Справа № 520/5233/23
Суддя: Панов М.М.
Дата ухвалення: 2023-05-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 травня 2023 р. № 520/5233/23

Харківський окружний адміністративний суд у складі судді Панова М.М., розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про стягнення суми, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд стягнути з Головного управління пенсійного фонду України в Харківській області () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) нараховану але не виплачену пенсію в розмірі 296385,35 грн (двісті дев`яносто шість тисяч триста вісімдесят п`ять гривень тридцять п`ять копійок).

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що оскаржувані дії відповідача є протиправними та такими, що суперечать нормам законодавства, яке регулює спірні правовідносини.

Копія ухвали про відкриття спрощеного провадження надіслана відповідачу.

20.04.2023 відповідач надав до суду відзив, в якому зазначає, що діяв в межах повноважень та згідно вимог чинного законодавства.

Оцінивши повідомлені сторонами обставини, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, виходячи з наступного.

З матеріалів справи судом встановлено, що ОСОБА_1 проходив службу в органах внутрішніх справ України на різних посадах та в 2014 році був звільнений з органів внутрішніх справ України.

ОСОБА_1 була призначена пенсія за вислугу років відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, у розмірі 80% грошового забезпечення, у зв`язку з чим він перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Харківській області.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 10 червня 2022 року у справі № 520/2293/22 визнано протиправною бездіяльність Головного управління пенсійного фонду України в Харківській області () щодо нездійснення перерахунку пенсії позивачу на підставі довідки Державної установи "Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Харківській області" від 17.06.2021 року № 33/41-1069 (100/34332). Зобов`язано Головне управління пенсійного фонду України в Харківській області () перерахувати та виплатити позивачу пенсію відповідно до довідки Державної установи "Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Харківській області" від 17.06.2021 року № 33/41-1069 (100/34332), з урахуванням всіх додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, премій, тощо), відповідно до статей 43, 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 №2262-ХІІ, з 01.12.2019 року.

Окрім цього, рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 22 червня 2022 року у справі № 520/2289/22 визнано протиправними дії Головного управління пенсійного фонду України в Харківській області щодо призначення позивачу пенсії у розмірі 70% замість 80% відповідних сум грошового забезпечення, з 01.01.2016, здійснивши виплату суми недоплаченої частини основного розміру пенсії з 01.01.2016.

Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області на виконання рішень Харківського окружного адміністративного суду від 10 червня 2022 року у справі № 520/2293/22 та від 22 червня 2022 року у справі № 520/2289/22 нарахувало позивачу невиплачену вчасно пенсію в розмірі, який розрахований згідно з розрахунками від 23.09.2022 за дорученням № Д 4/13 та № Д 4/14 у розмірі 262034,81 грн та 34350,54 грн відповідно, і в загальному розмірі становить 296385,35 грн.

Втім, позивачем зазначено, що відповідні виплати на підставі вказаних розрахунків нарахованої пенсії досі не здійснені відповідачем.

Предмет даного позову стосується не повного, на думку позивача, виконання вищезазначеного судового рішення.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Закон України «Про виконавче провадження» визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з частиною першою статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтвердженим таким рішенням суду. Відповідно до ч. 6 цієї статті за відсутності обставин протиправності відповідних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень - відповідача за порушення ним прав, свобод, інтересів особи-позивача, адміністративний позов не підлягає задоволенню.

Суд зазначає, що позивачем подано позов до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання виконати рішення суду в загальному порядку, а не в порядку, передбаченому ст. 383 Кодексу адміністративного судочинства України, що вбачається з позовної заяви.

Набрання рішенням суду законної сили породжує такі правові наслідки: вирішується спір між сторонами, рішення суду стає загальнообов`язковим, є незмінним та остаточним та може бути виконано примусово.

Суб`єкт владних повноважень не може бути зобов`язаний виконувати судове рішення шляхом ухвалення судом іншого рішення, оскільки примусове виконання постанови суду здійснюється в порядку, передбаченому Законом України «Про виконавче провадження», в межах виконавчого провадження з виконання виконавчого листа.

При розгляді позовної вимоги позивача щодо виконання окремого судового рішення в іншій справі суд не має права зобов`язувати виконувати рішення суду шляхом ухвалення нового судового рішення, оскільки порушуються процесуальні норми Кодексу адміністративного судочинства України, зокрема те, що виконавче провадження становить завершальну стадію судового провадження.

Отже, враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 задоволенню не підлягають.

Керуючись статтями 14, 243-246, 293, 295-296 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, під. 3, пов. 2, м. Харків, 61022, ) про стягнення суми - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М.М.Панов