Справа № 160/7428/23
Суддя: Н.М. Басова
Дата ухвалення: 2023-05-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

11 травня 2023 року м. ДніпроСправа № 160/7428/23

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Басова Н.М., перевіривши матеріали позову ОСОБА_1 до Головного управління ДПС в Івано-Франківській області про визнання дії протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Луганського окружного адміністративного суду надійшла справа №160/7428/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС в Івано-Франківській області, в якому позивач просить суд:

- визнати протиправними дії Головного управління ДПС в Луганській області щодо нарахування ОСОБА_1 у період за 21.01.2014 по 19.01.2021 недоїмки з єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування розміром 44 923,52 грн;

- зобов`язати Головне управління ДПС в Луганській області здійснити коригування відомостей в картці платника Єдиного соціального внеску шляхом виключення з неї інформації про наявність у ОСОБА_1 боргу (недоїмки) зі сплати єдиного соціального внеску.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17.04.2023 позовну заяву ОСОБА_1 передано на розгляд Луганському окружному адміністративному суду за підсудністю.

Згідно статті 30 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) спори між адміністративними судами щодо підсудності не допускаються. Адміністративна справа, передана з одного адміністративного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 29 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження адміністративним судом, до якого вона надіслана.

Враховуючи викладене, матеріали адміністративного позову підлягають прийняттю до провадження Луганським окружним адміністративним судом.

За приписами пункту 6 частини першої статті 171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи немає підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Суддя вважає за необхідне залишити позовну заяву без руху для усунення недоліків, оскільки вона не відповідає вимогам статті 160 КАС України.

Так, відповідно до пунктів 4,5 частини 5 статті 160 КАС України в позовній заяві зазначаються: зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Суд наголошує, що зміст позовних вимог - це певна форма захисту, права, свободи чи інтересу, яку просить позивач від суду. По суті, це повинно бути відображено в прохальній частині позовної заяви. Зокрема, обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, є конкретні юридичні факти з настанням яких суб`єкти публічного права вступають між собою у спірні правовідносини.

Відповідно позовні вимоги і обставини з їх обґрунтуванням мають викладатися лаконічно, чітко, зрозуміло, з використанням прийнятої юридичної термінології. Обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, складають підставу позову. Підстава позову перебуває у нерозривному логічному взаємозв`язку із змістом позовних вимог (з предметом позову). Виклад обставин підстави позову необхідний для визначення тотожності позову та визначення предмета доказування в спорі між сторонами.

При цьому за визначеннями, наведеними у частині першій статті 4 КАС України, відповідачем є суб`єкт владних повноважень, а у випадках, визначених законом, й інші особи, до яких звернена вимога позивача; суб`єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Зі змісту положень процесуального законодавства вбачається, що належним є відповідач, який дійсно є суб`єктом порушеного, оспорюваного чи невизнаного матеріального правовідношення. Належність відповідача визначається, перш за все, за нормами матеріального права. Відтак, належним відповідачем є особа, яка має відповідати за пред`явленим позовом.

Оглядом змісту позовної заяви, судом встановлено, що позивач відповідачем у справі вказує Головне управління ДПС в Івано-Франківській області.

При цьому, в мотивувальній частині позивач в якості відповідача зазначає Головне управління ДПС в Одеській області, а в прохальній частині позовних вимог висуває вимоги до Головного управління ДПС у Луганській області.

Відтак, позивачу слід визначитись, хто саме порушив його права та має відповідати за його вимогами.

Крім того, відповідно до частини першої статті 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Відповідно до частини першої статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Адміністративне судочинство спрямоване на захист саме порушених прав осіб у сфері публічно-правових відносин; вирішуючи спір суд повинен встановити, що у зв`язку з прийнятим рішенням, вчиненням дії чи допущенням бездіяльності суб`єктом владних повноважень порушуються права, свободи чи інтереси особи у сфері публічно-правових відносин; при цьому, обставини дійсного (фактичного) порушення відповідачем прав, свобод чи інтересів має довести належними та допустимими доказами саме позивач.

Розгляду та задоволенню в адміністративному судочинстві підлягають лише ті вимоги, які відновлюють порушені права чи інтереси особи в сфері публічно-правових відносин.

При цьому слід зазначити, що при зверненні до суду позивачу необхідно обирати такий спосіб захисту, який би міг відновити його становище та захистити порушене, на його думку право. Застосування конкретного способу захисту права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулась особа, так і від характеру його порушення. З цією метою суд повинен з`ясувати характер спірних відносин (предмет та підстави позову), характер порушеного права позивача та можливість його захисту в обраний ним спосіб.

Отже, визначитися з предметом спору має саме позивач, оскільки саме він є ініціатором судового процесу, а суд створює умови для реалізації ним процесуальних прав сторони спору.

Аналогічні висновки, викладені у постанові Верховного Суду від 31.10.2018 по справі № 826/16958/17.

Так, в прохальній частині позовних вимог позивач просить лише визнати протиправними дії Головного управління ДПС в Луганській області щодо нарахування недоїмки з єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та зобов`язати здійснити коригування відомостей в картці платника Єдиного соціального внеску шляхом виключення з неї інформації про наявність боргу (недоїмки) зі сплати єдиного соціального внеску.

Натомість, позивач звертається до суду з позовом про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки), не висуваючи у прохальній частині позову вимог щодо цього.

При тому, що саме вимога про сплату боргу (недоїмки), як рішення суб`єкта владних повноважень, порушує права позивача.

За таких обставин позивачу слід привести позовну заяву у відповідність до вимог статей 5, 160 КАС України, визначившись із предметом оскарження, підставами та змістом позовних вимог до належного відповідача у справі.

В залежності від кількості позовних вимог та їх характеру (майновий чи немайновий), суд звертає увагу позивача на необхідність сплати судового збору, виходячи з вимог Закону України "Про судовий збір".

Також, у відповідності до пункту 2 частини п`ятої статті 160 КАС України, в позовній заяві зазначаються повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України); реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), відомі номери засобів зв`язку, та офіційна електронна адреса або адреса електронної пошти.

При цьому, у позовній заяві відсутня інформація про адресу місця реєстрації позивача.

Суд також зазначає, що пунктом 11 частини п`ятої статті 160 КАС України передбачено, що в позовній заяві зазначається власне письмове підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

В порушення вищевказаної норми позивачем в позовній заяві не зазначено власного письмового підтвердження про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Долучення позивачем довідки з сайту «Судова влада України» не відповідає вимогам пункту 11 частини п`ятої статті 160 КАС України.

Отже, відповідно до частини першої статті 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160,161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Підсумовуючи вищевикладене є всі підстави для залишення позову без руху та встановлення строку для усунення недоліків протягом 10 (десяти) днів з дня отримання копії ухвали суду.

Керуючись статтями 5, 160, 161, 167, 169, 171, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя

УХВАЛИВ:

Справу №160/7428/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС в Івано-Франківській області про визнання дії протиправними та зобов`язання вчинити певні дії прийняти до провадження Луганського окружного адміністративного суду.

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління ДПС в Івано-Франківській області про визнання дії протиправними та зобов`язання вчинити певні дії залишити без руху.

Встановити ОСОБА_1 строк для усунення недоліків протягом десяти календарних днів з дня отримання копії даної ухвали шляхом надання суду через підсистему "Електронний суд":

- позовної заяви, яка має узгоджуватись з вимогами статей 5, 160 КАС України, визначившись із предметом оскарження, підставами та змістом позовних вимог до належного відповідача у справі, а також зазначенням адреси реєстрації позивача;

- заяви на виконання вимог пункту 11 частини п`ятої статті 160 КАС України.

У разі не виконання вимог ухвали суду, позовна заява підлягатиме поверненню заявнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

СуддяН.М. Басова