Справа № 200/1422/22
Суддя: Гаврищук Тетяна Григорівна
Дата ухвалення: 2023-05-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 травня 2023 року справа №200/1422/22

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді-доповідача Гаврищук Т.Г., суддів Блохіна А.А., Сіваченка І.В., розглянув у письмовому провадженні апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 18 липня 2022 р. у справі №200/1422/22 (головуючий І інстанції І.М. Тарасенко) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,-

УСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, в якому просила:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області № 98 від 30.09.2021 року про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 ;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області зарахувати:

до страхового стажу ОСОБА_1 періоди навчання у ТУ-15 м. Донецьк з 01.09.1982 року по 23.07.1984 року, періоди роботи в Донецькому виробничому обувному об`єднанні з 01.06.1984 року по 18.03.1985 року та період роботи у Селидівському комбінаті побутового обслуговування з 20.05.1985 року по 04.04.1988 року;

до пільгового стажу періоди роботи: на шахті № 2 «Новогродівська» Селидівського виробничого об`єднання по видобутку вугілля з 16.11.1993 року по 29.12.1993 року, з 29.12.1993 року по 01.07.1997 року, з 01.09.1997 року по 01.06.2001 року та з 01.06.2001 року по 04.03.2003 року, на підприємстві ДП «Селидіввугілля» ВП 1/3 «Новогродівська» з 14.10.2003 року по 15.04.2004 року, з 01.07.2004 року по 22.12.2004 року та з 26.01.2010 року по 05.05.2010 року, який дає право на призначення пенсії згідно п. 2 ч. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 22.09.2021 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах згідно п. 2 чт. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 18 липня 2022 року позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області №98 від 30.09.2021 року про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 . Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 періоди навчання у ТУ-15 м. Донецьк з 01.09.1982 року по 23.07.1984 року, періоди роботи в Донецькому виробничому обувному об`єднанні з 01.06.1984 року по 18.03.1985 року та період роботи у Селидівському комбінаті побутового обслуговування з 20.05.1985 року по 04.04.1988 року; до пільгового стажу періоди роботи: на шахті № 2 «Новогродівська» Селидівського виробничого об`єднання по видобутку вугілля з 16.11.1993 року по 29.12.1993 року, з 29.12.1993 року по 01.07.1997 року, з 01.09.1997 року по 01.06.2001 року та з 01.06.2001 року по 04.03.2003 року, на підприємстві ДП «Селидіввугілля» ВП 1/3 «Новогродівська» з 14.10.2003 року по 15.04.2004 року, з 01.07.2004 року по 22.12.2004 року та з 26.01.2010 року по 05.05.2010 року, який дає право на призначення пенсії згідно п. 2 ч. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 22.09.2021 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах згідно п. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Відповідач не погодився з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду першої інстанції, прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позову.

В обґрунтування доводів зазначає, що до страхового стажу не було враховано:

- період навчання з 01.09.1982 по 23.07.1984 оскільки в записі трудової книжки відсутній номер диплому та дата його видачі;

- період роботи з 01.06.1984 по 18.03.1985 оскільки невірно зазначено дату звільнення «03.18.1985»

- період роботи з 20.05.1986 по 04.04.1988 оскільки міститься виправлення в номері наказу про прийняття, а в уточнюючій довідці від 23.04.2019 № 66-82 не вказано наказів про прийняття та звільнення.

Врахувати вказані періоди без надання уточнюючої інформації є неможливим оскільки суперечить нормам чинного законодавства.

Врахувати до пільгового стажу роботи згідно пільгових довідок періоди з 29.12.1993 по 01.07.1997, з 01.09.1997 по 01.06.2001 на посаді зольника 2 р. на дільниці ЕМС (довідка 26/64 від 14.02.2019), роботи з 01.06.2001 по 04.03.2003 на посаді зольника на дільниці ЕМС (довідка 26/327 від 11.08.2001), роботи з 14.03.2003 по 15.04.2004 на посаді машиніста (кочегара) котельних установ (довідка 26/281 від 28.07.2001), роботи з 01.07.2004 по 22.12.2004 на посаді машиніста (кочегара) дільниці ЕМС-1 вуглевидача (довідка 26/140 від 21.03.2019), роботи з 21.03.2010 по 05.05.2010 на посаді машиніста (кочегара) дільниці РЕСО-1 (довідка 26/281 від 28.07.2021) ГУ ПФУ в Тернопільській області не мало можливості, оскільки вказані посади не передбачені Списком № 2.

Також зазначає, що заява позивача відповідно до екстериторіальності розподілу єдиної черги завдань розглядалась саме Головним управлінням Пенсійного фонду України в Тернопільській області і саме вказаним управлінням було прийнято рішення про відмову в призначенні пенсії.

У свою чергу, рішенням суду скасовано рішення саме Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області яке ніколи не існувало, натомість, рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області № 98 від 30.09.2021 є і вказаним рішенням суду не скасовано, тобто діє.

Відповідно до частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Суд, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, здійснюючи апеляційний перегляд у межах доводів та вимог апеляційної скарги, відповідно до частини 1 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України, встановив наступне.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , є громадянкою України, що підтверджується паспортом НОМЕР_2 .

22 вересня 2021 року ОСОБА_1 звернулась через веб-портал Пенсійного фонду з письмовою заявою про призначення пенсії згідно п. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Рішенням від 30.09.2021 року № 98 ОСОБА_1 було відмовлено в призначенні пенсії.

В спірному рішення зазначено, що позивач має страховий стаж 20 років 07 місяців 17 днів. До страхового стажу позивача не зараховано періоди: навчання з 01.09.1982 року по 23.07.1984 року, оскільки в трудовій книжці не зазначено номер диплому та дату його видачі; період роботи з 01.06.1984 року по 18.03.1985 року, оскільки в трудовій книжці невірно зазначена дата звільнення «03.18.1985»; період роботи з 20.05.1985 року по 04.04.1988 року, оскільки міститься виправлення в номері наказу про прийняття, а в уточнюючій довідці від 23.04.2019 року № 66-82 не вказано наказів про прийняття та звільнення.

Позивачу було рекомендовано для зарахування даних періодів надати уточнюючі довідки про періоди роботи, видані підприємством на якому заявник працював на підставі первинних документів за час виконання роботи, а для зарахування навчання, необхідно надати диплом або довідку та періоди навчання з навчального закладу.

Також даним рішенням не було зараховано до пільгового стажу позивача періоди її роботи з 29.12.1993 року по 01.07.1997 року, з 01.09.1997 року по 01.06.2001 року на посаді зольника 2 р на дільниці ЕМС, період з 01.06.2001 року по 04.03.2003 року на посаді зольника на дільниці ЕМС, з 14.03.2003 року по 15.04.2004 року на посаді машиніста (кочегар) котельних установ, з 01.07.2004 року по 22.12.2004 року на посаді машиніста (кочегар) котельні на дільниці ЕМО-1 Вуглевидача, з 26.01.2010 року по 05.05.2010 року на посаді машиніста (кочегар) котельних установ на дільниці РЕСО-1, оскільки дані посади, на яких позивач працювала, Списком № 2 не передбачені.

Задовольняючи позовні вимоги, місцевий суд дійшов висновку про порушення відповідачем, зазначеним позивачем, прав останнього.

Апеляційний суд, не вдаючись до аналізу висновків суду першої інстанції щодо суті спору, зазначає, що місцевим судом порушені норми процесуального права, що призвело до неправильного її вирішення, виходячи з такого.

Колегія суддів надає оцінку законності рішення суду першої інстанції в межах вирішення питання належності відповідача.

Оскаржуване рішення від 30.09.2021 року № 98 на заяву від 22 вересня 2021 року ОСОБА_1 прийнято Головним управлінням Пенсійного фонду України в Тернопільській області, а не Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області.

У відзиві на позовну заяву останнім про це зазначалось (а.с. 69-72), проте судом першої інстанції не надано жодної оцінки таким доводам сторони.

Крім того, ухвалою Першого апеляційного адміністративного суду від 02 травня 2023 року витребувано у Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області рішення від 30.09.2021 року №98 про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 .

Листом від 05 травня 2023 року Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області надало рішення від 30.09.2021 року №98.

Апеляційний суд вважає, що місцевим судом неповно з`ясовано всі обставини, що мають значення для справи, не надано правову оцінку всім доказам по справі та безпідставно задоволено позовні вимоги до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, який є неналежним відповідачем по цій справі.

Апеляційний суд звертає увагу, що підстави та порядок заміни неналежної сторони у адміністративному процесі встановлені статтею 48 КАС України.

Згідно з частиною 1 статті 48 КАС України суд першої інстанції, встановивши, що з адміністративним позовом звернулася не та особа, якій належить право вимоги, або не до тієї особи, яка повинна відповідати за адміністративним позовом, може за згодою позивача допустити заміну первинного позивача або відповідача належним позивачем або відповідачем, якщо це не потягне за собою зміни підсудності адміністративної справи.

Відтак, допустити заміну належної сторони у справі може виключно суд першої інстанції за умови згоди позивача та незмінності підсудності адміністративної справи, а можливості заміни неналежної сторони судом апеляційної інстанції КАС України не передбачено.

Аналогічна правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду від 19.09.2018 у справі № 822/620/15 (номер в Єдиному державному реєстрі судових рішень 76580607).

Разом з тим, суд звертає увагу позивача, що для захисту свого порушеного права він може звернутись з позовом до належного відповідача.

Отже, апеляційний суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, яке є неналежним відповідачем у цьому спорі, задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст. 317 КАС України підставою для скасування судового рішення та ухвалення нового рішення є порушення норм процесуального права.

З урахуванням того, що суд першої інстанції порушив норми процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, рішення суду підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови, якою у задоволенні позову слід відмовити.

У зв`язку з відмовою позивачеві в задоволенні позовних вимог, понесені ним судові витрати йому не відшкодовуються. Витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані зі сплатою судового збору, за діючим процесуальним законодавством відшкодуванню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 18 липня 2022 р. у справі № 200/1422/22 задовольнити.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 18 липня 2022 р. у справі № 200/1422/22 скасувати.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії відмовити.

Повне судове рішення 09 травня 2023 року.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя Т.Г. Гаврищук

Судді А.А. Блохін

І.В. Сіваченко