Справа № 686/8090/23
Суддя: Заворотна О. Л.
Дата ухвалення: 2023-05-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 686/8090/23
Провадження № 2-а/686/158/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 травня 2023 року м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області в складі:

головуючого - судді Заворотної О.Л.

секретаря судового засідання Сікори Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Хмельницькому справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління національної поліції у Вінницькій області, Управління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції, за участю третьої особи інспектора Управління патрульної поліції у Вінницькій області Пликанчука Ярослава Сергійовича про скасування постанови,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області із позовом про скасування постанови, в обґрунтування якого вказав, що постановою серії ЕАС № 6722862 від 23 березня 2023 року, позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. за ч. 1 ст.126, за те, що 23 березня 2023 року о 17 год. 23 хв. за адресою: м. Вінниця, Шосе Хмельницьке 101 км, керуючи транспортним засобом Skoda Superb, державний номерний знак НОМЕР_1 , не надав для працівників поліції посвідчення водія та свідоцтво на керування транспортного засобу, чим порушив п.2.1 а,б) ПДР України. Позивач не погоджується із вказаною постановою, вказує, що постанова не була йому вручена, справа розглядалась без його участі, копію постанови отримав 29.03.2023 по пошті, при розгляді справи не були з`ясовані обставини які, б свідчили що в діях позивача є ознаки проступку, правил дорожнього руху не порушував, просить постанову скасувати, стягнути з відповідача судові витрати на правову допомогу, а провадження у справі закрити.

Ухвалою суду від 05.04.2023 року відкрито провадження у справі, до участі у справі в якості співвідповідача залучено Управління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції, справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Відповідно до ст. 257 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) за правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь - яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у ч. 4 цієї статті.

Згідно з ч. 5 ст. 262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь якої зі сторін про інше. За клопотання однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Відповідно до ст. 258 КАС України суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

01.05.2023 на адресу суду надійшов відзив Управління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції, де зазначено, що 23.03.2023 року під час несення служби на КПП «Хмельницьке шосе» нарядом патрульної поліції Юнкер-252, зокрема інспекторами роти №1 БУПП у Вінницькій області ДПП ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Назарук Т.В. було помічено та виявлено автомобіль, водій якого, ОСОБА_1 , керуючи тз Skoda Superb д.н.з. НОМЕР_1 , при перевірці документів, не пред`явив посвідчення водія, реєстраційний документ на ТЗ для перевірки, чим порушив п. 2.4 а ПДР України та скоїв правопорушення передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП, за що накладено штраф у розмірі 425 грн.

З відеозапису портативного відео реєстратора поліцейського, вбачається неодноразове прохання інспектора пред`явити документи передбачені законодавством, однак позивач принципово не погоджувався надати їх для ознайомлення, що і змусило винести постанову та притягти до відповідальності позивача по справі.

Постанова є правомірною, винесена згідно норм чинного законодавства та такою, що не підлягає скасуванню, просить відмовити в позові в повному обсязі.

Суд, дослідивши та оцінивши докази у справі, встановив наступні обставини та відповідні правовідносини.

Судом встановлено, що постановою серії ЕАС № 6722862 від 23 березня 2023 року, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. за ч. 1 ст.126, за те, що 23 березня 2023 року о 17 год. 23 хв. за адресою: м. Вінниця, Шосе Хмельницьке 101 км., він керуючи транспортним засобом Skoda Superb, державний номерний знак НОМЕР_1 , не надав для працівників поліції посвідчення водія та свідоцтво на керування транспортного засобу, чим порушив п.2.1 а,б) ПДР України.

Вчинення адміністративного правопорушення було зафіксоване не в автоматичному режимі.

За правилами ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частиною 1 статті 126 КУпАП України визначено, що керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, а також полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), або не пред`явила електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, а також інших документів, передбачених законодавством, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно п.2.1 а,б) ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі:

а) посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії;

б) реєстраційний документ на транспортний засіб (для транспортних засобів Збройних Сил, Національної гвардії, Держприкордонслужби, Держспецтрансслужби, Держспецзв`язку, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - технічний талон).

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, а також іншими документами.

Законом України від 14 липня 2015 року N 596-VII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху" внесено зміни до ст. 258 КУпАП, зі змісту яких вбачається, що у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до ст. 283 КУпАП.

В силу ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Приписами частини 3 статті 283 КУпАП чітко передбачено імперативний обов`язок відповідача щодо зазначення технічного засобу яким здійснено фото або відеозапис у постанові по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що в п. 7 постанови не зазначено, що до постанови додаються будь-які матеріали.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно зі ст.ст. 73, 74 КАС України належними та допустимими є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ст.ст. 75, 76 КАС України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Таким, чином, сама по собі постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення не є доказом у справі про адміністративне правопорушення, оскільки містить лише опис обставин, які визнані відповідачем підставою для притягнення позивача до адміністративної відповідальності, без зазначення певних доказів на їх підтвердження.

Також, суд зауважує про процесуальний обов`язок відповідача, передбачений частиною 2 статті 71 КАС України, щодо доказування правомірності винесення постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Відповідно до статті 293 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень: 1) залишає постанову без зміни, а скаргу без задоволення; 2) скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд; 3) скасовує постанову і закриває справу; 4) змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Оскільки доводи позивача спростовані не були, будь-які сумніви з приводу наявності вини водія транспортного засобу трактуються на користь останнього, а наявна у справі копія постанови не дає суду підстав зробити висновок про те, що позивач вчинив правопорушення, передбачене, ч. 1 ст. 126 КУпАП, тому суд приходить до висновку, що в діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП, у зв`язку з чим зазначена постанова підлягає скасуванню, а справа про притягнення позивача до адміністративної відповідальності закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Позивач просить стягнути судові витрати, що складаються зі сплаченого судового збору в розмірі 1073,60 грн. та витрат на правову допомогу в розмірі 2000грн.

Так, за приписом пункту 4 Закону № 3674-VI за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, яка подана фізичною особою, ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що на дату подання позовної заяви становить 536,80грн., таким чином надмірно сплачена сума судового збору в розмірі 536,80 грн. підлягає поверненню позивачу з державного бюджету, в сума судового збору в розмірі 536,80 грн. підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції у Вінницькій області ДПП на користь позивача.

Приписами ст.30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" визначено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Документально підтверджені судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

Однак, витрати на правничу допомогу адвоката мають бути: пов`язаними з конкретною справою; співмірними із: складністю справи, що визначається предметом спору, обсягом дослідження доказів, тривалістю розгляду справи, тощо; ціною позову; обсягом наданих послуг, що має бути підтверджено актами наданих послуг, актами виконаних робіт, тощо; витраченим часом адвоката на надання правничої допомоги; підтверджені належними доказами, а саме: квитанцією до прибуткового касового ордера, платіжним дорученням з відміткою банку або іншим банківським документом, касовим чеком, тощо.

При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи.

Відповідно до договору про надання юридичних послуг від 29.03.2023, укладеного між адвокатом Марцонь В.Б. та Бондарем А.М., сторони погодили розмір гонорару адвоката : 2000грн. за представництво адвокатом інтересів сторони в якості представника та захисника. Згідно з розрахунком витрат на правову допомогу адвоката загальна сума витрат становить 2000грн.

За правилами оцінки доказів, встановлених ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Слід звернути увагу, що при визначенні суми відшкодування суд повинен виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі "Схід/Захід Альянс Лімітед" проти України" (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).

Вказаний правовий висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц.

Відповідно до пункту 10 частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, однією з основних засад (принципів) адміністративного судочинства є: відшкодування судових витрат фізичних та юридичних осіб, на користь яких ухвалене судове рішення.

Відповідно до частини 3 статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно вимог ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи вищевикладене, витрати на правову допомогу в розмірі 2000 грн. підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції у Вінницькій області ДПП на користь позивача

Керуючись ст.ст. 126, 247, 251, 252, 287 - 293 КУпАП, ст.ст. 2, 5, 19, 25, 90, 168, 246, 258, 293 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

вирішив:

Позов задовольнити.

Постанову інспектора УПП у Вінницькій області Пликанчука Ярослава Сергійовича від 23 березня 2023 року, серія ЕАС № 6722862, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП скасувати, а провадження у справі закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Управління патрульної поліції у Вінницькій області ДПП на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 536,80 грн. та 2000грн. витрат на правову допомогу.

Повернути з держаного бюджету на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) судовий збір в розмірі 536,80 грн. (квитанція 9301-0462-8834-7480 від 30.03.2023).

Рішення може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , прож. АДРЕСА_1 .

Відповідач: Управління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції, м. Вінниця, вул. Ботанічна, 24, .

Відповідач: Головне управління Національної поліції у Вінницькій області, , м. Вінниця, вул. Театральна, 10.

Третя особа: інспектор Управління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції Пликанчук Ярослав Сергійович, м. Вінниця, вул. Ботанічна, 24.

Дата складання повного рішення 10.05.2023.

Суддя: