Справа № 420/3837/23
Суддя: Бездрабко О.І.
Дата ухвалення: 2023-05-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/3837/23
УХВАЛА

про відмову в ухваленні додаткового рішення

08 травня 2023 року м.Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Бездрабка О.І., розглянувши в порядку письмового провадження заяви представників Первинної профспілкової організації працівників територіальних органів Міністерства юстиції України та ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення в адміністративній справі за позовною заявою Первинної профспілкової організації працівників територіальних органів Міністерства юстиції України в інтересах ОСОБА_1 до Державної установи "Херсонський слідчий ізолятор" про визнання протиправним та скасування наказу про звільнення, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

встановив:

Рішенням Одеського окружного адміністративного сулу від 21.04.2023 р. визнано протиправним та скасовано наказ Державної установи "Херсонський слідчий ізолятор" від 24 січня 2023 року № 4/ОС "Про особовий склад" в частині звільнення сержанта внутрішньої служби ОСОБА_1 , молодшого інспектора-кінолога відділу охорони, 24 січня 2023 року; поновлено ОСОБА_1 на посаді молодшого інспектора-кінолога Державної установи "Херсонський слідчий ізолятор" з 25 січня 2023 року; стягнуто з Державної установи "Херсонський слідчий ізолятор" на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 25 січня 2023 року по 21 квітня 2023 року у сумі 5470,46 грн.; допущено до негайного виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді молодшого інспектора-кінолога Державної установи "Херсонський слідчий ізолятор" з 25 січня 2023 року; допущено до негайного виконання рішення суду в частині стягнення з Державної установи "Херсонський слідчий ізолятор" на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу в межах суми стягнення за один місяць у розмірі 1940,10 грн.

27.04.2023 р. до Одеського окружного адміністративного суду від Первинної профспілкової організації працівників територіальних органів Міністерства юстиції України надійшла заява про ухвалення додаткового рішення про стягнення з державної установи "Херсонський слідчий ізолятор" витрат на правничу допомогу в сумі 5000 грн. Заява мотивована тим, що 23.12.2022 р. між Первинною профспілковою організацією працівників територіальних органів Міністерства юстиції України та адвокатом Алієвим А.Т.о. укладено договір про надання правової допомоги. Відповідно до Додаткової угоди від 07.04.2023 р. № 1 встановлено розмір гонорару за ведення судової справи № 420/3837/23 у фіксованому розмірі у сумі 5000 грн. Згідно акту прийняття-передачі виконаних робіт від 25.04.2023 р. Виконавець надав, а Клієнт прийняв юридичні/правові послуги вартістю 5000 грн. Тому вартість витрат на правничу допомогу складає 5000 грн.

28.04.2023 р. від представника відповідача надійшли заперечення на заяву, згідно просить відмовити в задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення. Вказує на те, що п.4.2 договору, укладеного між Первинною профспілковою організацією працівників територіальних органів Міністерства юстиції України та адвокатом Алієвим А.Т.о., визначено, що Клієнт зобов`язаний забезпечити своєчасне внесення коштів на поточний рахунок Виконавця. Однак таких доказів до суду не надано. Стосовно наданого прибуткового касового ордеру від 25.04.2023 р. на суму 5000 грн., зазначає, що за змістом Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 29.12.2017 р. № 148, прибутковий касовий ордер має право виписувати виключно особа, яка отримала готівку за наслідком касової операції, тобто під час отримання готівки через касу такої особи з відображенням такої операції у відповідних книгах обліку. Позивачем не надано суду доказів, що його адвокат має касу і веде касову книгу, відтак адвокат не може сам виписувати квитанцію чи касовий прибутковий ордер про отримання коштів, а договором про надання послуг чітко визначено обов`язок Клієнта забезпечити своєчасне надходження коштів на поточний рахунок Виконавця. Також просить врахувати те, що державна установа "Херсонський слідчий ізолятор" тривалий час перебувала у простої, наразі установа не функціонує та належним чином не фінансується, оскільки має непогашену кредиторську заборгованість, яка виникла внаслідок повномасштабного вторгнення військ рф на територію України.

27.04.2023 р. до Одеського окружного адміністративного суду від адвоката Базилєвої Ю.О. надійшла заява про стягнення з державної установи "Херсонський слідчий ізолятор" на користь ОСОБА_1 витрат на правничу допомогу у сумі 2000 грн. Заява мотивована тим, що 06.03.2023 р. між ОСОБА_1 та адвокатом Базилєвою Ю.О. укладено договір про надання правової допомоги, а п.4.2 договору встановлено гонорар у фіксованому розмірі 2000 грн. Згідно акту приймання-передачі виконаних робіт від 21.04.2023 р. Адвокат надав, а Клієнт прийняв юридичні/правові послуги: зустріч та проведення усної консультації Клієнта, правовий аналіз первинних документів - 3 год.; участь у судових засіданнях у суді першої інстанції - 2 год. Таким чином, вартість витрат на правничу допомогу становить 2000 грн.

28.04.2023 р. від представника відповідача надійшли заперечення на заяву, згідно яких просить відмовити в задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення. Вказує на те, що захист прав та інтересів ОСОБА_1 в судовому процесі здійснювався Первинною профспілковою організацією працівників територіальних органів Міністерства юстиції України, яка також заявила вимоги щодо стягнення судових витрат з відповідача, а з наданих адвокатом Базилєвою Ю.О. документів неможливо встановити факт оплати вказаних послуг, умови, визначені у договорі, укладеного між адвокатом Базилєвою Ю.О. та ОСОБА_1 щодо представництва його інтересів у суді, не виконані, а отже відсутні підстави для відшкодування заявлених витрат. Також просить врахувати те, що державна установа "Херсонський слідчий ізолятор" тривалий час перебувала у простої, наразі установа не функціонує та належним чином не фінансується, оскільки має непогашену кредиторську заборгованість, яка виникла внаслідок повномасштабного вторгнення військ рф на територію України.

Ухвалою від 03.05.2023 р. заяви представників Первинної профспілкової організації працівників територіальних органів Міністерства юстиції України та ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення призначено до розгляду на 08.05.2023 р. о 11:00 год.

08.05.2023 р. від представника Первинної профспілкової організації працівників територіальних органів Міністерства юстиції надійшли додаткові пояснення, в яких зазначає, що Закон № 265/95-ВР, Положення № 13, Положення № 148 не визначають порядок здійснення розрахунків адвокатом зі своїм клієнтом за готівку, оскільки не поширюються на осіб, що здійснюють незалежну професійну діяльність. Пунктом 3.5 договору передбачено, що оплата гонорару, премій та перерахування коштів, необхідних для покриття фактичних витрат, здійснюється в готівковій або безготівковій формі. Тобто, в даному випадку сторони погодили форму оплати гонорару виконавцю, зокрема у готівковій формі, що не заборонено діючим законодавством, та факт такої оплати підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордеру від 25.04.2023 р.

08.05.2023 р. від адвоката Базилєвої Ю.Я. надійшли пояснення на заперечення, згідно яких вказує, що визначення сторонами у договорі про надання правової допомоги порядку обчислення гонорару у фіксованому розмірі - в даному випадку 2000 грн., відповідає ст.30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" та при такому порядку обчислення гонорару фактична кількість витраченого адвокатом часу на надання послуг клієнту немає значення, а у підсумку визначається саме чітка фіксована грошова сума. Жодним нормативним актом не обмежена кількість представників позивача в адміністративному процесі.

Представниками Первинної профспілкової організації працівників територіальних органів Міністерства юстиції України та ОСОБА_1 у поданих заявах, додаткових поясненнях та поясненнях заявлено клопотання про розгляд заяви за їх відсутності.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.

Частиною 3 статті 252 КАС України передбачено, що неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

За таких обставин суд розглядає заяви про ухвалення додаткового рішення в порядку письмового провадження.

Розглянувши матеріали справи, подані заяви про ухвалення додаткового судового рішення про розподіл судових витрат, письмові пояснення відповідача, суд приходить до наступних висновків.

Частинами 1-4 статті 134 КАС України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до ч.3 ст.4 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" від 05.07.2012 р. № 5076-VI (далі - Закон № 5076-VI) адвокат може здійснювати адвокатську діяльність індивідуально або в організаційно-правових формах адвокатського бюро чи адвокатського об`єднання (організаційні форми адвокатської діяльності).

Згідно п.п.1, 2, 6 ч.1 ч.2 ст.19 Закону № 5076-VI видами адвокатської діяльності є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами. Адвокат може здійснювати інші види адвокатської діяльності, не заборонені законом.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.1 Закону № 5076-VI інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення.

Частиною 3 статті 30 Закону № 5076-VI встановлено, що при встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Отже, розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом, і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю.

Разом з тим, суд зазначає, що відповідно до ч.ч.4, 5 ст.134 КАС України законодавцем запроваджено принцип співмірності витрат на оплату послуг адвоката. Так розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Крім того, під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо.

Таким чином, у Кодексі адміністративного судочинства України закладені критерії оцінки як співмірності витрат на оплату послуг адвоката (адекватності ціни за надані адвокатом послуги відносно складності та важливості справи, витраченого на ведення справи часу тощо), так і критерій пов`язаності цих витрат із веденням справи взагалі (пов`язаності конкретних послуг адвоката із веденням саме цієї судової справи, а не іншої справи).

При цьому склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі та покладається на сторону, яка подає таке клопотання.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої було винесене судове рішення у справі, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Ті самі критерії застосовує і Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст.41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява №19336/04, п. 269).

Верховним Судом у своїх постановах від 27.06.2018 р. у справі № 826/1216/16, від 17.09.2019 р. у справі № 810/3806/18, від 31.03.2020 р. у справі № 726/549/19 неодноразово висловлювалась правова позиція, згідно якої на підтвердження витрат, понесених на професійну правничу допомогу, мають бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо); документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Згідно позиції Верховного Суду, яка викладена у постанові від 24.04.2018 р. у справі № 814/1258/16, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування в справі, що свідчить про те, що витрати на правову допомогу повинні бути обґрунтовані належними та допустимими доказами із наданням, зокрема, розрахунків (калькуляції) вартості правової допомоги, а не лише з визначенням загальної вартості наданої допомоги. Такий розрахунок може бути відображений у звіті про виконану роботу, розрахунку чи акті здачі-приймання робіт із конкретизацією кожної вчиненої процесуальної дії.

Що стосується заяви представника Первинної профспілкової організації працівників територіальних органів Міністерства юстиції України про стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу у розмірі 5000 грн. суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що 23.12.2022 р. між Первинною профспілковою організацією працівників територіальних органів Міністерства юстиції України (далі - Клієнт) та Адвокатом Алієвим А.Т.о. (далі - Виконавець) укладено договір про надання правової допомоги, відповідно до п.1.1 якого Клієнт доручає, а Виконавець приймає на себе зобов`язання здійснити на належному рівні роботи, вказані в цьому Договорі, та передати Клієнту результати цих робіт, а Клієнт погоджується прийняти виконані роботи та виплатити Виконавцю винагороду за виконання робіт.

Згідно п.1.2 договору Виконавець забезпечує надання Клієнту юридичних послуг у вигляді: надання усних консультацій, висновків, довідок з правових питань, що виникають у Клієнта; надання письмових юридичних консультацій та висновків з правових питань; представництво інтересів Клієнта в державних, правоохоронних, контролюючих та інших органах, підприємствах, установах з питань захисту інтересів Клієнта; складання процесуальних документів, в тому числі позовних заяв, апеляційних та касаційних скарг, заяв, відзивів та заперечень, а також інших окремих процесуальних документів; при необхідності здійснення представництва інтересів Клієнта в судових органах України.

За приписами п.3.2 договору гонорар Виконавця за даним договором встановлюється у фіксованому розмірі за ведення кожної окремої судової справи та встановлюється в Додаткових угодах, які можуть бути укладені у будь-який момент протягом розгляду судової справи але не пізніше дати ухвалення рішення суду по справі.

Оплата гонорару, премії та перерахування коштів, необхідних для покриття фактичних витрат здійснюється в готівковій або безготівковій формі (п.3.5 договору).

Додатковою угодою від 07.04.2023 р. № 1 сторони домовилися встановити розмір гонорару Виконавця за ведення судової справи № 420/3837/23 у фіксованому розмірі у сумі 5000 грн.

На підтвердження обґрунтованості понесених витрат на професійну правничу допомогу у сумі 5000 грн. Первинна профспілкова організація працівників територіальних органів Міністерства юстиції України надала акт прийняття-передачі виконаних робіт від 25.04.2023 р., квитанцію до прибуткового касового ордера № 1 від 25.04.2023 р.

Згідно акту прийняття-передачі виконаних робіт, виконавець надав, а Клієнт прийняв наступні юридичні/правові послуги: підготовка позовної заяви, у тому числі з копіюванням додатків для суду та учасників справи (2 год.); ознайомлення та опрацювання відзиву на позовну заяву з доказами (1 год.); підготовка відповіді на відзив, у тому числі з копіюванням додатків для суду, та направлення її відповідачу (1 год.); підготовка заяви (в порядку ч.7 ст.139 КАС України) від 16.03.2023 р. та направлення її відповідачу (15 хв.); підготовка клопотання про відкладення розгляду справи від 11.04.2023 р. (10 хв.); підготовка клопотання про долучення доказів від 20.04.2023 р., у тому числі з копіюванням додатків для суду, та направлення її відповідачу (25 хв.); підготовка заяви про ухвалення додаткового рішення у справі, у тому числі з копіюванням додатків для суду, та направлення її відповідачу (30 хв.). Вартість послуг Виконавця за Договором про надання правової допомоги від 23.12.2022 р., Додатковою угодою № 1 від 07.04.2023 р. та цим Актом складає 5000 грн.

Відповідно до квитанції до прибуткового касового ордеру № 1 від 25.04.2023 р. адвокатом Алієвим А.Т.о. прийнято від Первинної профспілкової організації працівників територіальних органів Міністерства юстиції України 5000 грн.

Однак суд зазначає, що за умовами п.3.2 договору від 23.12.2022 р. гонорар визначається у фіксованому розмірі за ведення кожної окремої судової справи та встановлюється в Додаткових угодах.

Як слідує з матеріалів справи, Додаткову угоду щодо ведення адвокатом Алієвим А.Т.о. справи № 420/3837/23 укладено з Первинною профспілковою організацією працівників територіальних органів Міністерства юстиції України 07.04.2023 р..

В той же час позовну заяву подано до суду 24.02.2023 р., заяву (в порядку ч.7 ст.139 КАС України) - 17.03.2023 р., відповідь на відзив - 17.03.2023 р., тобто до укладення Додаткової угоди на ведення справи № 420/3837/23 адвокатом Алієвим А.Т.о. та за підписом голови Первинної профспілкової організації працівників територіальних органів Міністерства юстиції України Компанієць А.В.

Крім того, всі додатки, які долучалися до вказаних документів також завірені Компанієць А.В. , заява (в порядку ч.7 ст.139 КАС України) від 16.03.2023 р. та відповідь на відзив направлялися відповідачу не адвокатом Алієвим А.Т.о., а Первинною профспілковою організацією працівників територіальних органів Міністерства юстиції України з електронної пошти "", що підтверджується відповідними скрін шотами.

Аналогічно і клопотання про відкладення розгляду справи від 11.04.2023 р. та про долучення доказів від 20.04.2023 р. надійшли безпосередньо від голови Первинної профспілкової організації працівників територіальних органів Міністерства юстиції України Компанієць А.В.

Тобто, жодних доказів надання адвокатом Алієвим А.Т.о. послуг, зазначених у акті прийняття-передачі виконаних робіт від 25.04.2023 р., та їх пов`язаність з розглядом справи № 420/3837/23 до суду не надано. Навпаки, наявні у справі докази свідчать про вчинення вказаних у акті дій безпосередньо головою Первинної профспілкової організації працівників територіальних органів Міністерства юстиції України Компанієць А.В. до залучення адвоката Алієва А.Т.о. до ведення даної справи.

Окремо суд зауважує, що згідно Єдиного реєстру адвокатів України голова Первинної профспілкової організації працівників територіальних органів Міністерства юстиції України Компанієць А.В. є діючим адвокатом (свідоцтво № 21/2953, видане Радою адвокатів Закарпатської області 20.01.2022 р.), а тому має достатню фахову освіту для надання правової (юридичної) допомоги члену профспілки ОСОБА_1 , в інтересах якого профспілка звернулася з позовом до суду про захист його інтересів, у зв`язку з чим не доведено неминучість витрат на залучення до участі у справі адвоката Алієвва А.Т.о.

Таким чином, суд приходить до висновку що Первинною профспілковою організацією працівників територіальних органів Міністерства юстиції України належними та допустимими доказами не доведено пов`язаність витрат у розмірі 5000 грн. з розглядом справи, а тому заява про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на правничу допомогу у розмірі 5000 грн. не підлягає задоволенню.

Що стосується заяви адвоката Базилєвої Ю.О. про стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу у розмірі 2000 грн. суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що 06.03.2023 р. між ОСОБА_1 (далі - Клієнт) та Базилєвою Юлією Олександрівною (далі - Адвокат) укладено договір про надання правничої допомоги, згідно п.1.1 якого клієнт доручає, а адвокат бере на себе зобов`язання надавати юридичну допомогу клієнту в обсязі та на умовах, передбачених даним договором.

Пунктом 2.2 договору визначено, що адвокат бере на себе виконання наступних дій з надання правової допомоги: представництво інтересів клієнта в будь-яких органах державної, законодавчої та виконавчої влади, органах прокуратури, податкових органах, поліції, судових органах усіх рівнів, органах місцевого самоврядування, органах управління установ, організацій, підприємств та об`єднань, керівних органах об`єднань громадян; збирання відомостей про факти, які можуть бути використані як докази у зв`язку з виконанням доручення; використання засобів захисту, передбачених КПК України, ЦПК України та іншими законами України; виконання інших дій, передбачених законодавством.

Відповідно до п.п.4.2, 4.4, 4.5 договору гонорар Виконавця за даним договором встановлюється у фіксованому розмірі та складає 2000 грн. Розрахунок за цим Договором проводиться впродовж 5 (п`яти) банківських днів з після прийняття остаточного рішення у справі. Оплата гонорару, премії та перерахування коштів, необхідних для покриття фактичних витрат здійснюється в готівковій або безготівковій формі.

На підтвердження обґрунтованості понесених витрат на професійну правничу допомогу у сумі 2000 грн. надано акт прийняття-передачі виконаних робіт від 21.04.2023 р., згідно якого Адвокат надав, а Клієнт прийняв юридичні/правові послуги: зустріч та проведення усної консультації Клієнта, правовий аналіз первинних документів - 3 год.; участь в судових засіданнях у суді першої інстанції - 2 год. Вартість послуг Адвоката за Договором від 06.03.2023 р. та цим Актом складає загалом 2000 грн.

Між тим, суд зазначає, що поданий позивачем на підтвердження понесених витрат у сумі 2000 грн. акт приймання-передачі виконаних робіт не є належним доказом, оскільки позовну заяву в інтересах ОСОБА_1 було подано Первинною профспілковою організацією працівників територіальних органів Міністерства юстиції України 24.02.2023 р., тобто до укладення договору з адвокатом Базилєвою Ю.О. При цьому підставою звернення профспілки з позовною заявою стала заява ОСОБА_1 від 01.02.2023 р. про захист його інтересів у судовому порядку. Тому позивачем не доведено, що вказана у акті послуга з консультації та правового аналізу документів пов`язана з розглядом даної справи, враховуючи те, що в суді вже перебувала справа з позовною заявою, поданою на захист його інтересів.

Окрім цього, суд зауважує, що адвокат Базилєва Ю.О. не брала участі у судових засіданнях при розгляді справи № 420/3837/23, а тому зазначення у акті послуги з участі у судових засіданнях (2 год.) не відповідає дійсності.

За таких обставин, суд не вбачає підстав для задоволення заяви адвоката Базилєвої Ю.О. про стягнення з відповідача на користь ОСОБА_1 витрат на правничу допомогу у розмірі 2000 грн., оскільки позивачем належними та допустимими доказами не доведено їх пов`язаність з розглядом даної справи.

Підсумовуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні заяв представників Первинної профспілкової організації працівників територіальних органів Міністерства юстиції України та ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення про стягненя витрат на правничу допомогу.

За приписами ч.4 ст.252 КАС України про відмову в ухваленні додаткового рішення суд постановлює ухвалу.

Керуючись ст.ст.248, 252 КАС України, суд -

ухвалив:

Відмовити в ухваленні додаткового рішення в адміністративній справі № 420/3837/23 за заявами представників Первинної профспілкової організації працівників територіальних органів Міністерства юстиції України та ОСОБА_1 про стягнення витрат на правничу допомогу.

Копію ухвали направити учасникам справи (їх представникам).

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення. Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або у судовому засіданні у разі неявки учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали.

Суддя О.І.Бездрабко