Справа № 160/20837/22
Суддя: Калугіна Наталія Євгенівна
Дата ухвалення: 2023-05-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Калугіної Н.Є., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом Головного управління ДПС у м. Києві до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення суми податкового боргу,-
Позивач звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд:
- прийняти рішення на користь Головного управління ДПС у м. Києві, як відокремленого підрозділу Державної податкової служби України, яким стягнути з ФОП ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) податковий борг у розмірі 48 729,42 гривень.
Позивач у позові зазначає місцезнаходження відповідача: АДРЕСА_1 . Згідно відомостей з Інформаційного фонду Державного реєстру фізичних осіб платників податків Державної податкової служби України та акту камеральної перевірки від 18.07.2019 адреса проживання ОСОБА_2 АДРЕСА_2 . У вимозі про сплату боргу від 28.01.2020 місце проживання ОСОБА_2 зазначено: АДРЕСА_3 .
З метою встановлення місцезнаходження відповідача, судом до відкриття провадження у даній справі на адресу Управління з питань реєстрації виконкому Криворізької міської ради та Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, відповідно до вимог ч. 3 ст. 171 КАС України, направлено запити про підтвердження адреси реєстрації ОСОБА_1 (відповідача) - РНОКПП НОМЕР_1 за адресами: АДРЕСА_4 та АДРЕСА_4 .
Департаментом адміністративних послуг виконавчого комітету Криворізької міської ради 05.01.2023 надано інформацію, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знятий з реєстрації 07.03.2017 за адресою: АДРЕСА_4 та в реєстрі Криворізької міської територіальної громади відомості щодо реєстрації місця проживання позивача відсутні.
Департаментом адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради 06.02.2023 надано інформацію, що, згідно даних реєстру територіальної громади міста Дніпра, відомості щодо реєстрації місця проживання ОСОБА_1 відсутні.
Судом 08.02.2023 до Відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації направлено запит про підтвердження адреси реєстрації ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_5 .
Відповідно до наданої 14.02.2023 відповіді, у реєстрі територіальної громади міста Києва останній зареєстрованим не значиться. Крім того, інформовано, що будинок АДРЕСА_6 в переліку вулиць Голосіївського району міста Києва відсутній.
Судом у відповідності до приписів статті 130 КАС України, та із дотриманням ч.7 ст. 171 КАС України, здійснено повідомлення відповідача про відкриття провадження у даній справі через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України.
У встановлений судом строк, відповідачем відзив до суду не подано.
Згідно частини 6 статті 162, частини 2 статті 175 Кодексу адміністративного судочинства України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Зважаючи на вищевикладене, судом здійснено розгляд справи в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження відповідно до вимог частини 5 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України без проведення судового засідання та повідомлення та (або) виклику сторін за наявними у справі матеріалами.
Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.
Згідно частини 6 статті 162, частини 2 статті 175 Кодексу адміністративного судочинства України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Зважаючи на вищевикладене, судом здійснено розгляд справи в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження відповідно до вимог частини 5 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України без проведення судового засідання та повідомлення та (або) виклику сторін за наявними у справі матеріалами.
Дослідивши письмові докази наявні у матеріалах справи, суд встановив наступне.
18.07.2019 року контролюючим органом здійснено камеральну перевірку відповідача з питань своєчасності сплат до бюджету плати по податку на майно в частині плати за землю з фізичних осіб, про що складено акт № 1031/26-15-13-05/ НОМЕР_1 .
За результатами перевірки встановлено порушення п, 287,5 ст. 287 Податкового кодексу України, а саме: несвоєчасну сплату відповідачем до бюджету плату за землю з фізичних осіб. Акт направлено відповідачу засобами поштового зв`язку за адресою: АДРЕСА_4 .
Вказане податкове повідомлення-рішення надіслано контролюючим органом на адресу відповідача та отримано ним 24.10.2019, про що свідчить поштове повідомлення з відміткою про отримання.
Контролюючим органом складено податкову вимогу №5319-10 від 28.01.2020 та направлена на адресу відповідача, однак повернута на адресу органу ДПС з відміткою пошти: за закінченням терміну зберігання.
У відповідності до п. 42.5 ст. 42 Податкового кодексу, у разі якщо пошта не може вручити платнику податків документ у зв`язку з відсутністю за місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їхньою відмовою прийняти документ, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, документ вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення.
Несплата відповідачем податкового боргу в добровільному порядку стала підставою для звернення контролюючого органу до суду з даним позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Частиною першою статті 67 Конституції України закріплено обов`язок кожного сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.
Положеннями пп. 16.1.4 п. 16.1 статті 16 Податкового кодексу України від 02.12.2010р. №2755-VI (далі ПК України) передбачено, що платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.
Підпункт 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 ПК України встановлює, що грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.
Відповідно до підпункту 14.1.156 пункту 14.1 статті 14 ПК України податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).
Згідно з підпунктом 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.
Відповідно до пункту 38.1 статті 38 Податкового кодексу України виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк.
Пунктом 57.3 статті 57 ПК України передбачено, що у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 робочих днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.
У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 робочих днів, наступних за днем такого узгодження.
Пунктом 59.1 статті 59 ПК України визначено, що у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.
Положенням пункту 58.3 ст. 58 ПК України встановлено, що у разі коли пошта не може вручити платнику податків податкове повідомлення-рішення або податкові вимоги, або рішення про результати розгляду скарги через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб, їх відмову прийняти податкове повідомлення-рішення або податкову вимогу, або рішення про результати розгляду скарги, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога, або рішення про результати розгляду скарги вважаються врученими платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення.
Податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов`язання. Податкова вимога повинна містити відомості про факт виникнення грошового зобов`язання та права податкової застави, розмір податкового боргу, який забезпечується податковою заставою, обов`язок погасити податковий борг та можливі наслідки його непогашення в установлений строк, попередження про опис активів, які відповідно до законодавства можуть бути предметом податкової застави, а також про можливі дату та час проведення публічних торгів з їх продажу (пункт 59.3 статті 59 ПК України).
З матеріалів справи вбачається, що контролюючим органом направлено відповідачу податкове повідомлення-рішення, яке відповідач отримав. Разом з тим, направлену на адресу відповідача податкову вимогу, відповідачем не отримано, остання повернута на адресу контролюючого органу з відміткою: «за закінченням терміну зберігання», що вважається належним повідомленням платника податків про наявність податкового боргу, у відповідності до приписів наведених вище положень податкового законодавства.
У відповідності до підпункту 266.7.2 пункту 266.7 статті 266 ПК України, податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку, обчисленого згідно з підпунктом 266.7.1 пункту 266.7 цієї статті, та відповідні платіжні реквізити, зокрема, органів місцевого самоврядування за місцезнаходженням кожного з об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, надсилаються (вручаються) платнику податку контролюючим органом за місцем його податкової адреси (місцем реєстрації) до 1 липня року, що настає за базовим податковим (звітним) періодом (роком).
З огляду на викладене, судом зроблений висновок, що зазначені податкові повідомлення-рішення та податкова вимога форми були направлені відповідачу за місцем його податкової адреси (місцем реєстрації) .
Відтак, позивачем був дотриманий порядок формування та направлення податкових повідомлень-рішень та спірної податкової вимоги.
Відповідно до підпункту 20.1.34 пункту 20.1 статті 20 ПК України контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.
Крім того, контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі (пункт 95.1 статті 95 ПК України).
Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги (пункт 95.2 статті 95 ПК України).
Відповідно до абзацу 1 пункту 95.3 статті 95 ПК України стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.
Згідно з пунктом 95.4 статті 95 ПК України контролюючий орган на підставі рішення суду здійснює стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу за рахунок готівки, що належить такому платнику податків. Стягнення готівкових коштів здійснюється у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Таким чином, суд, вирішуючи питання про погашення за рахунок платника податків податкового боргу, яке здійснюється шляхом стягнення коштів з рахунків у банку або за рахунок готівки, приймає рішення про стягнення з боржника коштів у рахунок погашення податкового боргу.
Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
З урахуванням наведеного, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та оцінки, наявних у матеріалах справи доказів, в сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення в повному обсязі.
Відповідно до ч. 2 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз, відтак підстави для розподілу судових витрат відсутні.
Керуючись ст.ст. 2, 5, 6, 14, 77, 241-246, 255, 263, 295, 297 КАС України суд, -
Адміністративний позов задовольнити повністю.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені статтями 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складено 10.05.2023.

Суддя Н.Є. Калугіна