Справа № 280/271/23
Суддя: Стрельнікова Наталя Вікторівна
Дата ухвалення: 2023-05-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

09 травня 2023 року Справа № 280/271/23 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Стрельнікової Н.В. розглянувши у місті Запоріжжі у порядку спрощеного позовного провадження (в письмовому провадженні) адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Запорізького міського центру зайнятості

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (69057, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 158-Б)

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 (далі позивач) до Запорізького міського центру зайнятості (далі-відповідач), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області , в якому просить суд:

-визнати протиправними дії Запорізького міського центра зайнятості щодо відмови у наданні клопотання до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області для призначення мені пенсії відповідно до положень п. 6 частини першої ст. 115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

-зобов`язати Запорізький міський центр зайнятості видати мені клопотання до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо призначення пенсії відповідно до положень п. 6 частини першої ст. 115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що досягши 17.06.2022 віку який дає право на достроковий вихід на пенсію, за наявності стажу роботи 35 років, зважаючи па те, що відповідач не знайшов йому підходящої роботи - неодноразово, як усно так і письмово, звернувся до Відповідача щодо отримання клопотання до органів Пенсійного фонду для призначення мені пенсії відповідно до положень п 6 частини першої ст. 115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Відповідача від 29.09.2022 повідомлено, що «станом на 29.09.2022 Порядок відповідно до абзацу 2 частини 2 статті 49 Закону України «Про зайнятість населення» не визначений», а тому позивач не має права на призначення дострокової пенсії. Заявою від 23.11.2022 позивач просив Відповідача видати клопотання на достроковий вихід на пенсію. Листом від 02.12.2022 Відповідач повідомив, що оскільки умова реєстрації у службі зайнятості протягом 30 календарних днів з дати звільнення позивачем не виконана, то він не маю права на достроковий вихід на пенсію. 28.12.2022 позивач письмово просив Відповідача негайно: надати клопотання до органів Пенсійного фонду України про призначення йому пенсії за віком (дострокової пенсії) відповідно до положень п. 6 частини першої ст. 115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», а також припинити у зв`язку із цим його реєстрацію в центрі зайнятості, про що видати довідку. Вказане звернення у нього не прийняли, відмовились, а тому 28.12.2022 позивач направив скіаскопію звернення Відповідачу електронною поштою. Того самого дня представник позивача Литвинець ІО.В. звернувся до Відповідача із листом від 28.12.2022, в якому просив вжити заходів щодо негайного розгляду мого звернення, про результати якого повідомити його та ОСОБА_1 . Станом на 05.01.2023 Відповідач клопотання до органу Пенсійного фонду України щодо дострокового призначення позивачу пенсії за віком та довідку про припинення реєстрації в Центрі зайнятості не видав. Відповіді про результати розгляду листа мого представника нами не отримано; для розгляду його звернення та листа адвоката Литвинця Ю.В. не запрошували. Вважає відмову Відповідача видати клопотання про призначення дострокової пенсії за віком протиправною, дії Відповідача порушують його право не пенсійне забезпечення. За таких обставин, з урахуванням відповіді на відзив, просить задовольнити позов.

Відповідачем до суду подано відзив на адміністративний позов від 15.02.2023, в якому він проти задоволення позовних вимог заперечив. В обґрунтування заперечень послався на те, що відповідно до ст. 49 Закону України «Про зайнятість населення» передбачена особлива гарантія для окремих категорій безробітних, які втратили роботу у зв`язку із змінами в організації виробництва та праці, а саме: особам, трудовий договір з якими розірвано з ініціативи власника або уповноваженого ним органу у зв`язку із змінами в організації виробництва та праці, у тому числі з ліквідацією, реорганізацією, банкрутством, перепрофілюванням підприємства, установи, організації, скороченням чисельності або штату працівників, яким на день звільнення залишилося не більше ніж півтора року до досягнення пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», за умови їх реєстрації протягом ЗО календарних днів з дати звільнення у територіальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, та відсутності протягом семи календарних днів підходящої для них роботи, гарантується право на достроковий вихід на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», якщо вони мають страховий стаж, необхідний для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченому абзацом першим частини першої статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Реєстрація безробітного відповідно до Порядку реєстрації, перереєстрації безробітних та ведення обліку осіб, які шукають роботу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19.09.2018 № 792, це надання особі, яка шукає роботу, статусу зареєстрованого безробітного. Відповідно до пункту 17 Порядку для надання статусу безробітного особа, яка шукає роботу, подає заяву про надання статусу безробітного (у тому числі засобами електронної ідентифікації) до центру зайнятості, який обирає для обслуговування, пред`являє передбачені документи. Позивач звільнений 17.06.2022 з посади директора ТОВ «ВЕЖА 1063» відповідно до п.1 ст. 40 КЗпП України, у зв`язку з ліквідацією. До Запорізького міського центру зайнятості позивач звернувся 13.07.2022. Цього ж дня йому надано роз`яснення з питань чинного законодавства про зайнятість та порядок реєстрації в службі зайнятості. Під час наступного відвідування Запорізького міського центру зайнятості 15.07.2022 ОСОБА_1 відмовився подавати заяви про надання статусу безробітного та про призначення виплати допомоги по безробіттю. Лише 02.08.2022 позивач виявив бажання зареєструватися у службі зайнятості, подавши заяви про надання статусу безробітного та про призначення виплати допомоги по безробіттю. Наказом від 08.08.2022 № НТ220808 йому надано статус безробітного та призначено допомогу по безробіттю, як застрахованій особі з урахуванням страхового стажу, відповідно до ч. 1 ст. 22, ч. 1 ст. 23, Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» з 02.08.2022 на 466 календарних днів. Просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

Ухвалою судді від 16.01.2023 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання.

Ухвалою суду від 17.02.2023 у задоволенні заяви Запорізького міського центру зайнятості про залучення відповідача 2, - відмовлено.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Згідно з ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд звертає увагу на наступне.

Позивач звільнений 17.06.2022 з посади директора ТОВ «ВЕЖА 1063» відповідно до п.1 ст. 40 КЗпП України, у зв`язку з ліквідацією,

13.07.2022 позивач звернувся до відповідача за сприянням працевлаштування, що сторонами по справ не оскаржувалось.

Наказом від 08.08.2022 № НТ220808 позивачу надано статус безробітного та призначено допомогу по безробіттю, як застрахованій особі з урахуванням страхового стажу, відповідно до ч. 1 ст. 22, ч. 1 ст. 23, Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» з 02.08.2022 на 466 календарних днів.

Позивач, у зв`язку із досягненням віку, який дає право на достроковий вихід на пенсію, за наявності стажу роботи 35 років, зважаючи на те, що Запорізький міський центр зайнятості не знайшов йому підходящої роботи звернувся до Відповідача, а також Запорізького обласного центра зайнятості щодо отримання клопотання до органів Пенсійного фонду для призначення мені пенсії відповідно до положень п. 6 частини першої ст. 115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Листом Запорізького обласного центра зайнятості від 29.09.2022 позивачу повідомлено, що «станом на 29.09.2022 Порядок відповідно до абзацу 2 частини 2 статті 49 Закону України «Про зайнятість населення» не визначений», а тому позивач не має права на призначення дострокової пенсії.

23.11.2022 позивач звернувся до відповідача із заявою, у якій просив видати клопотання на достроковий вихід на пенсію.

Листом від 02.12.2022 Відповідач повідомив, що оскільки позивача звільнено на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України 17.06.2023 з ТОВ «ВЕЖА 1063» умова реєстрації у службі зайнятості протягом 30 календарних днів з дати звільнення не виконана, то позивач не має права на достроковий вихід на пенсію.

28.12.2022 позивач електронною поштою звернувся до відповідача із листом у якому просив Відповідача негайно: надати клопотання до органів Пенсійного фонду України про призначення йому пенсії за віком (дострокової пенсії) відповідно до положень п. 6 частини першої ст. 115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», а також припинити у зв`язку із цим його реєстрацію в центрі зайнятості, про що видати довідку.

28.12.2022 представник позивача Литвинець ІО.В. звернувся до Відповідача із листом від 28.12.2022 в якому просив вжити заходів щодо негайного розгляду звернення позивача, про результати якого повідомити його та ОСОБА_1 .

Відповідач клопотання до органу Пенсійного фонду України щодо дострокового призначення позивачу пенсії за віком та довідку про припинення реєстрації в Центрі зайнятості не видав. Відповіді про результати розгляду листа не отримав..

Не погоджуючись із такою відмовою, позивач звернувся до суду із даним позовом.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи суд виходить із наступного.

Згідно із п. 6 ч. 1 ст.92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та способом, передбаченими Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право па соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Згідно із преамбулою Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003р. № 1058-ІV (далі - Закон №1058) цей Закон, розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом. Відповідно до ч. 1 ст.8 Закону №1058- ІV право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у ст. 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.

Відповідно до ч. 1, 2, 4 ст. 24 Закону № 1058- ІV страховий стаж - це період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Згідно із частиною другою ст. 5 Закону №1058 - виключно цим Законом визначаються, зокрема: умови набуття права та порядок визначення розмірів пенсійних виплат; пенсійний вік чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на призначення пенсії за віком; порядок здійснення пенсійних виплат за загальнообов`язковим державним пенсійним страхуванням.

Розділом XIV Закону 1058 врегульовано питання пенсійного забезпечення окремих категорій громадян.

Так, відповідно до п. 6 ст. 115 Закону 1058, особи, трудовий договір з якими розірвано з ініціативи власника або уповноваженого ним органу у зв`язку із змінами в організації виробництва та праці, у тому числі з ліквідацією, реорганізацією, банкрутством перс профілюванням підприємства, установи, організації, скороченням чисельності або штату працівників, яким на день звільнення залишилося не більше ніж півтора року до досягнення пенсійного віку, встановленого статтею 26 цього Закону, за умови їх реєстрації у державній службі зайнятості та відсутності підходящої дія них роботи якщо вони мають страховий стаж, необхідний для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченому абзацом першим частини першої статті 28 цього Закону - мають право на призначення дострокової пенсії за віком.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що оскільки 17.06.2022 позивача було звільнено з роботи (за 1,5 роки до досягнення пенсійного віку) на підставі п. І ст. 40 КЗпП України - у зв`язку з ліквідацією підприємства, і позивач зареєструвався у Запорізькому міському центрі зайнятості який не знайшов йому підходящої роботи, та має підтверджений органом Пенсійного фонду України страховий стаж 35 років, то відповідно п. 6 ст. 115 Закону 1058 Закону , позивач набув право на дострокову пенсію за віком.

Відповідно до ст. 44 Закону №1058 звернення за призначенням (перерахунком) пенси здійснюється шляхом подання заяви та інших документів, необхідних для призначення (перерахунку) пенсії, до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженої особи застрахованою особою особисто або через законного представника недієздатної особи, особи, дієздатність якої обмежена малолітньої або неповнолітньої особи.

Відповідно до п. 29 -1 Порядку реєстрації, перереєстрації безробітних та ведення обліку осіб, які шукають роботу, затвердженого Кабінету Міністрів України від 19.09.2018 №792, зареєстровані безробітні, трудовий договір з якими розірвано з ініціативи власника або уповноваженого ним органу у зв`язку із змінами в організації виробництва та пращ, у тому числі з ліквідацією, реорганізацією, банкрутством перепрофілюванням підприємства, установи, організації, скороченням чисельності або штату працівників, яким на день звільнення залишилося не більш як півтора року до досягнення пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", мають право на достроковий вихід на пенсію. Підтвердження наявного страхового стажу та віку виходу на пенсію для зазначених осіб б здійснюється в порядку обміну інформацією між Державним центром зайнятості та Пенсійним фондом України. Реалізація права на достроковий вихід на пенсію гарантується особі за умови відсутності для неї підходящої роботи відповідно до статті 46 Закону України "Про зайнятість населення». Зареєстрований безробітний якии має право на достроковий вихід на пенсію за півтора року до досягнення пенсійного встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", у разі відсутності підходящої роботи подає центру зайнятості заяву про отримання клопотання до Пенсійного фонду України та про припинення реєстрації в центр, зайнятості, форма яких затверджується Державним центром зайнятості. Заява про призначення дострокової пенсії за віком подається територіальному органу Пенсійного фонду України особою не раніше ніж протягом наступного дня після припинення II реєстрації як безробітної

З листів Відповідача вбачається, що він заперечує право позивача на призначення дострокової пенси за віком з огляду на те, що ним не дотримано умови реєстрації у службі зайнятості протягом 30 календарних днів з дати звільнення (лист від 02.12 2022).

Крім того, як вже зазначалось, Запорізький обласний центр зайнятості повідомив позивачу що «станом на 29.09.2022 Порядок відповідно до абзацу 2 частини 2 статті 49 Закону України «Про зайнятість населення» не визначений» , а тому позивач не має права на призначення дострокової пенсії.

Однак слід зазначити, що такі твердження (відсутність порядку), в обґрунтування Відповідача та Запорізького обласного центра зайнятості є безпідставними, суперечать чинному законодавству, оскільки, по-перше Закон №1058 який є спеціальним щодо визначення права на пенсію, не передбачає такої умови для призначення пенсії як реєстрація у Відповідача (Центрі зайнятості) саме протягом 30 днів з моменту звільнення, по-друге, позивач звернувся до Відповідача у 30-денний строк з моменту звільнення (13.07.2022), що підтверджується листом Запорізького обласного центра зайнятості від 29.09.2022, та по третє відсутність Порядку, тобто підзаконного нормативного акту, не може бути підставою для відмови у підготовці Відповідачем необхідних документів для призначення пенсії органом Пенсійного фонду, здійснення необхідних запитів до органу Пенсійного фонду з приводу наявності у позивача стажу роботи, необхідного для призначення пенсії. Вимог щодо наявності відповідного порядку положення пункту 6 частини першої статті 115 Закону № 1058 не містять. При цьому, суд враховує, що позивач надав Відповідачу Трудову книжку, а також Повідомлення Третьої особи від 12.08.2022 №83 про наявний у нього стаж, необхідних для дострокового призначення пенсії, що Відповідачем не заперечується.

Крім того, суд враховує Порядок обміну інформацією між Міністерством доходів і зборів України, Пенсійним фондом України та фондами загальнообов`язкового державного соціального страхування (затв. Міндоходів 19.09.2013 наказом №494), дія якого поширюється на Відповідача (п.1.2.), тому він, за потреби, мав можливість отримати необхідну інформацію від Третьої особи. Відсутність Порядку не може нівелювати моє право на призначення пенсії, гарантоване Основним Законом України.

Таким чином, вразовуючи вищевикладене, суд приходить до витсновку, що законних підстав для відмови у наданні позивачу вищезазначеного клопотання у відповідача не було, у спірних правовідносинах він діяв протиправно та необґрунтовано.

Згідно із ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно із ч. 1 ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

З урахуванням викладеного у сукупності, суд доходить висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Згідно із частиною 1 статті 139 КАС України , якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 2, 9, 77, 90, 139, 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Запорізького міського центру зайнятості (69019, м. Запоріжжя, вул. Рекордна, буд. 15 Б, 20482573 ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (69057, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 158- Б, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, - задовольнити в повному обсязі.

Визнати протиправними дії Запорізького міського центра зайнятості щодо відмови у наданні клопотання до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області для призначення ОСОБА_1 пенсії відповідно до положень п. 6 частини першої ст. 115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Зобов`язати Запорізький міський центр зайнятості видати ОСОБА_1 клопотання до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо призначення пенсії відповідно до положень п. 6 частини першої ст. 115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Стягнути на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у розмірі 1073 гривні 60 копійок за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.В. Стрельнікова