Справа № 160/19553/22
Суддя: Ніколайчук Світлана Василівна
Дата ухвалення: 2023-03-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УХВАЛА

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі
головуючого суддіНіколайчук С.В.
за участі секретаря судового засіданняФедуркіній А.В.
позивача представника відповідача представника третьої особи Крепостняк В.І. Гелих Н.С. не з`явився (повідомлений належним чином)
розглянув у відкритому судовому засіданні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 в інтересах неповнолітнього сина діє законний представник - ОСОБА_2 до Комунального закладу освіти "Середня Загальноосвітня школа №86" Дніпровської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії
06 грудня 2022 року ОСОБА_1 , в інтересах якого діє законний представник ОСОБА_2 , звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Комунального закладу освіти "Середня Загальноосвітня школа №86" Дніпровської міської ради, у якій просить:
Ухвалою від 20 січня 2023 року суд залучив до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 ).
В подальшому засідання суд переніс на 07.03.2023 року та на 14.03.2023 року.
Судом дослідивши в засіданні суду зміст позовних вимог, поставив на обговорення питання про закриття провадження у справі, оскільки розгляд цієї справи повинен здійснювати місцевий суд загальної юрисдикції в порядку цивільного судочинства.
Сторони залишили вирішення цього питання залишили на розсуд суду.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини.
14.07.2021 року ОСОБА_2 в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_4 в рамках Закону України «Про захист персональних даних» подав заяву на електронну пошту Комунального закладу освіти «Середня Загальноосвітня школа № 86» Дніпровської міської ради стосовно заборони використовувати персональні дані ОСОБА_2 та малолітнього сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка підписана електронним цифровим підписом.
19.10.2022 року ОСОБА_2 надіслав на електронну пошту запит до відповідача, у якому просив:
1. Повідомити Комунальний заклад освіти "Середня Загальноосвітня школа № 86" Дніпровської міської ради чи відомо вам про існування документа під назвою акт обстеження житлово-побутових умов проживання від 18.05.2022 року? Якщо так то прошу надати належним чином завірену копію його.
2. Повідомити Комунальний заклад освіти "Середня Загальноосвітня школа № 86" Дніпровської міської ради під документом під назвою акт обстеження житлово-побутових умов проживання від 18.05.2022 року стоїть ваша печатка навчального закладу ?
3. Повідомити Комунальний заклад освіти "Середня Загальноосвітня школа № 86" Дніпровської міської ради під документом під назвою акт обстеження житлово-побутових умов проживання від 18.05.2022 року хто ще інші дві особи хто поставив підпис ( прізвища, посада) ?
4. ОСОБА_5 працівника Комунального закладу освіти "Середня Загальноосвітня школа № 86" Дніпровської міської ради повідомити чия печатка стоїть під Актом обстеження житлово-побутових умов проживання від 18.05.2022 року де стоїть ваш підпис?
5. ОСОБА_5 працівника Комунального закладу освіти "Середня Загальноосвітня школа № 86" Дніпровської міської ради повідомити з ким саме ви проводили фіктивний акт обстеження житлово-побутових умов проживання від 18.05.2022 року де стоїть ваш підпис ( прізвища, посади осіб)?
6. ОСОБА_5 працівника Комунального закладу освіти "Середня Загальноосвітня школа № 86" Дніпровської міської ради надати копію акта обстеження житлово-побутових умов проживання від 168.05.2022 року де стоїть ваш підпис?
31.10.2022 року ОСОБА_2 надсилає через Укрпошту досудове попередження, у якому просив:
1) надати відповідь на інформаційний запит який вам було направлено на вашу офіційну електронну пошту від 19.10.2022 року, в якому запитував у вашого працівника питання;
2) відповідно до п.6, ч. 2 ст. 8 Закону України «Про захист персональних даних» пред`являю вимогу щодо знищення інформації та самого документа з актів обстеження житлово-побутових умов проживання ОСОБА_4 від 18.05.2022 року та 20.05.2022 року, де стоїть печатка «Середня загальноосвітня школа № 86 Дніпровської міської ради» такою, що є недостовірною через не проведення його в зазначені дати, а інформація, яка викладена стосовно малолітнього ОСОБА_1 недостовірною шляхом знищення всіх примірників актів, де зазначена недостовірна інформація про мого сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 і надання відповідного документа щодо цих обставин з вашого боку щодо виконання.
11.11.2022 року на електронну пошту ОСОБА_2 надійшла відповідь на запит від 19.10.2022 року та копія акта обстеження житлово-побутових умов проживання від 18.05.2022 року, де зазначена інформація стосовно персональних даних неповнолітнього ОСОБА_1 .
Відповіді на досудове попередження від 31.01.2022 року ОСОБА_2 від відповідача не отримав.
14.11.2022 року ОСОБА_2 подав ще один запит на електронну адресу відповідача, де просив:
1. Повідомити Комунальний заклад освіти "Середня Загальноосвітня школа № 86" Дніпровської міської ради де знаходиться оригінал документа, під назвою акт обстеження житлово-побутових умов проживання від 20.05.2021 року щодо ОСОБА_4 ?
2. Повідомити Комунальний заклад освіти "Середня Загальноосвітня школа N2 86" Дніпровської міської ради скільки актів обстеження житлово-побутових умов проживання і в які дати їх було складено вами щодо ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 і де знаходяться оригінали цих документів ?
3. Повідомити ким затверджувався форма та зміст документа, який був складений вами відносно малолітнього ОСОБА_1 акт обстеження житлово- побутових умов проживання? Якщо він затверджувався то прошу надати цьому підтвердження документальне.
4. Повідомити яким нормативно правовим актом передбачено було складання документа під назвою акт обстеження житлово-побутових умов проживання щодо ОСОБА_4 ?
5. Повідомити з яких підстав та/або на чию вимогу було складання документа під назвою акт обстеження житлово-побутових умов проживання від 20.05.2021 року та інших подібних документів, якщо такі були щодо ОСОБА_4 ?
6. Повідомити коли та за яких умов до ОСОБА_3 потрапили копії актів обстеження житлово-побутових умов проживання та копії характеристик щодо ОСОБА_6 надавши документальне підтвердження цьому?
7. Повідомити дати складання характеристик щодо ОСОБА_1 і повідомите список документів на підставі яких були зроблені висновки що в них зазначено ?
8. Повідомити перелік документів які є у вашому розпорядженні щодо малолітнього ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (назва , дата складання, реєстраційний номер та хто підписант)?
На момент подання позову відповідь від відповідача на цей запит позивач не отримав.
ОСОБА_2 звертався до Комунального закладу освіти «Середня Загальноосвітня школа № 86» Дніпровської міської ради з інформаційними запитами стосовно складання актів обстеження житлово-побутових умов проживання 18.05.2022 року та від від 20.05.2021 року, в якому зазначені персональні дані неповнолітнього ОСОБА_4 , оскільки заперечував щодо використання та поширення його персональних даних Комунальним закладом освіти "Середня Загальноосвітня школа № 86" Дніпровської міської ради без його згоди.
Позивач, не отримавши відповідь на досудове звернення від 31.01.2022 року та звернення від 14.11.2022 року, вважає, що відповідач порушив вимоги Закону України «Про доступ до публічної інформації».
Підставою звернення з даним позовом до суду стало те, що відповідач, на думку ОСОБА_2 , розповсюдив персональні дані ОСОБА_4 , зазначені в актах обстеження житлово-побутових умов, чим створив інформацію як недостовірну та порушив Закону України «Про захист персональних даних» стосовно малолітнього ОСОБА_4 та порушив вимоги Закону України «Про публічну інформацію».
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, доводам позивача, викладеним в позовній заяві, та доводам відповідача, викладеним в відзиві на позов, суд врахував такі норми чинного законодавства, які діяли на момент виникнення спірних правовідносин, та релевантні їм джерела права.
Відповідно до частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси (частина 1 статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України).
Згідно із положеннями пункту 1 частини 1 статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України, адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір.
Відповідно до положень пункту 1 частини 1 статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.
До компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними під час здійснення владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.
Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних правовідносин у їх сукупності. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.
Тобто спір набуває ознак публічно-правового за умов не лише наявності серед суб`єктів спору публічного органу чи посадової особи, а й здійснення ним (ними) у цих відносинах владних управлінських функцій.
Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.
Визначальними ознаками приватноправових відносин є, зокрема, наявність майнового чи немайнового особистого інтересу суб`єкта. Спір буде мати приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням приватного права певного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин.
У цьому спорі вимоги позивача стосуються складання відповідачем актів обстеження житлово-побутових умов сім`ї матері ОСОБА_4 , де останній проживав та був учнем школи № 86, та розповсюдження персональних даних позивача та його сина, зазначених у ций актах.
На думку позивача, складання Комунальним закладом освіти «Середня Загальноосвітня школа № 86» Дніпровської міської ради актів обстеження житлово-побутових умов від 20.05.2021 року та від 18.05.2021 року, в яких зазначені персональні дані позивача та ОСОБА_4 , є порушенням вимог Закону України «Про захист персональних даних».
Відповідно до положень Закону України «Про захист персональних даних» від 01.06.2010 року №2297-VI (далі - Закон № 2297) цей Закон регулює правові відносини, пов`язані із захистом і обробкою персональних даних, і спрямований на захист основоположних прав і свобод людини і громадянина, зокрема права на невтручання в особисте життя, у зв`язку з обробкою персональних даних. Цей Закон поширюється на діяльність з обробки персональних даних, яка здійснюється повністю або частково із застосуванням автоматизованих засобів, а також на обробку персональних даних, що містяться у картотеці чи призначені до внесення до картотеки, із застосуванням неавтоматизованих засобів.
Положеннями статті 2 Закону № 2297 визначено, що володілець персональних даних - фізична або юридична особа, яка визначає мету обробки персональних даних, встановлює склад цих даних та процедури їх обробки, якщо інше не визначено законом.
Відповідно до зазначеної вище статті, персональні дані - це відомості чи сукупність відомостей про фізичну особу, яка ідентифікована або може бути конкретно ідентифікована.
Конституційний Суд України у своєму рішенні від 20.01.2012 р. №2-рп/2012 надав офіційне тлумачення ч. 1 та 2 ст. 32 Конституції України: «Інформація про особисте та сімейне життя особи (персональні дані про неї) це будь-які відомості чи сукупність відомостей про фізичну особу, яка ідентифікована або може бути конкретно ідентифікована, а саме: національність, освіта, сімейний стан, релігій ні переконання, стан здоров`я, матеріальний стан, адреса, дата і місце народження, місце проживання та перебування тощо, дані про особисті май нові та немайнові відносини цієї особи з іншими особами, зокрема членами сім`ї, а також відомості про події та явища, що відбувалися або відбуваються у побутовому, інтимному, товариському, професійному, діловому та інших сферах життя особи, за винятком даних стосовно виконання повно важень особою, яка займає посаду, пов`язану зі здійсненням функцій держави або органів місцевого самоврядування
З наведеного слідує, що персональні дані (інформація про фізичну особу) - це відомості чи сукупність відомостей про фізичну особу, яка ідентифікована або може бути конкретно ідентифікована.
У Рішенні Конституційного Суду України №2-рп/2012 від 20.01.2012 р. зазначено, що в аспекті конституційного подання положення частин першої, другої ст. 32, частин другої, третьої ст. 34 Конституції України слід розуміти так: збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди державою, органами місцевого самоврядування, юридичними або фізичними особами є втручанням в її особисте та сімейне життя. Таке втручання допускається винятково у випадках, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.
Чинним законодавством передбачена кримінальна, адміністративна, цивільна та дисциплінарна відповідальність за порушення законодавства про захист персональних даних.
Зокрема за порушення недоторканості приватного життя, а саме за незаконне збирання, зберігання, використання, знищення, поширення конфіденційної інформації про особу або незаконна зміна такої інформації винна особа притягується до кримінальної відповідальності (стаття 182 Кримінального кодексу України).
Якщо порушення своїх прав особа вбачає у наслідках, які спричинені рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень, які вона вважає неправомірними, і ці наслідки призвели до виникнення, зміни чи припинення цивільних правовідносин, мають майновий характер або пов`язаний з реалізацією її майнових або особистих немайнових інтересів, то визнання незаконними (протиправними) таких рішень є способом захисту цивільних прав та інтересів.
Відповідно до положень статті 19 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.
Статтями 15, 16 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.
Обстеження умов проживання сім`ї згідно із вимогами чинного законодавства здійснює державний соціальний інспектор управління соціального захисту населення та складає акт за формою, затвердженою відповідно до Наказу Міністерства праці та соціальної політики України від 28 квітня 2004 р. N 95 «Про затвердження форми акта обстеження матеріально-побутових умов сім`ї».
Акт обстеження складається безпосередньо за місцем встановлення зазначеного факту. Відповідальність за викладені в акті факти несуть заявник та організація, яка складала цей акт.
Сам по собі акт обстеження не є рішенням суб`єкта владних повноважень, який може порушити права чи охоронювані інтереси особи, лише на підставі останнього суб`єкти владних повноважень можуть приймати відповідні рішення, які можуть впливати на права та обов`язки особи.
Поняття «суду, встановленого законом» зводиться не лише до правової основи самого існування «суду», але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність, тобто охоплює всю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів.
Беручи до уваги те, що визначальним принципом здійснення правосуддя в адміністративних справах є принцип офіційного з`ясування всіх обставин у справі й обов`язок суб`єкта владних повноважень доказувати правомірність своїх дій, бездіяльності чи рішень, на відміну від визначального принципу цивільного судочинства, який полягає у змагальності сторін, суд, який розглянув справу не віднесену до його юрисдикції, не може вважатися «судом, встановленим законом» у розумінні ч. 1 ст. 6 Конвенції.
Суд закриває провадження у справі, у тому числі, якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства (п. 1, ч. 1 ст. 238 Кодексу адміністративного судочинства України).
З урахуванням вищенаведених норм чинного законодавства, зважаючи на характер спірних правовідносин та склад учасників справи, з урахуванням висновків Верховного Суду у аналогічних категоріях справ, суд вважає, що цей спір має приватно-правовий характер, не містить ознак публічно-правового спору, тому справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства, оскільки її розгляд належить до юрисдикції цивільного суду в порядку визначеному Цивільним процесуальним кодексом України.
Враховуючи викладені положення, суд робить висновок, що провадження у справі підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1ст. 238 КАС України.
Керуючись статтями 238, 241, 248, 256, 294, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
Роз`яснити позивачу, що він повинен звернутись для вирішення цієї справи до місцевого суду загальної юрисдикції в порядку цивільного судочинства.
Ухвала суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи ухвала суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст ухвали суду буде складено протягом п`яти днів.

Повний текст ухвали суду складено 10.05.2023р.

Суддя С.В. Ніколайчук