Справа № 200/262/22
Суддя: Сіваченко Ігор Вікторович
Дата ухвалення: 2023-05-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 травня 2023 року справа №200/262/22

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Сіваченка І.В., суддів: Блохіна А.А., Гаврищук Т.Г., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 20 січня 2023 року (повне судове рішення складено 20 січня 2023 року) у справі № 200/262/22 (суддя в І інстанції Мозговая Н.А.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про визнання протиправними дії, скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії,

УСТАНОВИВ:

В січні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області, в якому просив:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України Донецької області щодо відмови в призначенні пенсії та скасувати рішення - відмова від 20.07.2021;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України Донецької області призначити пенсію згідно статті 114 ч.2 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 26.07.2021;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України Донецької області зарахувати до страхового та пільгового стажу позивача період роботи на ВП Шахта «Україна» ДП «Селидіввугілля» з 01.10.2018 - 20.07.2021;

- зарахувати до пільгового та страхового стажу позивача періоди роботи згідно трудової книжки: з 01.09.1988 по 21.11.1989 на Шахтоуправлінні «гірник» та навчання в ПТУ №41 м. Селидове Донецької області; з 27.11.1989 по 04.12.1991 служба в Армії; Шахта «Гірник» де з 12.02.1992 по 30.04.1995; з 11.05.2016 по 20.07.2021 на ВП Шахта «Україна» ДП «Селидіввугілля».

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що він 13.07.2021 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області із заявою про призначення пенсії на пільгових умовах за Списком №2.

24.09.2021 позивач отримав від Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області рішення про відмову в призначенні пенсії №02. Вважає це рішення протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Ухвалою окружного суду від 12.07.2022 залучено до участі у справі в якості другого відповідача Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області.

Ухвалою місцевого суду від 24.11.2022 залучено до участі у справі в якості третього відповідача Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 20 січня 2023 року позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 20.07.2021 № 02 про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 .

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області від 15.12.2021 № 02 про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 .

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії згідно статті 114 ч.2 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 26.07.2021, з урахуванням висновків суду.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 151,33 грн.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 151,33 грн.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 151,33 грн.

Не погодившись з таким судовим рішенням, Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області подало апеляційну скаргу, в якій просило скасувати рішення місцевого суду, прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

В обґрунтування апеляційної скарги Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області зазначило, що ОСОБА_1 13.07.2021 року за допомогою Веб-порталу Пенсійного фонду звернувся із заявою про призначення пенсії.

Заява позивача відповідно до екстериторіальності розподілу єдиної черги завдань розглядалась Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області №06 від 20.07.2021 позивачу відмовлено в призначенні пенсії згідно п.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у зв`язку з недосягненням пенсійного віку та відсутністю необхідного пільгового стажу. Вік позивача на момент звернення 49 років. Страховий стаж 29 років 04 місяці 19 днів. Пільговий стаж 07 років 03 місяці 13 днів.

Позивачем не була надана довідка, уточнююча пільговий характер роботи за період з 30.06.1989 по 10.09.1989.

Період проходження військової служби з 27.11.1989 по 04.12.1992 не зараховано до пільгового стажу у зв`язку з відсутністю пільгової роботи протягом трьох місяців після проходження військової служби.

Не зарахування періоду з 01.10.2018 по 20.07.2021 відбулось у зв`язку з несплатою роботодавцем єдиного внеску.

Крім того, зауважує, що оскаржувані рішення приймались не ним, а іншими відповідачами, тому відсутні підстави зобов`язувати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повторно розглядати заяву позивача про призначення пенсії.

Апеляційний розгляд здійснено в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне вимоги, викладені в апеляційній скарзі, задовольнити частково, з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанції встановлено наступне.

Позивач, ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ), громадянин України, згідно ст. 43 КАС України здатний здійснювати свої адміністративні процесуальні права та обов`язки.

Відповідач-1, Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (, місцезнаходження: Донецька область, м. Слов`янськ, площа Соборна, 3), є суб`єктом владних повноважень основним завданням якого, згідно вимог чинного законодавства, зокрема, є реалізація державної політики з питань пенсійного забезпечення.

Відповідач-2, Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області (місцезнаходження: 61000, м. Харків, майдан Свободи, Держпром, 3 під.,1 пов., к.58), є суб`єктом владних повноважень основним завданням якого, згідно вимог чинного законодавства, зокрема, є реалізація державної політики з питань пенсійного забезпечення.

Відповідач-3, Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області (, юридична адреса: 08500, м. Фастів, вул. Саєнка Андрія, 10), є суб`єктом владних повноважень основним завданням якого, згідно вимог чинного законодавства, зокрема, є реалізація державної політики з питань пенсійного забезпечення.

13.07.2021 ОСОБА_1 звернувся до пенсійного органу із заявою про призначення пенсії за віком (а.с.66).

20.07.2021 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області прийнято рішення про відмову у призначенні пенсії 02.

Своє рішення пенсійний орган обґрунтував наступним.

Пенсійний вік, визначений пунктом 2 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», становить 50 років. Вік заявника становить 49 років.

Необхідний страховий стаж, визначений пунктом 1 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», становить 25 років.

Підтверджений страховий стаж становить 29 років 4 місяці 19 днів.

Необхідний пільговий стаж на роботах з шкідливими і важкими умовами праці за Списком №1, визначений пунктом 1 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», становить 10 років.

Підтверджений пільговий стаж становить 7 років 3 місяці 13 днів.

Результати розгляду документів, доданих до заяви:

- за доданими документами до страхового стажу зараховано всі періоди.

Дата, з якої особа матиме право на пенсійну виплату 27.07.2024.

10.12.2021 ОСОБА_1 звернувся до пенсійного органу із заявою про призначення пенсії за віком (а.с.65).

15.12.2021 Головним управлінням Пенсійного фонду України у Київській області прийнято рішення про відмову у призначенні пенсії 02.

Своє рішення пенсійний орган обґрунтував наступним.

Відповідно до пункту 1 частини 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Пільговий стаж особи становить 3 роки 0 місяців 0 днів.

Результати розгляду документів, доданих до заяви:

за доданими документами до страхового стажу не зараховано періоди:

період роботи за записами трудової книжки НОМЕР_2 від 11.08.1988 з 01.10.1995 по 02.01.1997; 01.08.1997 по 01.11.1997; 04.05.1998 по 10.09.1998, оскільки записи не завірені підписами відповідальної особи;

період проходження військової служби військовий квиток НОМЕР_3 від 27.11.1989, оскільки відсутня печатка про закінчення періоду проходження військової служби.

Для зарахування періодів, зазначених в трудовій книжці, необхідно надати уточнюючі довідки про періоди роботи, видані підприємствами, на яких працював заявник, на підставі первинних документів, за час виконання роботи, та довідку з військомату про періоди проходження військової служби. Працює. Право на пенсійну виплату відсутнє. На обліку в територіальних органах Пенсійного фонду України не перебуває та пенсію не отримує.

Судом відповідно до трудової книжки ОСОБА_1 серії НОМЕР_2 , в межах спірних правовідносин, встановлено наступне:

запис № 1 11.08.1988 про прийняття учнем гірничого поверхні 1-го розряду на дільницю ремонту забійного обладнання Шахтоуправління «Гірник» Селидівського виробничого об`єднання по видобутку вугілля;

запис №2 01.09.1988 про направлення на 10-ти місячні курси електрослюсарів підземних до ПТУ №41 м. Селидове;

запис № 3 21.03.1989 про направлення на виробничу практику учнем електрослюсаря поверхні на ділянку ремонту забійного обладнання;

запис № 4 01.07.1989 після закінчення 10-ти місячних курсів електрослюсарів направлений на дільницю електрослюсарем поверхні;

запис № 5 11.09.1989 про переведення підземним електрослюсарем 3-го розряду на цій же дільниці ремонтного обладнання;

запис № 6 21.11.1989 про звільнення у зв`язку із призивом до лав Радянської Армії;

запис № 7 про службу в Лавах Радянської Армії з 27.11.1989 по 04.12.1991;

запис № 8 12.02.1992 про прийняття підземним електрослюсарем 3-го розряду на дільницю ремонту забійного обладнання Шахтоуправління «Гірник» Селидівського виробничого об`єднання по видобутку вугілля;

запис № 9 13.04.1994 про присвоєння кваліфікації електрослюсаря підземного 4-го розряду;

запис № 10 30.04.1995 про звільнення за ст. 38 КЗпП України за власним бажанням;

запис № 11 01.10.1995 про прийняття на посаду експедитора-кур`єра МПП «Віола»;

запис № 12 02.01.1997 про звільнення за ст. 38 КЗпП України за власним бажанням;

запис № 13 01.08.1997 про прийняття на посаду експедитора МПП «Віола»;

запис № 14 01.11.1997 про звільнення за ст. 38 КЗпП України за власним бажанням;

запис № 15 04.05.1998 про прийняття касиром обмінного пункту ТОВ «Андромеда»;

запис № 16 25.05.1998 про переведення на посаду завідуючого обмінного пункту;

запис № 17 10.09.1998 про звільнення за ст. 38 КЗпП України за власним бажанням;

запис № 24 11.05.2016 про прийняття підземним гірничим майстром з повним робочим днем в шахті та направлений на дільницю вентиляції та техніки безпеки ВП шахта Україна ДП «Селидіввугілля»;

запис № 25 19.09.2016 23.09.2016 про відрядження в СП «УКК» ВП «Шахиа «Росія» ДП «Селидіввугілля» для навчання з питань охорони праці і промисловості безпеки з відривом від виробництва;

запис № 26 21.08.2018 про переведення заступником головного інженера з виробництва в технічну службу;

запис № 27 20.05.2019 24.05.2019 про відрядження у м. Мирноград на навчання на базі УОЦ 10 БГСО за програмою «Аварійно-рятувальні роботи»;

запис № 29 26.03.2020 про переведення помічником начальника дільниці ремонтно-відновлювальних робіт з повним робочим днем під землею.

Відповідно до довідки №210 від 07.06.2021 про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, ОСОБА_1 працював повний робочий день на підземних роботах у ш/у «Гірник» і за період з 11.09.1989 по 21.11.1989, з 12.02.1992 по 30.04.1995 виконував «Гірничі роботи», «Видобування підземним способом» за професією (посадою), що передбачена Списком №1 розділ 1 підрозділ 1 (а.с.53).

Відповідно до довідки №1-1784 від 12.07.2021 про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній ОСОБА_1 працював повний робочий день у ВП «Шахта «Україна» ДП «Селидіввугілля» і виконував гірничі роботи з видобування вугілля підземним способом за період з 11.05.2016 по 03.08.2016, з 03.08.2016 по 19.09.2016, з 19.09.2016 по 23.09.2016, з 23.09.2016 по 20.07.2018, з 20.07.2018 по 21.08.2018, з 21.08.2018 по 04.02.2019, за професією (посадою), що передбачена Списком №1 розділ 1 підрозділ 1 (а.с.54).

Відповідно до довідки №1-1784 від 12.07.2021 про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній ОСОБА_1 працював повний робочий день у ВП «Шахта «Україна» ДП «Селидіввугілля» і виконував гірничі роботи з видобування вугілля підземним способом за період з 04.02.2019 по 06.02.2019, з 06.02.2019 по 18.02.2019, з 18.02.2019 по 22.02.2019, з 22.02.2019 по 26.03.2019, з 26.03.2019 по 28.03.2019, з 28.03.2019 по 05.04.2019, за професією (посадою), що передбачена Списком №1 розділ 1 підрозділ 1 (а.с.55).

Відповідно до довідки №1-1784 від 12.07.2021 про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній ОСОБА_1 працював повний робочий день у ВП «Шахта «Україна» ДП «Селидіввугілля» і виконував гірничі роботи з видобування вугілля підземним способом за період з 05.04.2019 по 12.04.2019, з 12.04.2019 по 22.04.2019, з 22.04.2019 по 24.04.2019, з 24.04.2019 по 20.05.2019, з 20.05.2019 по 24.05.2019, з 24.05.2019 по 24.06.2019, за професією (посадою), що передбачена Списком №1 розділ 1 підрозділ 1 (а.с.56).

Відповідно до довідки №1-1784 від 12.07.2021 про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній ОСОБА_1 працював повний робочий день у ВП «Шахта «Україна» ДП «Селидіввугілля» і виконував гірничі роботи з видобування вугілля підземним способом за період з 24.06.2019 по 26.06.2019, з 26.06.2019 по 19.08.2019, з 19.08.2019 по 21.08.2019, з 21.08.2019 по 09.10.2019, з 09.10.2019 по 11.10.2019, з 11.10.2019 по 18.11.2019, за професією (посадою), що передбачена Списком №1 розділ 1 підрозділ 1 (а.с.57).

Відповідно до довідки №1-1784 від 12.07.2021 про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній ОСОБА_1 працював повний робочий день у ВП «Шахта «Україна» ДП «Селидіввугілля» і виконував гірничі роботи з видобування вугілля підземним способом за період з 18.11.2019 по 20.11.2019, з 20.11.2019 по 17.12.2019, з 20.12.2019 по 26.12.2019, з 26.12.2019 по 05.03.2020, з 05.03.2020 по 24.03.2020, за професією (посадою), що передбачена Списком №1 розділ 1 підрозділ 1 (а.с.59).

Відповідно до довідки №1-1784 від 12.07.2021 про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній ОСОБА_1 працював повний робочий день у ВП «Шахта «Україна» ДП «Селидіввугілля» і виконував гірничі роботи з видобування вугілля підземним способом за період з 24.03.2020 по 26.03.2020, з 26.03.2020 по 02.05.2020, з 02.05.2020 року по 25.01.2021, з 25.01.2021 по 29.01.2021, з 29.01.2021 по 01.03.2021, з 01.03.2021 по теперішній час, за професією (посадою), що передбачена Списком №1 розділ 1 підрозділ 1 (а.с.61).

Довідкою №1-1785 від 12.07.2021 про фактичні спуски в шахту ВП «Шахта «Україна» ДП «Селидіввугілля» зайнятих з видобутку вугілля ОСОБА_1 за період з 03.02.2016 по теперішній час здійснював спуски в шахту.

Відповідно до виписок із наказів № 369к від 01.10.1994, №78а від 30.01.2015, №375а від 20.09.2019 підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення згідно списку №1 розділ 1 за результатами атестації робочих місць.

З розрахунку стажу Відповідача-3, в межах спірних правовідносин, вбачається, що позивачу не зараховано до пільгового стажу періоди роботи: з 30.07.1989 до 10.09.1989, з 01.05.1995 по 05.03.1999, з 01.04.2016 по 30.06.2016, з 01.07.2016 по 31.12.2016, 01.07.2017 по 29.02.2020, з 01.05.2020 по 37.07.2021. Період служби армії з 27.11.1989 по 04.12.1991 не зарахований ні до страхового, ні до пільгового стажу. Період з 01.03.2020 по 30.04.2020 зарахований як ФОП (карантин 01.03.-31.05.2020) ЗУ №553-ІХ).

Відповідачем-2 розрахунок стажу наданий не був.

Вважаючи рішення відповідача про відмову в призначенні пенсії протиправним, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Згідно частини 1 статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Закріплюючи на конституційному рівні право на соціальний захист кожного громадянина, без будь-яких винятків, держава реалізує положення статті 24 Конституції України, відповідно до якої громадяни мають рівні конституційні права і не може бути обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел визначені Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV (у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) (далі Закон № 1058-IV)).

Згідно із пунктом 1 частини 1 статті 8 Закону № 1058-ІV право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані інвалідами в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.

Пунктом 1 частини 1 статті 9 Закону № 1058-ІV визначено, що відповідно до цього Закону за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються у т. ч. пенсія за віком.

Частиною 4 статті 24 Закону № 1058-ІV визначено, що періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

У відповідності до пункту 2 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону № 1058-ІV Пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком N 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбачених Законом України «Про пенсійне забезпечення».

Закон України «Про пенсійне забезпечення» № 1788-XII від 05.11.1991 (далі Закон № 1788-XII) відповідно до Конституції України гарантує всім непрацездатним громадянам України право на матеріальне забезпечення за рахунок суспільних фондів споживання шляхом надання трудових і соціальних пенсій.

Закон спрямований на те, щоб повніше враховувалася суспільно корисна праця як джерело зростання добробуту народу і кожної людини, встановлює єдність умов і норм пенсійного забезпечення робітників, членів колгоспів та інших категорій трудящих.

Закон гарантує соціальну захищеність пенсіонерів шляхом встановлення пенсій на рівні, орієнтованому на прожитковий мінімум, а також регулярного перегляду їх розмірів у зв`язку із збільшенням розміру мінімального споживчого бюджету і підвищенням ефективності економіки республіки.

Згідно з частиною 2 статті 114 Закону № 1058-IV на пільгових умовах пенсія за віком призначається:

1) працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

2) працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Віку 55 років в 2021 році позивач не досяг, тому може претендувати на призначення пенсії по досягненню 50 років за Списком №1, а не за Списком №2.

Постановою КМУ від 12.08.1993 № 637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі Порядок № 637).

Відповідно до пункту 20 Порядку № 637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Тобто, надання уточнюючої довідки підприємства, установи або організації необхідне лише у двох випадках: за відсутності трудової книжки як такої або необхідних записів у ній, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення.

Пунктом 3 Порядку застосування Списків №1 та № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 01 грудня 2005 року за № 1451/11731, встановлено, що при визначені права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. При цьому, до пільгового стажу роботи зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати внесення цієї посади чи професії до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

Списки № 1, 2 затверджені постановою Ради Міністрів СРСР від 22 серпня 1956 року №1173 застосовуються до пільгової роботи до 31 грудня 1991 року; якщо пільгова робота продовжується після 01 січня 1992 року (або тільки почалася після цієї дати), але не більше як до 11 березня 1994 року, - застосовуються Списки № 1, 2, затверджені постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26 січня 1991 року № 10; якщо пільгова робота продовжується після 11 березня 1994 року (або тільки почалась після цієї дати), але не більше як до 16 січня 2003 року, - застосовуються Списки № 1, 2, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 1994 року № 162.

Щодо позовних вимог про зарахування до страхового та пільгового стажу позивача періоди роботи згідно трудової книжки: з 01.09.1988 по 21.11.1989 на Шахтоуправлінні «гірник» та навчання в ПТУ №41 м. Селидове Донецької області.

Відповідно до розрахунку стажу позивача Відповідачем-3 період з 01.09.1988 по 29.06.1989 зараховано до страхового стажу як навчання в вищих/середніх навчальних закладах; період з 11.09.1989 по 21.11.1989 зараховано до Списку №1.

Відповідачами ні в оскаржуваних рішеннях про відмову у призначенні пенсії, ні у відзиві не зазначено обґрунтування не зарахування періоду роботи позивача до його пільгового стажу з 01.09.1988 по 11.09.1989.

Перелік видів трудової діяльності, що зараховується до стажу роботи, який дає право на трудову пенсію, визначено статтею 56 Закону України від 05.11.1991 №1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон № 1788-ХІІ). Згідно з пунктом «д» частини третьої статті 56 Закону № 1788-ХІІ, до стажу роботи зараховується також: навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі.

Статтею 38 Закону України від 10.02.1998 №103/98-ВР "Про професійну (професійно-технічну) освіту" (в редакції, чинній на день звернення із заявою про призначення пенсії) визначено, що час навчання у закладі професійної (професійно-технічної) освіти зараховується до трудового стажу здобувача освіти, у тому числі в безперервний і в стаж роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників, якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією не перевищує трьох місяців.

Згідно із статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, а в разі відсутності її чи відповідних записів у ній наявність трудового стажу підтверджується в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 червня 1993 року № 637, передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка, за відсутності її або відповідних записів у ній, трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, а також архівними установами.

Відповідно до пункту 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Згідно записів у трудовій книжці позивача, у період з 01.09.1988 по 21.03.1989 проходив курси електрослюсарів підземних до ПТУ №41 м. Селидове; з 21.03.1989 по 01.07.1989 проходив виробничу практику учнем електрослюсаря поверхні на ділянку ремонту забійного обладнання. Після закінчення 10-ти місячних курсів електрослюсарів, 01.07.1989 направлений на дільницю електрослюсарем поверхні (запис № 4 трудової книжки). Крім того, дипломом НОМЕР_4 (а.с.51) підтверджується здобуття позивачем професії електрослюсаря підземного внаслідок навчання з 01.09.1988 по 29.06.1989.

Таким чином, перерва між днем закінчення навчання (29.06.1989) і днем зарахування на роботу за одержаною професією (запис № 5 трудової книжки 11.09.1989 про переведення підземним електрослюсарем 3-го розряду на цій же дільниці ремонтного обладнання) ОСОБА_1 не перевищує трьох місяців, що є необхідною умовою для зарахування стажу навчання до стажу роботи за спеціальністю.

При цьому період роботи з 11.09.1989 по 21.11.1989 за Списком №1 підтверджується як записами в трудовій книжці, так і уточнюючою довідкою підприємства (а.с.53).

Отже, період навчання з 01.09.1988 по 29.06.1989 та період роботи з 11.09.1989 по 21.11.1989 підлягають зарахуванню до пільгового стажу позивача за Списком №1.

Враховуючи викладене суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що позивач має право на зарахування до пільгового стажу за Списком №1 період з 01.09.1988 по 21.03.1989 проходження курсів електрослюсарів підземних до ПТУ №41 м. Селидове; з 21.03.1989 по 29.06.1989 включно (а не 01.07.1989 що є підставою зміни рішення місцевого суду в мотивувальній частині) проходження виробничої практики учнем електрослюсаря поверхні на ділянку ремонту забійного обладнання.

Щодо періоду роботи позивача з 01.07.1989 по 11.09.1989 на посаді електрослюсаря поверхні.

Підрозділом 1 «Підземні роботи» Розділу І «Гірничі роботи» Списку № 1 виробництв, цехів, професій та посад на підземних роботах, на роботах із шкідливими умовами праці та в гарячих цехах, робота в яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах і в пільгових розмірах, затвердженого постановою Ради Міністрів СРСР від 22 серпня 1956 року № 1173, визначено, що правом на пільгову пенсію користуються всі робітники, інженерно-технічні робітники і службовці, зайняті повний робочий день на підземних роботах по видобутку вугілля, […] на будівництві шахт, рудників та інших підземних споруд, а також всі робітники, зайняті повний робочий день під землею з обслуговування вищезазначених робітників та службовців […].

Підрозділом 2 «Роботи на поверхні» Розділу І «Гірничі роботи» Списку № 1 виробництв, цехів, професій та посад на підземних роботах, на роботах із шкідливими умовами праці та в гарячих цехах, робота в яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах і в пільгових розмірах, затвердженого постановою Ради Міністрів СРСР від 22 серпня 1956 року № 1173, визначено, що правом на пільгову пенсію користуються:

а) Робітники (Робітники, зайняті на обслуговуванні териконів вугільних шахт (териконщики));

б) Інженерно-технічні робітники, пов`язані з підземними роботами на рудниках, шахтах, в вугільних шахтоуправліннях (на правах шахт), на шахтобудівельних та прохідницьких роботах та на копальнях с підземним видобуванням; Головні інженери, завідуючі гірничими роботами, технічні керівники; їх заступники та помічники; Маркшейдери та їх помічники, головні (старші) маркшейдери; Головні (старші) механіки та механіки, головні (старші) енергетики та енергетики, старші електромеханіки та електромеханіки, старші електрики та електрики; їх заступники та помічники; Геологи та їх помічники, головні (старші) геологи; Диспетчери гірничі; Нормувальники (гірничі); Хронометражисти (підземні); Начальники змін; Начальники (завідуючи, директора) експлуатації та будівництва шахт, шахтоуправлінь (на правах шахт), рудників, гірничо-рудних цехів (на правах шахт) та копалень з підземним видобуванням; їх заступники та помічники по виробництву.

З трудової книжки слідує, що позивач працював на посаді електрослюсаря поверхні, що не передбачено підрозділом 1 «Підземні роботи» та підрозділом 2 «Роботи на поверхні» Розділу І «Гірничі роботи» Списку № 1 виробництв, цехів, професій та посад на підземних роботах, на роботах із шкідливими умовами праці та в гарячих цехах, робота в яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах і в пільгових розмірах, затвердженого постановою Ради Міністрів СРСР від 22 серпня 1956 року № 1173, а отже, пенсійним органом правомірно не зараховано період роботи позивача з 01.07.1989 по 11.09.1989 на посаді електрослюсаря поверхні до пільгового стажу за Списком №1.

Щодо позовних вимог про зарахування до страхового та пільгового стажу позивача періоду служби в армії з 27.11.1989 по 04.12.1991.

Судом встановлено, що відповідно до військового квитка НОМЕР_3 від 27.11.1989 ОСОБА_1 з 27.11.1989 по 04.12.1991 проходив військову службу в Лавах Радянської армії.

Відповідно до частини першої статті 8 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. Час проходження строкової військової служби та військової служби за призовом осіб офіцерського складу, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військову службу в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Час навчання в професійно-технічному навчальному закладі, час проходження строкової військової служби, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", які зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, не повинні перевищувати наявного стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах. Час проходження військовослужбовцями військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", зараховується до їх вислуги років, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби на пільгових умовах у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України.

Як зазначалось судом вище, рішенням Відповідача-3 позивачу відмовлено, в тому числі, й у зарахуванні до страхового стажу період проходження військової служби військовий квиток НОМЕР_3 від 27.11.1989, оскільки відсутня печатка про закінчення періоду проходження військової служби.

З приводу цього суд першої інстанції вірно зазначив, що працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення документів на підприємстві, а неналежний порядок ведення та заповнення, вданому випадку, військового квитка з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії по віку на загальних підставах.

Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 21.02.2018 у справі № 687/975/17.

Записами у трудовій книжці позивача підтверджується період проходження військової служби з 27.11.1989 по 04.12.1991 (запис №7).

Судом відповідно до трудової книжки встановлено, позивач 12.02.1992 прийнятий підземним електрослюсарем 3-го розряду на дільницю ремонту забійного обладнання Шахтоуправління «Гірник» Селидівського виробничого об`єднання по видобутку вугілля, при цьому, період роботи з 12.02.1992 по 30.04.1995 відповідно до розрахунку стажу Відповідачем-3 зараховано до Списку № 1.

При цьому періоди роботи з 12.02.1992 по 30.04.1995 підлягають зарахуванню до пільгового стажу позивача за Списком № 1, що підтверджується як записами в його трудовій книжці, так і уточнюючими довідками підприємства.

Отже, позивач був призваний на військову службу, працюючи за професією, передбаченою Списком №1, а після проходження такої служби протягом 3-х місяців також став працювати за професією, передбаченою Списком №1.

З огляду на наведене, місцевий суд дійшов правильного висновку про наявність підстав для зарахування періоду військової служби позивача з 27.11.1989 по 04.12.1991 до страхового та пільгового стажу за Списком №1.

Щодо не зарахування до страхового стажу періодів роботи з 01.10.1995 по 02.01.1997; 01.08.1997 по 01.11.1997; 04.05.1998 по 10.09.1998.

Як зазначалось судом вище, рішенням Відповідача-3 позивачу відмовлено, в тому числі й у зарахуванні до страхового стажу періодів роботи за записами трудової книжки НОМЕР_2 від 11.08.1988 з 01.10.1995 по 02.01.1997; 01.08.1997 по 01.11.1997; 04.05.1998 по 10.09.1998, оскільки записи не завірені підписами відповідальної особи.

Відповідно до пункту 1 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників №58 від 29 липня 1993 року, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України (далі - Інструкція №58) трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі, організації (далі - підприємство) усіх форм власності або у фізичної особи понад п`ять днів, у тому числі осіб, які є співвласниками (власниками) підприємств, селянських (фермерських) господарств, сезонних і тимчасових працівників, а також позаштатних працівників за умови, якщо вони підлягають державному соціальному страхуванню.

Відповідно до пункту 2.4 Інструкції №58 усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження). Записи виконуються арабськими цифрами (число і місяць двозначними). Записи виконуються арабськими цифрами (число і місяць двозначними). Наприклад, якщо робітник або службовець прийнятий на роботу 5 січня 1993 р., у графі 2 трудової книжки записується "05.01.1993".

Записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилом чорного, синього або фіолетового кольорів, і завіряються печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення.

Згідно з пунктом 2.6 Інструкції №58 у разі виявлення неправильного або неточного запису відомостей про роботу, переведення, а також про нагородження та заохочення тощо, виправлення виконується власником або уповноваженим ним органом, де було зроблено відповідний запис. Власник або уповноважений ним орган за новим місцем роботи зобов`язаний надати працівнику в цьому необхідну допомогу.

У графі 3 розділу «Відомості про роботу» як заголовок пишеться повне найменування підприємства. Під цим заголовком у графі 1 ставиться порядковий номер запису, що вноситься, у графі 2 зазначається дата прийняття на роботу. У графі 3 пишеться: «Прийнятий або призначений до такого-то цеху, відділу, підрозділу, на дільницю, виробництво» із зазначенням його конкретного найменування, а також роботи, професії або посади і присвоєного розряду. . Переведення працівника на іншу постійну роботу на тому ж підприємстві оформлюється в такому ж порядку, як і прийняття на роботу (пункт 2.14 Інструкції №58).

Відповідно до пункту 4.1 Інструкції №58 у разі звільнення працівника всі записи про роботу і нагороди, що внесені у трудову книжку за час роботи на цьому підприємстві, засвідчуються підписом керівника підприємства або спеціально уповноваженою ним особою та печаткою підприємства або печаткою відділу кадрів.

Згідно з абзацом другим пункту 6.1 Інструкції №58 у разі невірного первинного заповнення трудової книжки або вкладиша до неї, а також псування їх бланків внаслідок недбалого зберігання, вартість зіпсованих бланків сплачується підприємством.

Суд зазначає, що працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення документів на підприємстві, а неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки чи іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком на загальних підставах.

Наведене цілком узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 21 лютого 2018 року в справі №687/975/17, висновки якого мають враховувати суди відповідно до положень частини п`ятої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України.

Крім того, Верховний Суд у постанові від 24 травня 2018 року у справі №490/12392/16-а висловив позицію про те, що певні недоліки щодо заповнення трудової книжки не можуть бути підставою для не врахування відповідного періоду роботи для обрахунку стажу при призначенні пенсії.

Відповідно до розрахунку стажу позивача період роботи позивача з 01.05.1995 по 05.03.1999 зараховано до страхового стажу.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про скасування рішення Відповідача-3 в частині відмови у зарахуванні до страхового стажу позивача періодів роботи з 01.10.1995 по 02.01.1997; 01.08.1997 по 01.11.1997; 04.05.1998 по 10.09.1998.

Відповідно до розрахунку стажу позивача період роботи позивача з 01.05.1995 по 05.03.1999 зараховано до страхового стажу.

Щодо позовних вимог про зарахування до страхового та пільгового стажу позивача періоду роботи з 11.05.2016 по 20.07.2021.

Відповідачами ні в оскаржуваному рішенні про відмову у призначенні пенсії, ні у відзиві не зазначено обґрунтування не зарахування періоду роботи позивача до його пільгового стажу вказаного періоду.

Відповідно до розрахунку стажу позивача період роботи позивача з 01.04.2016 по 30.06.2016, з 01.07.2016 по 31.12.2016, 01.07.2017 по 29.02.2020, з 01.05.2020 по 31.07.2021 зараховано до страхового стажу.

Період роботи з 11.05.2016 по 20.07.2021 на пільгових умовах за професією (посадою), що передбачена Списком №1, підтверджується записами в трудовій книжці позивача.

Крім того, відповідно до довідки №1-1784 від 12.07.2021 про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, ОСОБА_1 працював повний робочий день у ВП «Шахта «Україна» ДП «Селидіввугілля» і виконував гірничі роботи з видобування вугілля підземним способом за період з 11.05.2016 по теперішній час (а.с.55-61), за професією (посадою), що передбачена Списком №1 розділ 1 підрозділ 1.

Відповідно до частини 2 статі 24 Закону №1058-V страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Система персоніфікованого обліку була введена в дію 01 січня 2004 року на виконання Указу Президента України від 4 травня 1998 року № 401 «Про заходи щодо впровадження персоніфікованого обліку відомостей у системі обов`язкового державного пенсійного страхування» згідно постанов Кабінету Міністрів України №1854 від 12 грудня 2002 року та №303 від 12 березня 2003 року.

У відповідності до пункту 2 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 року № 637 (далі також Постанова № 637), у разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи (пункт 3 вказаної Постанови).

За приписами Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", Державний реєстр загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - Державний реєстр) - це організаційно-технічна система, призначена для накопичення, зберігання та використання інформації про збір та ведення обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, його платників та застрахованих осіб, що складається з реєстру страхувальників та реєстру застрахованих осіб. Пенсійний фонд України (далі - Пенсійний фонд) - це орган, уповноважений відповідно до цього Закону вести реєстр застрахованих осіб Державного реєстру та виконувати інші функції, передбачені законом.

Статтею 16 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", визначено, що державний реєстр створюється для забезпечення в тому числі ведення обліку платників і застрахованих осіб у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування та їх ідентифікації.

За приписами ст. 20 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", передбачено, які відомості містить реєстр застрахованих осіб. Зі змісту даної статті вбачається, що вказаний реєстр містить відомості про заробітну плату (дохід, грошове забезпечення, допомогу, компенсацію) застрахованих осіб, на яку нараховано і з якої сплачено страхові внески, та інші відомості, в тому числі і відомості про особливі умови праці, що дають право на пільги із загальнообов`язкового державного соціального страхування, відомості про облік стажу окремим категоріям осіб відповідно до законодавства.

Відповідно до Постанов Правління ПФУ № 26-1 від 05 листопада 2009 року «Про Порядок формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування органам ПФУ», № 25-2 від 03 грудня 2013 року «Про визнання такою, що втратила чинність, Постанови Правління ПФУ від 08 жовтня 2010 року № 22-2», якими затверджувалися «Довідники кодів підстав для обліку стажу окремим категоріям осіб відповідно до законодавства», встановлено код підстав для обліку спецстажу за № ЗП3013А1 - працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за Списком N 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць; чоловіки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

В матеріалах справи містяться індивідуальні відомості про застраховану особу за формою ОК-5, в яких наявна інформація щодо пільгового стажу (в межах спірних правовідносин) ОСОБА_1 з 11.05.2016 по 20.07.2021 (код підстави для обліку спецстажу ЗП3013А1), що підтверджує право останнього на включення вказаного періоду роботи до стажу, який дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Доводи апеляційної скарги про відсутність відомостей щодо сплати страхових внесків, як підстави для не зарахування періоду роботи до страхового та пільгового стажу, є необґрунтованими, оскільки покладають на пенсіонера надмірний індивідуальний тягар.

Крім цього, позивач не повинен відповідати за ймовірне неналежне виконання підприємством-страхувальником свого обов`язку щодо належної сплати страхових внесків, оскільки за правовою позицією Верховного Суду, викладеною, зокрема, у постановах від 17 липня 2019 року у справі №144/669/17, від 20 березня 2019 року у справі № 688/947/17 та від 01 березня 2021 року по справі № 423/757/17, несплата страхувальником страхових внесків (або відсутність інформації про таку сплату в системі персоніфікованого обліку) не може бути підставою для не зарахування до страхового стажу при перерахунку пенсії позивача періодів його роботи на такому підприємстві.

Таким чином, період роботи позивача з 11.05.2016 по 19.07.2021 включно (20.07.2021 подана заява про призначення пенсії) підлягає зарахуванню як до страхового, так і до пільгового стажу за Списком №1.

Щодо належного відповідача, на якого слід покласти обов`язок відновлення порушених прав позивача.

Пунктом 1.1 розділу I Порядку 22-1 визначено, що заява про призначення пенсії подається заявником до територіального органу Пенсійного фонду України (далі орган, що призначає пенсію) через структурний підрозділ, який здійснює прийом та обслуговування осіб (далі сервісний центр).

Відповідно до абзацу першого пункту 4.1 розділу ІV Приймання, оформлення і розгляд документів Порядку № 22-1 заяви, що подаються особами відповідно до цього Порядку, реєструються в електронному журналі звернень органу, що призначає пенсію.

Заяви про перерахунок пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший, припинення перерахування пенсії на поточний рахунок пенсіонера в банку та отримання пенсії за місцем фактичного проживання, продовження виплати пенсії за довіреністю, виплату частини пенсії на непрацездатних членів сім`ї особи, яка перебуває на повному державному утриманні, виплату пенсії за шість місяців наперед у зв`язку з виїздом на постійне місце проживання за кордон, переведення виплати пенсії за новим місцем проживання, виплату недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера, працевлаштування (звільнення), початок (припинення) діяльності, пов`язаної з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування приймаються органом, що призначає пенсію, за наявності в особи всіх необхідних документів (абзац другий пункту 4.1 розділу ІV Приймання, оформлення і розгляд документів Порядку № 22-1).

Відповідно до абзаців першого, сьомого пункту 4.2 розділу ІV Приймання, оформлення і розгляд документів Порядку № 22-1 при прийманні документів працівник сервісного центру повідомляє про необхідність дооформлення документів або надання додаткових документів у тримісячний строк з дня подання заяви про призначення пенсії, у разі неналежного оформлення поданих документів або відсутності необхідних документів.

Після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу (абзац тринадцятий пункту 4.2 розділу ІV Приймання, оформлення і розгляд документів Порядку № 22-1).

Згідно з абзацом першим пункту 4.3 розділу ІV Приймання, оформлення і розгляд документів Порядку № 22-1 створення та обробка документів здійснюється із накладенням кваліфікованого електронного підпису працівників, відповідальних за здійснення операцій.

Рішення за результатами розгляду заяви підписується керівником органу, що призначає пенсію (іншою посадовою особою, визначеною відповідно до наказу керівника органу, що призначає пенсію, щодо розподілу обов`язків), та зберігається в електронній пенсійній справі особи. Рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів органом, що призначає пенсію, приймається не пізніше 10 днів після надходження заяви. Цей строк може бути продовжено за рішенням керівника органу, що призначає пенсію, на строк проведення додаткової перевірки достовірності відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умов їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством, для визначення права на пенсію, але не більше ніж на 15 днів (абзаци другий-четвертий пункту 4.3 розділу ІV Приймання, оформлення і розгляд документів Порядку № 22-1).

Відповідно до абзацу шостого пункту 4.3 розділу ІV Приймання, оформлення і розгляд документів Порядку № 22-1 рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії приймається без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України.

Відповідно до пункту 4.7 розділу ІV Приймання, оформлення і розгляд документів Порядку № 22-1 право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію. Орган, що призначає пенсію, не пізніше 10 днів після винесення рішення видає або направляє адміністрації підприємства, установи, організації або особі повідомлення про призначення, відмову в призначенні, перерахунку, переведенні з одного виду пенсії на інший із зазначенням причин відмови та порядку його оскарження.

У разі звернення пенсіонера видається виписка з розпорядження про призначення (перерахунок) пенсії з інформацією про періоди страхового стажу та заробітної плати (доходу), яка врахована при розрахунку пенсії (абзац другий пункту 4.9 розділу ІV Приймання, оформлення і розгляд документів Порядку № 22-1).

Задовольнивши вимоги, місцевий суд поклав обов`язок повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії на ГУПФУ в Донецькій області, мотивувавши це тим, що пункт 4.7 розділу ІV Порядку 22-1 визначає, що саме орган, що призначає пенсію (за спірних правовідносин - ГУПФУ в Донецькій області) повинен всебічно, повно і об`єктивно розглянути всі подані документи, після чого установити наявність чи відсутність права особи на одержання пенсії.

По-перше, органом, що призначає пенсію, за спірних правовідносин були ГУПФУ в Харківській області та ГУПФУ у Київській області, які приймали оспорювані й скасовані рішенням місцевого суду в цій справі рішення про відмову у призначенні пенсії.

Апеляційний суд зауважує на тому, що будь-які дії зобов`язального характеру, як спосіб поновлення порушених прав, можуть бути застосовані судом виключно до того органу, дії, бездіяльність чи рішення якого визнані протиправними та (або) скасовані.

Виходячи з вищевикладеного, у даній справі дії зобов`язального характеру можуть бути застосовані виключно до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, як органу, що першим допустив порушення під час розгляду заяви позивача про призначення пенсії та прийняття відповідного рішення. Відповідно, у позивача виникають обґрунтовані сподівання щодо призначення пенсії з більш ранньої дати при повторному розгляді саме цим відповідачем заяви про призначення пенсії.

В іншій частині рішення місцевого суду сторонами не оскаржене, тому апеляційному перегляду не підлягає і має бути залишено без змін.

Відповідно до положень ч.1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового судового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального та процесуального права.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції при постановленні оскаржуваного рішення допустив порушення норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення місцевого суду зміні як в мотивувальній (про що зазначено вище по тексту постанови апеляційного суду), так і в резолютивній частинах.

Відповідно до частини шостої статті 139 КАС України якщо суд апеляційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

Оскільки права позивача були порушені лише ГУПФУ в Харківській області та ГУПФУ у Київській області, відшкодування судових витрат повинні здійснити лише ці відповідачі в рівних частках.

Позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір у розмірі 908 грн. за вимогу немайнового характеру.

У зв`язку з частковим задоволенням позовних вимог немайнового характеру, судовий збір підлягає стягненню з суб`єктів владних повноважень у розмірі 454 грн (50% від сплаченої суми судового збору) на користь позивача пропорційно, - тобто, по 227 грн як з ГУПФУ в Харківській області, так і з ГУПФУ у Київській області.

Керуючись статтями 250, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області задовольнити частково.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 20 січня 2023 року у справі № 200/262/22 змінити в мотивувальній частині, а також:

В абзаці четвертому слова і цифри «Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (, місцезнаходження: Донецька область, м. Слов`янськ, площа Соборна, 3)» замінити словами і цифрами «Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області (місцезнаходження: 61000, м. Харків, майдан Свободи, Держпром, 3 під.,1 пов., к.58)».

В іншій частині рішення Донецького окружного адміністративного суду від 20 січня 2023 року у справі № 200/262/22 - залишити без змін.

Змінити розподіл судових витрат.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (місцезнаходження: 61000, м. Харків, майдан Свободи, Держпром, 3 під., 1 пов., к.58) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) судовий збір у розмірі 227 (двісті двадцять сім) гривень 00 коп.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області (, юридична адреса: 08500, м. Фастів, вул. Саєнка Андрія, 10) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) судовий збір у розмірі 227 (двісті двадцять сім) гривень 00 коп.

Повне судове рішення 09 травня 2023 року.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому статтею 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Колегія суддів І. В. Сіваченко

А. А. Блохін

Т. Г. Гаврищук