Справа № 460/7989/23
Суддя: Н.В. Друзенко
Дата ухвалення: 2023-05-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

08 травня 2023 року м. Рівне №460/7989/23

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Друзенко Н.В., розглянувши за правилами письмового провадження без повідомлення учасників справи, адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1
доГоловного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області
про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинення певних дій, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо відмови у призначенні пенсії за віком із зниженням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофита зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком із зниженням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи з 03 лютого 2023 року.

Позивач в обґрунтування позову зазначає, що прожив в зоні посиленого радіоекологічного контролю період часу, достатній для призначення пільгової пенсії у відповідності до статті 55 Закону України Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи. Таким чином, вказує, що має право на зниження пенсійного віку. Однак, за результатами розгляду заяви, відповідач відмовив у призначенні пенсії на підставі відсутності необхідного періоду проживання в зоні посиленого радіоактивного контролю станом на 01.01.1993. Проте, позивач вважає, що відповідач безпідставно відмовив у призначенні пенсії та просить суд позов задовольнити повністю.

Ухвалою суду від 29.03.2023 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Відповідач 1 Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області у встановлений судом строк відзиву на позовну заяву не подало. Відповідно до частини 6 статті 162 КАС України, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідач 2 Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області у відзиві на позовну заяву зауважило, що згідно з абзацом п`ятим пункту 2 частини першої статті 55 Закону №796-ХІ, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку особам, які постійно проживали або постійно проживають чи постійно працювали або постійно працюють у зоні посиленого радіологічного контролю за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали у цій зоні не менше 4 років. Оскільки, період проживання позивача в 4 зоні станом на 01.01.1993 становить менше 4 років, вважає прийняте рішення про відмову у призначенні пенсії правомірним та просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог.

Відповідно до вимог статті 263 КАС України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження.

Відповідно до вимог частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши матеріали та з`ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином, який потерпів від Чорнобильської катастрофи, що підтверджується посвідченням категорії 3 серії НОМЕР_1 , виданим 15.03.1994 Рівненською облдержадміністрацією.

Відповідно до довідки виконавчого комітету Маневицької селищної ради від 07.12.2022 №785, ОСОБА_1 з 01.01.1986 по 29.11.1986 та з 03.01.1989 по 02.03.1989 був зареєстрований та постійно проживав в с.Колодії Маневицького району Волинської області.

Згідно паспортних даних позивача та довідки сектору Реєстрація відділу ЦНАП Департаменту соціального захисту та гідності виконавчого комітету Вараської міської ради від 06.12.2022 №2829-0322 та №2830-0322, з 17.03.1989 по 25.03.1994 та з 29.03.1994 по даний час місце проживання позивача м.Вараш (Кузнецовськ) Вараського району Рівненської області.

Згідно довідки Вараського РТЦКСП від 10.01.2023 №15, позивач у період з 29.11.1986 по 23.12.1988 проходив військову службу з дислокацією у м.Ташкент (Узбекистан).

11.01.2023 позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області з заявою про призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи в якій наполягав на призначенні пенсії по проживанню та роботі в 4 категорії потерпілих ЧАЕС.

20.01.2023 рішенням №71 позивачу відмовлено у призначенні пенсії зі зменшенням пенсійного віку у відповідності до статті 55 Закону України Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи у зв`язку з не підтвердженням факту проживання у зоні посиленого радіоекологічного контролю станом на 01.01.1993 не менше 4 років. У вказаному рішенні також зазначено, що страховий стаж позивача становить 38 років 1 місяць 15 днів, а вік заявника 54 роки.

Не погоджуючись з такою відмовою, позивач вважає наявним в себе право на призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, як особі, яка постійно проживала або постійно проживає чи постійно працювала або постійно працює у зоні посиленого радіологічного контролю.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Стаття 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Згідно статтею 15 Закону України Про пенсійне забезпечення умови, норми та порядок пенсійного забезпечення громадян, які постраждали від Чорнобильської катастрофи, визначаються Законом України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи або надається їм право на одержання пенсій на підставах, передбачених Законом України Про пенсійне забезпечення.

Статтею 49 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи від 28.02.1991 №796-ХІІ (далі Закон №796-ХІІ) визначено, що пенсії особам, віднесеним до категорії 1, 2, 3, 4 встановлюються у вигляді а) державні пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Умови призначення пенсії за віком встановлено статтею 26 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Зокрема, особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.

Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року - не менше 26 років, з 1 січня 2020 року по 31 грудня 2020 року - не менше 27 років, з 1 січня 2021 року по 31 грудня 2021 року не менше 28 років, з 1 січня 2022 року по 31 грудня 2022 року не менше 29 років, , з 1 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року - не менше 30 років.

Відповідно до абзацу 1 статті 55 Закону №796-ХІІ особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, за наявності відповідного страхового стажу, зменшеного на кількість років зменшення пенсійного віку, але не менше 15 років страхового стажу.

Згідно з абзацом п`ятим пункту 2 частини першої статті 55 Закону №796-ХІ особам, які постійно проживали або постійно проживають чи постійно працювали або постійно працюють у зоні посиленого радіологічного контролю за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали у цій зоні не менше 4 років, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування у такому порядку: 2 роки (початкова величина зниження пенсійного віку встановлюється лише особам, які постійно проживали або постійно працювали у зазначених зонах з моменту аварії по 31 липня 1986 року незалежно від часу проживання або роботи в цей період) та додатково 1 рік за 3 роки проживання, роботи, але не більше 5 років.

Суд звертає увагу на те, що за змістом примітки до абзацу п`ятого пункту 2 частини першої статті 55 Закону №796-ХІІ для встановлення початкової величини зниження пенсійного віку на 2 роки постійне проживання або робота в зоні посиленого радіоекологічного контролю протягом усього періоду з моменту аварії по 31 липня 1986 року не є обов`язковим; достатньо, що особа, яка звернулася за призначенням пенсії, постійно проживала або працювала у вказаній зоні певний час у період з моменту аварії (тобто, 26 квітня 1986 року) по 31 липня 1986 року.

Аналогічна правова позиція щодо встановлення початкової величини зниження пенсійного віку висловлена Верховним Судом в постанові від 06.02.2018 у справі №556/1153/17.

Судом встановлено, що відповідно до довідки виконавчого комітету Маневицької селищної ради від 07.12.2022 №785, ОСОБА_1 з 01.01.1986 по 29.11.1986 та з 03.01.1989 по 02.03.1989 був зареєстрований та постійно проживав в с.Колодії Маневицького району Волинської області.

Згідно паспортних даних та довідки сектору Реєстрація відділу ЦНАП Департаменту соціального захисту та гідності виконавчого комітету Вараської міської ради від 06.12.2022 №2829-0322 та №2830-0322, з 17.03.1989 по 25.03.1994 та з 29.03.1994 по даний час місце проживання позивача м.Вараш (Кузнецовськ) Вараського району Рівненської області.

Відповідно до Переліку населених пунктів, віднесених до зон радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів УРСР №106 від 23.07.1991, с.Колодії Маневицького району Волинської області відноситься до зони гарантованого добровільного відселення (3 зона), а м.Вараш (Кузнецовськ) Вараського району Рівненської області до 01.01.2015 відносилилося до зони посиленого радіоекологічного контролю (4 зона).

Суд зазначає, що відмовляючи у призначенні пенсії зі зниженням пенсійного віку відповідач вказав, що період проживання позивача в 4 зоні станом на 01.01.1993 становить менше 4 років.

Так, період проживання позивача в м.Вараш (4 зоні) становить з 17.03.1989 по 01.01.1993 3 роки 9 місяців 15 днів.

При цьому, суд зауважує, що законодавством не передбачено сумування періодів проживання в різних зонах забруднення при визначенні права на пенсію зі зниженням віку згідно Закону №796-ХІ.

Суд зазначає, що механізм подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування визначено Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону, затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України №22-1 від 25.11.2005 (із змінами внесеними постановою правління Пенсійного фонду України 26.04.2017 №9-1) (далі - Порядок №22-1)

До заяви про призначення пенсії за віком додаються такі документи, в тому числі документи, які засвідчують особливий статус: посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та довідка про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за формою, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 09 березня 1988 року № 122, або довідка військової частини, у складі якої особа брала участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, або довідка архівної установи, або інші первинні документи, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою виконувались роботи з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС; посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи та довідка про період (періоди) проживання (роботи) на територіях радіоактивного забруднення, видана органами місцевого самоврядування (підприємствами, установами, організаціями) (при призначенні пенсії за віком із застосуванням норм статті 55 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи).

При прийманні документів орган, що призначає пенсію перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів.

Право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.

При цьому, суд наголошує, що документами, що підтверджують статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надають право користування пільгами, встановленими Законом України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи є посвідчення Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та Потерпілий від Чорнобильської катастрофи.

Відповідно до статті 15 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи довідка про період проживання, роботи на цих територіях є підставою для визначення статусу потерпілих від Чорнобильської катастрофи, які проживають або працюють на забруднених територіях.

Отже, єдиним документом, що підтверджує статус громадянина, який постраждав внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надає право користування пільгами, встановленими Законом України Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, зокрема призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій, є посвідчення Учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС або Потерпілий від Чорнобильської катастрофи.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним судом України в постанові від 04.09.2015 у справі №690/23/15-а, Вищим адміністративним судом України в ухвалах від 05.05.2017 у справі №К/800/15193/17, від 03.10.2017 у справі №К/800/31990/17. Верховний Суд також підтримав таку позицію у своїй постановах від 27.02.2018 у справі №344/9789/17, від 28.03.2018 у справі №333/2072/17 (2а/333/122/17) та від 08.05.2018 у справі №708/1022/17.

Видача посвідчень проводиться спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, обласними, Київською і Севастопольською міськими державними адміністраціями за поданням районних державних адміністрацій. Порядок видачі посвідчень встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Судом встановлено, що 15.03.1994 позивачу видане посвідчення уповноваженим на те державним органом (Рівненська ОДА), який при видачі зазначеного посвідчення перевіряв достовірність поданих позивачем документів.

Відповідно до посвідчення категорії 3 серії НОМЕР_1 , виданим 15.03.1994 Рівненською облдержадміністрацією, ОСОБА_1 є громадянином, який потерпів від Чорнобильської катастрофи.

Суд зауважує, що відповідно до п.5 Постанови Кабінету Міністрів України від 20.01.1997 №51 "Про затвердження Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (яка була чинною на момент видачі позивачу первинного посвідчення), Потерпілим від Чорнобильської катастрофи (не віднесеним до категорії 2), які постійно проживали на територіях зон безумовного (обов`язкового) та гарантованого добровільного відселення на день аварії або які за станом на 1 січня 1993 р. прожили у зоні безумовного (обов`язкового) відселення не менше двох років, а на території зони гарантованого добровільного відселення - не менше трьох років та відселені або самостійно переселилися з цих територій, чи таким, що постійно проживають або постійно працюють чи постійно навчаються у зонах безумовного (обов`язкового) та гарантованого добровільного відселення, за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 р. прожили або відпрацювали чи постійно навчалися у зоні безумовного (обов`язкового) відселення не менше двох років, а у зоні гарантованого добровільного відселення - не менше трьох років, і віднесеним до категорії 3, видаються посвідчення зеленого кольору, серія Б.

А згідно п.6 Постанови №51 особам, які постійно проживають або постійно працюють чи постійно навчаються на території зони посиленого радіоекологічного контролю, за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 р. прожили або відпрацювали чи постійно навчалися у цій зоні не менше чотирьох років, і віднесеним до категорії 4, видаються посвідчення коричневого кольору, серія В.

Відповідно до п.2 Порядку №51, посвідчення є документом, що підтверджує статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надає право користуватися пільгами й компенсаціями, встановленими законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", іншими актами законодавства.

Зазначене кореспондується зі змістом частини третьої статті 65 Закону №796-ХІІ, згідно з якою посвідчення "Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС" та "Потерпілий від Чорнобильської катастрофи" є документами, що підтверджують статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надають право користування пільгами, встановленими цим Законом.

Таким чином, Законом №796-ХІІ та Порядком №51 чітко визначено, що саме посвідчення відповідної категорії є документом, що підтверджує статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надає право користування пільгами, визначеними Законом для такої категорії.

Така позиція суду узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 31.10.2019 у справі №212/12245/13-а (№К/9901/1087/18), які є обов`язковими для врахування судами в силу вимог ч.5 ст.242 КАС України.

Таким чином, надаючи особі посвідчення Учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС або Потерпілий від Чорнобильської катастрофи держава визнає за особою право на пільги, встановленні чинним законодавством для власників такого посвідчення.

За наведених обставин, суд дійшов висновку, що наявність у позивача посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи категорії 3 серії НОМЕР_1 , виданого 15.03.1994 Рівненською облдержадміністрацією, підтверджує той факт, що ОСОБА_1 з моменту аварії на ЧАЕС та станом на 1 січня 1993 року прожив на території зони гарантованого добровільного відселення - не менше трьох років.

Суд зауважує, що у матеріалах справи відсутнє посвідчення позивача категорії 4, що могло б підтвердити період його проживання на території зони посиленого радіоекологічного контролю станом на 1 січня 1993 року не менше чотирьох років.

За змістом частин третьої та четвертої статті 15 Закону №796-ХІІ підставою для визначення статусу потерпілих від Чорнобильської катастрофи, які проживають або працюють на забруднених територіях, є довідка про період проживання, роботи на цих територіях. Видача довідок про період роботи (служби) по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також на територіях радіоактивного забруднення про заробітну плату за цей період здійснюється підприємствами, установами та організаціями (військкоматами), а про період проживання на територіях радіоактивного забруднення, евакуацію, відселення, самостійне переселення - органами місцевого самоврядування.

Як встановлено судом, згідно довідки сектору Реєстрація відділу ЦНАП Департаменту соціального захисту та гідності виконавчого комітету Вараської міської ради від 06.12.2022 №2829-0322 та №2830-0322, з 17.03.1989 по 25.03.1994 та з 29.03.1994 по даний час місце проживання позивача м.Вараш (Кузнецовськ) Вараського району Рівненської області, яке відноситься до 4 зони посиленого радіоекологічного контролю.

Так, матеріалами справи підтверджується, що станом на 01.01.1993 позивач прожив на території зони посиленого радіоекологічного контролю - 3 роки 9 місяців 15 днів. Загалом, з 17.03.1989 по 25.03.1994 та з 29.03.1994 по 01.01.2015 період проживання позивача в 4 зоні становить 24 роки 9 місяців 6 днів.

Доказів того, що позивач працював на території зони посиленого радіоекологічного контролю матеріали справи не містять.

Відтак, станом на 01.01.1993 позивач прожив в зоні посиленого радіоекологічного контролю менше 4 років, а тому відповідно до вимог статті 55 Закону №796-ХІІ не має право на зниження пенсійного віку.

Таким чином, судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач не прожив в зоні посиленого радіоекологічного контролю достатню кількість років, необхідну для призначення пільгової пенсії, а тому пенсійний вік позивача не підлягає зниженню відповідно до статті 55 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Одночасно суд звертає увагу, що ще однією обов`язковою умовою призначення пенсії на пільгових умовах за статтею 5 Закону №796-ХІІ є наявність у особи відповідного страхового стажу, зменшеного на кількість років зменшення пенсійного віку.

На момент звернення у 2023 році за призначенням пенсії на пільгових умовах ОСОБА_1 виповнилося 54 роки, а необхідний страховий стаж становив 30 років.

Як встановлено судом, страховий стаж позивача становить 38 років 1 місяць 15 днів. При цьому, суд звертає увагу, що за наявності права на зменшення пенсійного віку (на 5 років максимально), позивач передчасно звернувся до пенсійного органу 11.01.2023 у 54 роки, позаяк таке право у нього виникло б при досягненні повних 55 років.

Проте, суд зауважує, що для призначення ОСОБА_1 пенсії відповідно до статті 55 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи не виконується основна умова щодо проживання або роботи в 4 зоні на станом на 01.01.1993 не менше 4 років.

Відмовляючи у призначенні пенсії зі зниженням пенсійного віку відповідач вказав, що період проживання позивача в 4 зоні станом на 01.01.1993 становить менше 4 років.

Так, період проживання позивача в м.Вараш (4 зоні) становить з 17.03.1989 по 01.01.1993 3 роки 9 місяців 15 днів.

Суд звертає увагу, що проживання позивача з 01.01.1986 по 29.11.1986 та з 03.01.1989 по 02.03.1989 в с.Колодії Маневицького району Волинської області, тобто в населеному пункті, який відноситься до зони гарантованого добровільного відселення (3 зона) не розглядається судом в межах цієї адміністративної справи, позаяк не впливають на правомірність оскаржуваного рішення, а тому не мають значення для правильного вирішення судового спору по суті.

На підставі викладеного, зважаючи на всі наведені обставини в їх сукупності, суд дійшов висновку, що оскільки основна умова щодо наявності у позивача необхідного періоду проживання у зоні посиленого радіоекологічного контролю не менше 4 років не виконується, тому рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області №71 про відмову у призначенні пенсії зі зменшенням пенсійного віку у відповідності до статті 55 Закону України Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, є обгрунтованим та не підлягає скасуванню.

Відтак, адміністративний позов не підлягає до задоволення.

Відповідно до положень статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, відсутні підстави для відшкодування судових витрат.

Керуючись статтями 241-246, 255, 263, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання протиправним та скасування рішення та зобов`язання вчинення певних дій відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення складений 08 травня 2023 року

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_2 )

Відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (вул. Олександра Борисенка, буд. 7,м. Рівне,Рівненська обл.,33028, ЄДРПОУ/РНОКПП 21084076) Відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області (пл. Свободи,5, Держпром,3, під.2,м.Харків,61022, ЄДРПОУ/РНОКПП 14099344)

Суддя Н.В. Друзенко