Справа № 754/460/23
Суддя: Галась І. А.
Дата ухвалення: 2023-05-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Номер провадження 2-а/754/51/23
Справа №754/460/23
РІШЕННЯ

Іменем України

04 травня 2023 року Деснянський районний суд міста Києва в складі:

Головуючого - судді Галась І.А.,

при секретарі - ПаристаА..

за відсутності сторін

розглянувши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в м. Києва про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) звернувся до Деснянського районного суду міста Києва з адміністративним позовом до Управління патрульної поліції в м. Києва (м. Київ, вул. Святослава Хороброго,9) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що 02 січня 2023 року приблизно о 01 год. 45 хв., перебуваючи за кермом автомобіля «Skoda Octavia» державний номерний знак НОМЕР_1 , який був припаркований біля будинку №17 по вул.. Михайла Донця в м. Києва, а саме біля будинку в якому він проживає. До автомобіля в якому він перебував, підійшов працівник патрульної поліції та звернувся до нього з проханням надати посвідчення водія та реєстраційний документ на автомобіль. ОСОБА_1 повідомив працівникам патрульної поліції, що при собі не має документи в паперовому вигляді, але запропонував перевірити свої документи в за стосунку «Дія», та почав шукати у своєму телефоні власне сам за стосунок. Працівники патрульної поліції, яких виявилось не менше двох екіпажів, почали одразу звинувачувати мене у керуванні транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. Позивач повідомив їм про те, що він алкогольні напої та будь - які заборонені речовини не вживав та не вживаю, та можу пройти медичне освідчення та при цьому коли до нього звернулись працівники поліції, Позивач не керував транспортним засобом, автомобіль був запаркований. Один із працівників поліції запропонував перевірити стан ОСОБА_1 за допомогою тест драгера, в процесі перевірки не було виявлено у вмісті моїх легень алкоголю. Працівники патрульної поліції зажадали, щоб він разом з ними відвідав медичний заклад, для перевірки на наявність у моїй крові слідів алкогольного або наркотичних речовин. Позивач не відмовився, та разом з працівниками патрульної поліції поїхали до медичного закладу «Київська міська наркологічна клінічна лікарня «Соціотерапія», де в результаті дослідження у вмісті його крові не було виявлено ані алкоголю, ані будь-яких інших заборонених речовин. Один з поліцейських, приблизно о 4.30-4.45 цього ж дня, повідомив ОСОБА_1 про те, що він буде здійснювати розгляд адміністративної справи з приводу надуманого правопорушення вчиненого ним, а саме, нібито він керував транспортним засобом не маючи при цьому при собі документів на автомобіль. При цьому він почав називати статті КУпАП не роз`яснюючи їх зміст. Позивач неодноразово повідомив про той факт, що має у за стосунку «Дія» всі необхідні для керування автомобіля документи, однак працівники поліції, який складав оскаржувану постанову, тупо відмовився оглянути за стосунок «Дія» в якому містились всі необхідні документи. Незважаючи на той факт, що ОСОБА_1 просив скористатись правом на правову допомогу, просив працівників поліції роз`яснити йому його права, та просив перенести розгляд справи на будь - який інший час, було відмовлено у вказаних клопотаннях та складено оскаржувану постанову. Отже, постановою серії БАД №424592 від 02.01.2023 року у справі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності на накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 425 гривень за порушення передбачене ч.1 ст.126 Кодексу України про адміністративне правопорушення, що виразилось у порушення пункту правил 2.1.5. Позивач вважає, що притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 26 КУпАП є незаконним та необґрунтованим. Працівник поліції ОСОБА_2 , впевнившись, що Позивач заперечує порушення ним правил дорожнього руху, не склав протокол про вчинення адміністративного правопорушення та не надав можливості надати письмові пояснення. Крім того, ОСОБА_1 звертає увагу, що працівниками патрульної поліції розпочали спілкування з ним о 01 год. 45 хв., а оскаржувана постанова складена о 04 год. 45 хв. 02.01.2023 року. В проміжку між 01 год. 45 хв. та 04 год. 45 хв. його перевіряли на наявність в його організмі заборонених речовин, в тому числі возили до лікаря. Працівники патрульної поліції щонайменше навіть не надали доказів того, що він керував транспортним засобом.

Так, в оскаржуваній постанові зазначено:

«02.01.2023 року 01 год.45 хв. в м. Києві по вул. Михайло Донця 17, водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом, державний номерний знак НОМЕР_1 при цьому не мав при собі реєстраційний документ на транспортний засіб, чим порушив п.п.2.1.Б Правил дорожнього руху».

Слід звернути увагу, що в оскаржуваній постанові зазначено адресу перебування транспортного засобу біля будівлі в якому він проживає, та не зазначено звідки та в якому напрямку він рухався на вище зазначеному автомобілі. Працівники патрульної поліції не надали доказів факту руху автомобіля в кому він перебував. Працівники патрульної поліції в оскаржуваній постанові не зазначили, що ОСОБА_1 не пред`явив електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, тому як саме електронне свідоцтво транспортного засобу ним було пред`явлено працівникам патрульної поліції, що виключає відповідальність за ст.. 126 ч.1 КУпАП. Крім цього слід звернути увагу на той факт, що поліцейській зазначив в постанові яка була йому надана, що до постанови додаються: відео з боді камери 470632. Таким чином, під час прийняття рішення про притягнення Позивача до адміністративної відповідальності, поліцейський мав в розпорядженні єдиний доказ - відео з «БК470632».

При цьому слід звернути увагу, що працівники патрульної поліції не повідомили його про те, що процес спілкування буде фіксуватись за допомогою відео записуючого засобу, що унеможливлює використання відеозапису з бодікамери як доказ у адміністративній справі. Не допустимість відеозапису з бадікамери працівника патрульної поліції також вказує на той факт, що позивачу не було надано можливість ознайомитись із вказаним доказом. При цьому також слід зазначити, що на клопотання про надання можливості ознайомитися з матеріалами справи та доказами винуватості, Відповідач відмовився їх надавати, повідомив, що не має можливості надати для перегляду відео з бодікамери.

Враховуючи вище викладене ОСОБА_1 вважає, що постанова серії БАД №424592 від 02.01.2023 року у справі про адміністративне правопорушення є необґрунтованою та винесена незаконно, з грубим порушенням норм законодавства, відомчих актів МВС України, з порушенням порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення, якого він не скоював, що призвело до незаконного притягнення його до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення, а тому підлягає скасуванню.

Ухвалою судді Деснянського районного суду м. Києва Галась І.А. від 16.01.2023 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в позовному провадженні. Відповідачу надано строк для подання відзиву на позов до 02.02.2023 року.

Впродовж розгляду справи, позивачем було надано заяви про розгляд справи без його участі. Позов підтримує в повному обсязі та наполягає про його задоволення.

10.02.2023 року від представника відповідача Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції Кубрак О.І. надійшов відзив на позовну заяву про скасування постанови про адміністративне правопорушення серії БАД №424592 від 02.01.2023 року. Вважають, що викладені твердження Позивача є хибними, а позовні вимоги безпідставними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню судом. У відзиві

Дослідивши письмові докази, які знаходяться в матеріалах справи, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що 02 січня 2023 року приблизно о 01 год. 45 хв., ОСОБА_1 перебуваючи за кермом автомобіля «Skoda Octavia» державний номерний знак НОМЕР_1 , який був припаркований біля будинку №17 по вул. Михайла Донця в м. Києві, не мав при собі реєстраційного документу на транспортний засіб, чим порушив п.п.2.1.Б Правил дорожнього руху. Постановою в справі про адміністративне правопорушення серії БАД № 424592, винесеною інспектором взводу №2 роти №6 батальйону №1 управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції лейтенантом поліції Ліщуком Богданом Олександровичем накладено на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425,00 грн. за порушення ним ч.1 ст.126 КУпАП.

За правилами ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

За таких обставин постанова/протокол про адміністративне правопорушення і пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - є доказами у справі про адміністративне правопорушення. Проте, жоден із вказаних доказів не має пріоритету над іншим і повинні оцінюватися в сукупності або ж спростовуватися іншими доказами. Отже, на підставі вказаних доказів неможливо встановити наявність адміністративного правопорушення.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів. КУпАП визначено форму й передбачено основні вимоги щодо змісту як протоколу про адміністративне правопорушення, так і рішення, що постановляється в конкретній адміністративній справі, а також визначається компетенція осіб, які мають право складати протоколи про адміністративні правопорушення.

Частиною 1 ст. 126 КУпАП передбачено відповідальність, зокрема, за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб.

Згідно з п. 2.1. «а» ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Пунктом 2.4 «а» ПДР України визначено, що на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (стаття 252 КУпАП).

Пунктом 2.1 Правил дорожнього руху, про порушення якого зазначено в оскаржуваній постанові, передбачено, зокрема, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії; реєстраційний документ на транспортний засіб (для транспортних засобів Збройних Сил, Національної гвардії, Держприкордонслужби, Держспецтрансслужби, Держспецзв`язку, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - технічний талон).

При цьому, в оскаржуваній постанові не конкретизовано конкретний підпункт п. 2.1 ПДР, порушення якого інкримінується позивачу.

Частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з статтею 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Однак доказів порушення позивачем п. 2.1 Правил дорожнього руху, а саме керування ним транспортним засобом без посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії та реєстраційного документа на транспортний засіб, суду не надано.

Зміст постанови про притягнення до адміністративної відповідальності має відповідати вимогам, передбаченим ст. 283 КУпАП, вона повинна містити найменування органу (посадової особи), що виніс постанову, опис обставин, установлених під час розгляду справи, зазначення нормативного акту, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення, прийняте у справі рішення. При цьому повинні бути наведені докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та вказані мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник.

Однак в оскаржуваній постанові не наведені докази, на підтвердження встановлених відповідачем обставин про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, не вказані додатком до постанови, не оцінено кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття рішення.

Відповідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна ця особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Однак, при розгляді даної справи поліцейським не було з`ясовано обставини, передбачені ст. 280 КУпАП.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 72 КАС України передбачає, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Оскільки відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, на якого в даному випадку покладено обов`язок доказування правомірності оскаржуваного рішення, не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження передбачених ст. 9 КУпАП обставин, то суд вважає недоведеним факт скоєння позивачем інкримінованого йому адміністративного правопорушення, тому постанова винесена необґрунтовано, без дотриманням вимог КУпАП, що є підставою для її скасування.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (стаття 252 КУпАП).

Як вбачається з долученого до відзиву відеозапису з бодікамери, закріпленої на форменому одязі патрульного, відображені на ньому події не мають відношення до предмету доказування у вказаній справі.

В силу ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Отже, суд приходить до висновку, що оскаржувана постанова не містить достатніх доказів порушення позивачем Правил дорожнього руху України, про які йдеться в постанові, тому суд приходить до висновку, що в діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Відповідно до статті 293 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень: 1) залишає постанову без зміни, а скаргу без задоволення; 2) скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд; 3) скасовує постанову і закриває справу; 4) змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Оскільки доводи позивача спростовані не були, будь-які сумніви з приводу наявності вини водія транспортного засобу трактуються на користь останнього, а наявні у справі докази, зокрема, копія постанови не дають суду підстав зробити висновок про те, що позивач вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Отже, за таких обставин, судом встановлено, що оскаржена постанова у справі про адміністративне правопорушення є незаконною та в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП, у зв`язку з чим зазначена постанова підлягає скасуванню, а справа про притягнення позивача до адміністративної відповідальності закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Розподіл судових витрат здійснити відповідно до ст. 139 КАС України.

Керуючись ст. ст. 2, 5, 19, 25, 90, 168, 246, 258, 293 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в м. Києва про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення- задовольнити.

Визнати протиправною та Скасувати постанову серії БАД №424592 від 02.01.2023 року, винесенуінспектором взводу №2 роти №6 батальйону №1 управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції лейтенантом поліції Ліщуком Богданом Олександровичем про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КпАП України у вигляді штрафу в розмірі 425,00 грн.

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.126 КУпАП - закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з суб`єкта владних повноважень Управління патрульної поліції міста Києва на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 1070,60 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя: І.А. Галась