позивача складав 21 рік 6 місяців, що є недостатнім для призначення пенсії за віком. До страхового стажу позивача не зараховано період роботи з 01.01.1985 по 10.03.1993 в колгоспі «Дружба», оскільки записи в трудовій книжці серії НОМЕР_1 щодо встановленого та фактично відпрацьованого мінімуму трудової участі у громадському господарстві за кожний рік зроблені не в установленому порядку, а саме: не зазначені дати підстав, записи не засвідчені підписом керівника колгоспу або спеціально уповноваженої правлінням колгоспу особи та печатки за кожний рік. При цьому, в довідці ПП «Джерело» від 14.01.2022 № 10 про роботу позивача в колгоспі «Дружба» відсутня інформація щодо встановленого та відпрацьованого мінімуму фактичної участі у громадському господарстві. Таким чином, ГУ ПФУ в Донецькій області правомірно прийняло рішення № 66 від 26.09.2022 про відмову позивачу в призначенні пенсії за віком. Представник відповідача 1 просить суд відмовити в задоволенні позову (а.с. 23-32).

18.04.2023 через канцелярію Івано-Франківського окружного адміністративного суду надійшов відзив ГУ ПФУ в Донецькій області № 0500-0905-8/31179 від 17.04.2023 на позовну заяву. У відзиві відповідач 2 заперечив проти задоволення позову. Представник відповідача 2 вказав, що за результатом розгляду заяви від 19.09.2022 про призначення пенсії за віком та долучених до неї документів, до страхового стажу позивача не зараховано період роботи з 01.01.1985 по 10.03.1993 в колгоспі «Дружба», оскільки записи в трудовій книжці серії НОМЕР_1 щодо встановленого та фактично відпрацьованого мінімуму трудової участі у громадському господарстві за кожний рік виконані з порушенням вимог встановленого законом порядку, а саме: не зазначені дати підстав. Також в ПП «Джерело» від 14.01.2022 № 10 про роботу позивача в колгоспі «Дружба» відсутня інформація щодо встановленого та відпрацьованого мінімуму фактичної участі у громадському господарстві. За вказаних обставин, на дату звернення ОСОБА_1 із заявою від 19.09.2022 про призначення пенсії за віком, страховий стаж позивача складав 21 рік 6 місяців, що є недостатнім для призначення пенсії за віком, а тому ГУ ПФУ в Донецькій області правомірно прийняло рішення № 66 від 26.09.2022 про відмову позивачу в призначенні пенсії за віком. Представник відповідача 2 просить суд відмовити в задоволенні позову (а.с. 33-36).

27.04.2023 через канцелярію Івано-Франківського окружного адміністративного суду надійшов лист ГУ ПФУ в Івано-Франківській області від 25.04.2023 № 0900-0902-7/18324, до якого долучено належним чином засвідчені копії документів пенсійної справи ОСОБА_1 (а.с. 37-71).

З 24.04.2023 по 08.05.2023 головуючий суддя у справі перебував у відпустці.

Обставини справи, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернувся 19.09.2022 до через веб-портал до Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії за віком. До заяви додано: паспорт громадянина України НОМЕР_2 (а.с. 44-46); довідку про присвоєння ідентифікаційного номеру (а.с. 47); копію диплому серії НОМЕР_3 від 25.11.2016 (а.с. 48-50); копію військового квитка серії НОМЕР_4 від 28.05.1981 (а.с. 51-52); трудову книжку від 26.09.1977 (а.с. 53-55); трудову книжку серії НОМЕР_1 від 31.12.1985 (а.с. 56-61); архівну довідку КП «Бершадський трудовий архів» від 30.08.2022 № 788 (а.с. 62); архівну довідку КП «Бершадський трудовий архів» від 30.08.2022 № 789 (а.с. 63); архівну довідку Крижопільського трудового архіву від 19.04.2022 № 216/01-15 (а.с. 64); архівну довідку Крижопільського трудового архіву від 19.04.2022 № 159/01-14 (а.с. 65); довідку ПП «Джерело» від 14.01.2022 № 10 (а.с. 66); довідку ПП «Джерело» від 14.01.2022 № 11 (а.с. 67); довідку Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Злагода» від 20.06.2002 № 35 (а.с. 68); відомість Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Злагода» про кількість вироблених трудоднів (людиноднів), трудову участь у громадському виробництві (а.с. 69).

26.09.2022 ГУ ПФУ в Донецькій області прийняло рішення № 66 про відмову в призначенні пенсії. Рішення відповідача 2 від 26.09.2022 про відмову в призначенні пенсії мотивоване тим, що загальний страховий стаж позивача становить 21 рік 06 місяців 10 днів. До страхового стажу не зараховано період роботи з 01.01.1985 по 10.03.1993: згідно записів трудової книжки серії НОМЕР_1 , оскільки записи щодо встановленого та фактично відпрацьованого мінімуму трудової участі у громадському господарстві за кожний рік зроблені не в установленому порядку (не зазначені номери та дати підстав, записи не засвідчені підписом керівника колгоспу або спеціально уповноваженої правлінням колгоспу особи та печатки за кожний рік); згідно довідки від 14.01.2022 № 10, виданої ПП «Джерело», оскільки в довідці відсутня інформація щодо встановленого та відпрацьованого мінімуму фактичної участі у громадському господарстві. Право на призначення пенсії за віком заявник набуде з 65 років (а.с. 12).

Вважаючи протиправним рішення ГУ ПФУ в Донецькій області № 66 від 26.09.2022 про відмову в призначенні пенсії, представник позивача звернувся з цим позовом до суду, в якому просить суд зобов`язати ГУ ПФУ в Івано-Франківській області зарахувати до страхового стажу позивача періоди роботи з 01.01.1985 по 10.03.1993 відповідно до записів трудової книжки НОМЕР_1 та повторно розглянути заяву від 19.09.2022 ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

При прийнятті рішення суд керується такими правовими нормами та мотивами:

Згідно із статтею 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, визначає Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV).

Умови призначення пенсії за віком визначені статтею 26 Закону № 1058-IV.

Так, згідно з частиною першою статті 26 Закону № 1058-IV особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.

Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2022 року по 31 грудня 2022 року - не менше 29 років.

Таким чином для призначення ОСОБА_1 пенсії за віком необхідна наявність двох обов`язкових умов у сукупності: вік 60 років; страховий стаж не менше 29 років.

Відповідно до копії паспорта громадянина України серії НОМЕР_2 ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.6), а тому на час звернення до органу Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії за віком від 19.09.2023 позивач досяг віку 60 років.

Щодо дотримання умов закону для призначення пенсії за віком в частині наявності в позивача страхового стажу, то судом встановлено таке.

Згідно рішення ГУ ПФУ в Донецькій області № 66 від 26.09.2022 про відмову в призначенні пенсії загальний страховий стаж позивача становить 21 рік 06 місяців 10 днів. До страхового стажу не зараховано період роботи з 01.01.1985 по 10.03.1993: згідно записів трудової книжки серії НОМЕР_1 , оскільки записи щодо встановленого та фактично відпрацьованого мінімуму трудової участі у громадському господарстві за кожний рік зроблені не в установленому порядку (не зазначені номери та дати підстав, записи не засвідчені підписом керівника колгоспу або спеціально уповноваженої правлінням колгоспу особи та печатки за кожний рік); згідно довідки від 14.01.2022 № 10, виданої ПП «Джерело», оскільки в довідці відсутня інформація щодо встановленого та відпрацьованого мінімуму фактичної участі у громадському господарстві. Право на призначення пенсії за віком заявник набуде за досягнення 65 років (а.с. 12).

Таким чином, спірним періодом роботи ОСОБА_1 , який не зарахований до його страхового стажу, є період роботи з 01.01.1985 по 10.03.1993 в колгоспі «Дружба».

Згідно з статтею 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Такий порядок затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637. Згідно з пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Пунктом 3 Порядку підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Згідно відомостей трудової книжки ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 , копія якої наявна в матеріалах справи, суд встановив, що позивач: з 01.01.1985 прийнятий до колгоспу «Дружба»; з 10.03.1993 звільнений із членів колгоспу «Дружба» (а.с. 9).

Також на підтвердження факту роботи позивача в колгоспі «Дружба», ОСОБА_1 надав органу Песійного фонду України довідку ПП «Джерело» № 10 від 14.01.2022, згідно якої позивач працював в колгоспі «Дружба» трактористом з 01 січня 1985 року по березень 1993 року (а.с. 10).

Щодо доводів відповідачів про те, що записи в трудовій книжці серії НОМЕР_1 щодо встановленого та фактично відпрацьованого мінімуму трудової участі у громадському господарстві за кожний рік зроблені не в установленому порядку, то суд вказує на таке.

Відповідно до частин першої та другої статті 56 Закону України "Про пенсійне забезпечення" до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

При обчисленні стажу роботи в колгоспі за період після 1965 року, якщо член колгоспу не виконував без поважних причин встановленого мінімуму трудової участі в громадському господарстві, враховується час роботи за фактичною тривалістю.

Таким чином, єдиною підставою для не врахування до трудового стажу періоду роботи колгоспника за фактичною тривалістю є невиконання встановленого мінімуму трудової участі саме без поважних причин.

Так, відповідно до статей 3, 48 Примірного статуту колгоспників, прийнятого ІІІ Всесоюзним з`їздом колгоспників 27.11.1969, затвердженого постановою ЦК КПРС і Ради Міністрів СРСР від 28.11.1969, громадяни СРСР приймались в члени колгоспу на підставі заяви, яка розглядалася спочатку правлінням колгоспу, після чого прийом у члени колгоспу проводиться загальними зборами колгоспників за поданням правління. Допускається залучення на роботу за трудовими договорами фахівців та інших працівників з боку лише в тих випадках, коли в колгоспі немає відповідних фахівців або коли сільськогосподарські та інші роботи не можуть бути виконані в необхідні терміни силами колгоспників (стаття 24 Примірного статуту 1969 року).

Порядок ведення трудових книжок колгоспників врегульований Основними положеннями про порядок видачі та ведення трудових книжок колгоспників, які затверджені постановою Ради Міністрів СРСР від 21.04.1975 за №310, та чинних на час розгляду справи (далі - Основні Положення).

Відповідно до пунктів 1, 2 Основних Положень трудова книжка колгоспника є основним документом про трудову діяльність членів колгоспів. Трудові книжки ведуться на всіх членів колгоспу з моменту їх вступу в члени колгоспу.

До трудової книжки колгоспника, зокрема, заносяться: відомості про колгоспника: прізвище, ім`я, по батькові, дата народження, освіта, професія, спеціальність; відомості про роботу: призначення на роботу, переведення на іншу роботу, закінчення роботи; відомості про трудову участь: прийнятий в колгоспі річний мінімум трудової участі в громадському господарстві, його виконання (пункт 5 Основних Положень).

Згідно з пунктом 6 Основних Положень всі записи в трудовій книжці засвідчуються у всіх розділах за час роботи в колгоспі підписом голови колгоспу або спеціально уповноваженої правлінням колгоспу особи та печаткою.

Також встановлений взірець трудової книжки колгоспника, відповідно до якого трудова книжка колгоспника містить окремі розділи: ІІІ "членство в колгоспі", де зазначаються відомості про прийом в члени колгоспу, припинення членства в колгоспі та причини такого припинення , відомості про документ, на підставі якого внесений запис; ІV "відомості про роботу" - відомості про прийом на роботу, переведення на іншу посаду, звільнення з роботи, із зазначенням причин та відомості про документ, на підставі якого внесений запис; V "трудова участь у громадському господарстві" - встановлений у колгоспі річний мінімум трудової участі в громадському господарстві, виконання річного мінімуму трудової участі, причини невиконання встановленого мінімум трудової участі, відомості про документ, на підставі якого внесений запис.

Відповідно до пункту 8 Основних Положень, трудові книжки зберігаються в правлінні колгоспу як бланки суворої звітності, а при припиненні членства в колгоспі видаються їх власникам на руки.

Отож, виходячи з наведеного, можна дійти висновку про те, що трудова діяльність членів колгоспів підтверджується трудовою книжкою колгоспника встановленого взірця, що є основним документом про трудову діяльність членів колгоспів, та до якої вносяться відомості, зокрема про прийом роботу, переведення на іншу посаду, звільнення з роботи, а також трудову участь у громадському господарстві (встановлений у колгоспі річний мінімум трудової участі в громадському господарстві, виконання річного мінімуму трудової участі, причини невиконання встановленого мінімум трудової участі).

В спірному випадку, трудова книжка ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 містить відомості про трудову участь позивача в громадському господарстві із встановленим річним мінімумом трудової участі:

- в 1986 році в колгоспі «Дружба» було встановлено 280 відпрацьованих людино-днів за рік, ОСОБА_1 відпрацював 288 людино-днів, за які нараховано 2721,14 рублів, запис внесено на підставі розрахункової відомості № 149;

- в 1985 році в колгоспі «Дружба» було встановлено 280 відпрацьованих людино-днів за рік, ОСОБА_1 відпрацював 315 людино-днів, за які нараховано 3217,67 рублів, запис внесено на підставі розрахункової відомості № 168;

- в 1987 році в колгоспі «Дружба» було встановлено 280 відпрацьованих людино-днів за рік, ОСОБА_1 відпрацював 325 людино-днів, за які нараховано 2900,31 рублів, запис внесено на підставі розрахункової відомості № 146;

- в 1988 році в колгоспі «Дружба» було встановлено 280 відпрацьованих людино-днів за рік, ОСОБА_1 відпрацював 334 людино-днів, за які нараховано 4445,33 рублів, запис внесено на підставі розрахункової відомості № 154;

- в 1989 році в колгоспі «Дружба» було встановлено 280 відпрацьованих людино-днів за рік, ОСОБА_1 відпрацював 318 людино-днів, за які нараховано 3174,30 рублів, запис внесено на підставі розрахункової відомості № 161;

- в 1990 році в колгоспі «Дружба» було встановлено 280 відпрацьованих людино-днів за рік, ОСОБА_1 відпрацював 338 людино-днів, за які нараховано 4095,07 рублів, запис внесено на підставі розрахункової відомості № 148;

- в 1991 році в колгоспі «Дружба» було встановлено 280 відпрацьованих людино-днів за рік, ОСОБА_1 відпрацював 306 людино-днів, за які нараховано 3697,54 рублів, запис внесено на підставі розрахункової відомості № 145;

- в 1992 році в колгоспі «Дружба» було встановлено 280 відпрацьованих людино-днів за рік, ОСОБА_1 відпрацював 355 людино-днів, за які нараховано 1149,65 рублів, запис внесено на підставі розрахункової відомості № 156;

- в 1993 році в колгоспі «Дружба» ОСОБА_1 відпрацював 47 людино-днів, за які нараховано 169,90 рублів, запис внесено на підставі розрахункової відомості № 32.

Такі записи підтверджують виконання позивачем встановлених в колгоспі «Дружба» річних мінімумів трудової участі за період з 01.01.1985 по 10.03.1993 та містять підстави внесення таких записів - розрахункові відомості, відтиск печатки колгоспу «Дружба», а тому є помилковими доводи відповідачів про незазначення підстав внесення в трудову книжку відомостей про трудову участь позивача в громадському господарстві із встановленим річним мінімумом трудової участі.

Щодо не засвідчення таких записів підписом голови колгоспу або спеціально уповноваженої правлінням колгоспу особи, то суд звертає увагу на таке.

Пунктом 13 Основних Положень встановлено, що відповідальність за організацію робіт з ведення, обліку, зберігання та видачі трудових книжок покладено на голову колгоспу. За порушення встановленого порядку ведення, обліку, зберігання і видачі трудових книжок посадові особи несуть відповідальність відповідно до статуту і правил внутрішнього розпорядку колгоспу, а в передбачених законом випадках іншу відповідальність.

Згідно з пунктом 14 Основних Положень правління колгоспів вживають заходи щодо строгого дотримання встановленого порядку ведення трудових книжок, забезпечення кадрів працівників, які ведуть трудові книжки, підготовленими до такої роботи особами, забезпечують належне зберігання архівних документів, які стосуються трудової діяльності колгоспників.

Таким чином, відповідальність за організацію робіт з ведення трудвих книжок покладено на голову колгоспу, а не працівника.

Аналогічні вимоги містяться також в Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, затвердженої постановою Держкомпраці СРСР від 20.06.1974 № 162, яка була чинною в спірний період.

Так, відповідно до вказаної Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, затверджена постановою Держкомпраці СРСР від 20.06.1974 № 162: трудова книжка є основним документом про трудову діяльність робітників і службовців; трудові книжки ведуться на всіх робітників і службовців державних, кооперативних і громадських підприємств, установ і організацій, які працювали понад 5 днів, в тому числі на сезонних і тимчасових працівників, а також на позаштатних працівників за умови, якщо вони підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; всі записи в трудовій книжці про прийом на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагородження та заохочення вносяться адміністрацією підприємства після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого терміну, а при звільненні - в день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження); записи проводяться акуратно, пір`яний чи кульковою ручкою, чорнилом чорного, синього або фіолетового кольору; в розділах "Відомості про роботу", "Відомості про нагородження", "Відомості про заохочення" трудової книжки (вкладиша) закреслення раніше внесених неточних або неправильних записів не допускається; в графі 3 розділу "Відомості про роботу" у вигляді заголовка пишеться повне найменування підприємства; в графі 3 пишеться: "Прийнято або призначений в такий-то цех, відділ, підрозділ, ділянку, виробництво" із зазначенням їх конкретного найменування, а також найменування роботи, професії або посади і присвоєного розряду. Записи про найменування роботи, професії або посади, на яку прийнято працівника, виробляються: для робітників - відповідно до найменуваннями професій, вказаних у Єдиному тарифно-кваліфікаційному довіднику робіт і професій робітників; для службовців - відповідно до найменуваннями посад, зазначених в Єдиної номенклатурі посад службовців, або відповідно до штатного розкладу; при звільненні робітника або службовця всі записи про роботу, нагородження та заохочення, внесені в трудову книжку за час роботи на даному підприємстві, засвідчуються підписом керівника підприємства або спеціально уповноваженої ним особи і печаткою підприємства або печаткою відділу кадрів; бланки трудових книжок і вкладишів до них зберігаються в бухгалтерії підприємства як документи суворої звітності і видаються за заявкою у підзвіт особі, відповідальній за ведення трудових книжок; після закінчення кожного місяця бухгалтерія вимагає від особи, відповідальної за ведення трудових книжок, звіту про наявність бланків трудових книжок і вкладишів до них, з додатком прибуткового ордера каси підприємства. На зіпсовані під час заповнення бланки трудових книжок і вкладишів до них складається акт.

Пунктом 18 постанови Ради Міністрів Української РСР і Всесоюзної Центральної Ради професійних спілок "Про трудові книжки робітників і службовців" від 06.09.1973 № 656 передбачено, що відповідальність за організацію робіт з ведення, обліку, зберігання і видачі трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації. За порушення встановленого порядку ведення, обліку, зберігання і видачі трудових книжок посадові особи несуть дисциплінарну, а в передбачених законом випадках іншу відповідальність.

Аналогічні положення містяться в пункті 4 Постанови Кабінету Міністрів України "Про трудові книжки працівників" від 27.04.1993 № 301, згідно якого відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання та видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства. За порушення встановленого порядку ведення, обліку, зберігання і видачі трудових книжок посадові особи несуть дисциплінарну, а в передбачених законом випадках іншу відповідальність.

В спірному випадку, трудова книжка ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 оформлена відповідно до вимог Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, затверджена постановою Держкомпраці СРСР від 20.06.1974 № 162, оскільки містить інформацію стосовно періоду роботи з 01.01.1985 по 10.03.1993 в колгоспі «Дружба», а саме: дати прийняття на роботу, найменування підприємства, де працював позивач, а також зазначено на підставі яких наказів позивач прийнятий на роботу та звільнений з роботи, містить відтиск печатки колгоспу «Дружба».

Щодо підпису голови колгоспу або спеціально уповноваженої правлінням колгоспу особи, яким мають бути засвідчені записи в трудовій книжці про трудову участь позивача в громадському господарстві із встановленим річним мінімумом трудової участі, то такий підпис має проставляти не позивач, а голови колгоспу або спеціально уповноваженої правлінням колгоспу особи. При цьому, ні Основними Положеннями, ні Інструкцією, не передбачено наслідків для особи, на яку оформлено трудову книжку, за порушення порядку ведення такої трудової книжки.

Органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. Однак, відповідачами не здійснено жодних дій, спрямованих на отримання відомостей, додаткових документів, на підставі яких можна було б додатково підтвердити страховий стаж позивача.

Таким чином, з огляду на встановлені обставини, суд вважає, що заперечення відповідача щодо наданої позивачем трудової книжки не можуть бути підставою для неврахування відповідного періоду роботи для обрахунку стажу при призначенні пенсії за період з 01.01.1985 по 10.03.1993. Рішення органу Пенсійного фонду України в цій частині є надмірним формалізмом, наслідком чого стало порушення конституційного права позивача на соціальний захист у формі отримання пенсії за віком.

Такий висновок суду відповідає правовій позиції Верховного Суду, зазначеній в постанові від 06.02.2018 у справі № 677/277/17, від 24.05.2018 у справі № 490/12392/16-а, від 30.09.2019 у справі № 638/18467/15-а, від 19.12.2019 у справі № 307/541/17.

Суд переконаний, з огляду на вказані вище положення Інструкції та Порядку, що важливим для врахування відповідного періоду роботи особи до її страхового стажу, що дає право на пенсію, є наявність відповідних записів в трудовій книжці щодо такої роботи, а не якість оформлення такої трудової книжки. Зрештою, в разі виникнення у відповідача будь-яких сумнівів щодо певного періоду роботи позивача, пенсійний орган міг витребувати первинні документи за цей період, однак цього не зробив.

В спірному випадку в трудовій книжці ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 є належно оформлені записи щодо періоду його роботи з 01.01.1985 по 10.03.1993, які мали бути враховані органом пенсійного фонду до страхового стажу, що дає право позивачу на призначення пенсію за віком.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Встановлені судом обставини, з огляду на критерії правомірності поведінки суб`єкта владних повноважень, вказують на протиправність рішення відповідача 2 за № 66 від 26.09.2022 про відмову у призначенні позивачу пенсії, оскільки таке рішення прийнято ГУ ПФУ в Донецькій області безпідставно та необґрунтовано. Оскільки рішенням відмовлено в призначення позивачу пенсії, і таке рішення приймалося за результатами оцінки наданих особою документів для призначення пенсії за різні періоди в сукупності, суд вважає, що таке рішення має бути скасовано повністю. Отже, рішення ГУ ПФУ в Донецькій області № 66 від 26.09.2022 про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії належить скасувати як протиправне.

Щодо вимог позивача зобов`язального характеру, то суд вказує на таке.

Суд пам`ятає, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. Відповідно до положень статті 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про: визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

Отже, з врахуванням приписів статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, процесуальні засоби відновлення порушеного права мають бути гнучкими та ефективними, забезпечувати поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату, метою судового захисту порушеного права є вирішення між сторонами правового конфлікту, припинення публічно-правового спору та використання дієвого способу захисту (відновлення) порушеного права.

З огляду на зміст положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою Правління пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1, уповноваженим органом для призначення (перерахунку) пенсії є Пенсійний фонд України, до компетенції якого і входить розгляд документів.

В спірному випадку судом зроблено висновок про те, що відповідач 2 необгрунтовано та без відповідної підстави відмовив позивачу в зарахуванні до страхового стажу ОСОБА_1 періоду його роботи з 01.01.1985 по 10.03.1993 в колгоспі «Дружба», наслідком чого є скасування рішення ГУ ПФУ в Донецькій області № 66 від 26.09.2022 про відмову у призначенні пенсії за віком.

Постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1 «Про затвердження Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Постанова №22-1), передбачено опрацювання заяв про призначення/перерахунки пенсії бек офісами територіальних органів Фонду в порядку черговості надходження таких заяв незалежно від місця подачі заяви та місця проживання пенсіонера. Відповідно пункту 4.2 розділу IV Постанови №22-1, після реєстрації заяви та сканування документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу. Рішення за результатами заяви підписується керівником органу, що призначає пенсію (іншою посадовою особою, визначеною відповідно до наказу керівника органу, що призначає пенсію, щодо розподілу обов`язків), та зберігається в електронній пенсійній справі особи.

В спірному випадку заяву про призначення пенсії позивач подав за місцем проживання та перебування на обліку, тобто до ГУ ПФУ в Івано-Франківській області. Відповідно, публічно-правові відносини в ОСОБА_1 виникли саме з ГУ ПФУ в Івано-Франківській області.

Подана заява відповідно до екстериторіальності розподілу єдиної черги завдань розглядалась ГУ ПФУ в Донецькій області, яке прийняло оспорене рішення про відмову у призначенні пенсії № 66 від 26.09.2022.

При цьому, пунктом 4.10 Постанови № 22-1 передбачено, що після призначення пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший електронна пенсійна справа засобами програмного забезпечення передається до органу, що призначає пенсію, за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи для здійснення виплати пенсії.

Таким чином, за приписами Постанови №22-1 електронна пенсійна справа знаходиться в пенсійному органі за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи, та такий орган здійснює нарахування та виплату пенсії. Тобто, після надання відповіді електронна пенсійна справа, яка була отримана ГУ ПФУ в Донецькій області, для опрацювання, була передана засобами програмного забезпечення до органу, що призначає пенсію, за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання ОСОБА_1 . Тому пенсійна справа позивача після розгляду заяви перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Івано-Франківській області.

Суд звертає увагу на те, що позивач, з огляду на принцип диспозитивності, вільно розпоряджається своїми правами, та самостійно обирає способи захисту порушеного права в спірних правовідносинах. Позовні вимоги ОСОБА_1 спрямовані на зобов`язання ГУ ПФУ в Івано-Франківській області усунути вказані вище судом помилки через неправильне застосування положень пенсійного законодавства при оцінці обставин, які дають позивачу право на призначення пенсії за віком за його заявою від 19.09.2022 про призначення пенсії та долученими до неї документами.

Позивач просить суд зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області зарахувати до страхового стажу періоди роботи з 01.01.1985 по 10.03.1993 відповідно до записів трудової книжки НОМЕР_1 позивача за повторно розглянути заяву від 19.09.2022 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування"

Підсумовуючи, суд дійшов висновку позов задовольнити повністю: скасувати рішення ГУ ПФУ в Донецькій області № 66 від 26.09.2022 про відмову в призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком, зобов`язати ГУ ПФУ в Івано-Франківській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період його роботи з 01.01.1985 по 10.03.1993 в колгоспі «Дружба» та повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 19.09.2022 про призначення пенсії за віком із врахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні в цій справі.

Таким чином, позов належить задовольнити повністю.

Щодо розподілу судових витрат у справі:

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

В підтвердження судових витрат у справі позивачем подано квитанцію № 22 від 22.03.2023 про сплату судового збору за подання позовної заяви до суду в розмірі 1073,60 грн.

З огляду на задоволення позову та враховуючи, що спір виник внаслідок протиправного рішення ГУ ПФУ в Донецькій області, позивачу належить відшкодувати за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ПФУ в Донецькій області 1073,60 грн. судових витрат по сплаті судового збору за подання позовної заяви до суду.

Керуючись статтями 139, 241-246, 255, 262, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області № 66 від 26.09.2022 про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (ідентифікаційний код - 20551088, вулиця Січових Стрільців, 15, місто Івано-Франківськ, 76018) зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_5 , АДРЕСА_1 ) період його роботи з 01.01.1985 по 10.03.1993 в колгоспі «Дружба» та повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 19.09.2022 про призначення пенсії за віком із врахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні в цій справі.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (ідентифікаційний код - 13486010, площа Соборна, 3, місто Слов`янськ, Донецька область, 84122) на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_5 , АДРЕСА_1 ) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1073 (одна тисяча сімдесят три) гривні 60 копійок.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку. Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення рішення в повному обсязі. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_5 , АДРЕСА_1 .

Відповідач 1: Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, ідентифікаційний код - 20551088, вулиця Січових Стрільців, 15, місто Івано-Франківськ, 76018.

Відповідач 2: Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, ідентифікаційний код - 13486010, площа Соборна, 3, місто Слов`янськ, Донецька область, 84122.

Суддя /підпис/ Боршовський Т.І.