Справа № 380/17409/22
Суддя: Кисильова Ольга Йосипівна
Дата ухвалення: 2023-05-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 травня 2023 року

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді: Кисильової О.Й.,

розглянувши у письмовому провадженні у місті Львові в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Адміністрації Державної прикордонної служби України про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 (далі-позивач) звернувся до суду із адміністративним позовом до Адміністрації Державної прикордонної служби України (далі-відповідач), у якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо нездійснення перерахунку та виплати позивачу грошової допомоги на оздоровлення, виплаченої у 2016-2017 роках та щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою КМУ від 22.09.2010 № 889 за період з 02.03.2016 по 28.02.2018 включно з урахуванням у складі місячного грошового забезпечення індексації грошового забезпечення;

- зобов`язати відповідача провести перерахунок та виплату позивачу грошової допомоги на оздоровлення, виплаченої у 2016-2017 роках та щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою КМУ від 22.09.2010 № 889 за період з 02.03.2016 по 28.02.2018 з урахуванням у складі місячного грошового забезпечення індексації грошового забезпечення;

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не нарахування та невиплати позивачу компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати на суми індексації грошового забезпечення за весь час затримки виплати з 02.03.2016 по день фактичної виплати 03.11.2022;

- зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити позивачу компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати на суми індексації грошового забезпечення за весь час затримки з 02.03.2016 по день фактичної виплати 03.11.2022.

Ухвалою від 07.12.2022 позовна заява залишена без руху.

Ухвалою від 26.12.2022 позовна заява повернута позивачеві в частині вимог про визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо нездійснення перерахунку та виплати позивачу грошової допомоги на оздоровлення, виплаченої у 2016-2017 роках та щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою КМУ від 22.09.2010 № 889 за період з 02.03.2016 по 28.02.2018 включно з урахуванням у складі місячного грошового забезпечення індексації грошового забезпечення;

та зобов`язання відповідача провести перерахунок та виплату позивачу грошової допомоги на оздоровлення, виплаченої у 2016-2017 роках та щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою КМУ від 22.09.2010 № 889 за період з 02.03.2016 по 28.02.2018 з урахуванням у складі місячного грошового забезпечення індексації грошового забезпечення.

Ухвалою від 26.12.2023 відкрито провадження в частині вимог про визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо ненарахування та невиплати позивачу компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати на суми індексації грошового забезпечення за весь час затримки виплати з 02.03.2016 по день фактичної виплати 03.11.2022 та зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити позивачу компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати на суми індексації грошового забезпечення за весь час затримки з 02.03.2016 по день фактичної виплати 03.11.2022. Справу визначено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників та запропоновано відповідачу у п`ятнадцятиденний строк з моменту отримання ухвали про відкриття провадження у справі надати суду відзив на позовну заяву зі всіма доказами на його підтвердження, які наявні у відповідача.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що абз. 7 п. 4 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078 визначено, що у разі несвоєчасної виплати сум індексації грошових доходів громадян проводиться їх компенсація відповідно до законодавства. Разом з тим, відповідач, у порушення вищезазначених норм права, при несвоєчасній виплаті позивачу індексації грошового забезпечення, не нарахував та невиплати йому компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати, та суми індексації грошового забезпечення за весь час затримки виплати з 02.03.2016 по день її фактичної виплати 03.11.2022.

15.10.2020 Верховний Суд у постанові у справі № 240/11882/19 зазначив, що індексація є складовою заробітної плати та у разі несвоєчасної виплати сум індексації грошових доходів громадян провадиться їх компенсація відповідно до діючого законодавства.

Позивач зазначає, що набув право на виплату йому компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати індексації грошового забезпечення за період із березня 2016 року по лютий 2018 року відповідно до Закону № 2050 та Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів її виплати, затвердженого постановою КМУ від 21.02.2001 № 159. Із наведених підстав, просить задовольнити позовні вимоги повністю.

05.04.2023 відповідач надіслав до суду відзив на позовну заяву, в якому заперечує проти задоволення позову, зазначивши таке. Зі змісту постанови Верховного Суду України від 21.05.2014 у справі № 6-43цс14 слідує, що коли суми нараховуються за рішенням суду, то підстава для виплати компенсації виникає у зв`язку з несвоєчасним виконанням рішення суду. А отже, визначальними обставинами для виплати компенсації є дати нарахування та фактичної виплати вказаних доходів, оскільки основною умовою для виплати громадянину компенсації, передбаченої ст. 2 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" є порушення встановлених строків саме виплати нарахованих доходів. За таких обставин, право на компенсацію позивач набуде після набрання законної сили судовим рішенням та у разі несвоєчасної виплати відповідачем сум доходу, які стягнуто на підставі рішення. Індексація позивачеві була виплачена ще 15.12.2020 Краматорським прикордонним загоном (військовою частиною НОМЕР_1 ), що підтверджується довідкою Краматорського прикордонного загону від 22.12.2020 №345 та випискою з карткового рахунку ОСОБА_1 доданих до позовної заяви, а 02.11.2022 Адміністрацією Держприкордонслужби України було виконано рішення суду від 24.06.2022, відтак у ОСОБА_1 відсутнє право на компенсацію втрат доходів у зв`язку з порушенням термінів виплати індексації грошового забезпечення.

Також відповідач у відзиві зазначає, що 15.12.2020 ОСОБА_1 . Краматорським прикордонним загоном (військовою частиною НОМЕР_1 ) було нараховано індексацію грошового забезпечення у сумі 14004,01 грн та виплачено у сумі 13793,95 грн, що підтверджується довідкою Краматорського прикордонного загону від 22.12.2020 № 345 та випискою з карткового рахунку ОСОБА_1 доданих до позовної заяви. На виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду у справі № 380/2054/22, яке набрало законної сили 17.10.2022, Адміністрацією Державної прикордонної служби України ОСОБА_1 була нарахована індексація грошового забезпечення в сумі 78830,84 грн за період з 02.03.2016 по 28.02.2018, із застосуванням січня 2008 року як базового місяця.

Належну для виплати індексацію зменшено на 11715,23 грн суму індексації, що була виплачена ОСОБА_1 військовою частиною НОМЕР_2 ( АДРЕСА_1 ) за період служби в Азово-Чорноморському та Донецько-Луганському регіональному управлінні Державної прикордонної служби України. Після утримання військового збору в сумі 1006,73 грн, Адміністрація Держприкордонслужби 02.11.2022 перерахувала на картковий рахунок ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення в сумі 66108,88 грн. Таким чином, індексація грошового забезпечення ОСОБА_1 перерахована за рішенням суду та виплачена йому без затримки, а тому в питаннях грошового забезпечення позивача та всіх інших виплат діяла, Адміністрація Держприкордонслужби діяла виключно в межах та у спосіб, який визначений законодавством України, таким чином вимоги ОСОБА_1 до Адміністрації Держприкордонслужби є необґрунтованими і задоволенню не підлягають в повному обсязі. З огляду на викладене, просить відмовити у задоволенні позову.

Щодо доводів відповідача у відзиві про пропуск позивачем строку звернення до суду, суд зазначає, то оцінку дотримання позивачем строків звернення до суду надано судом в ухвалі від 26.12.2022 про відкриття провадження у справі.

Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

ОСОБА_1 проходив військову службу в Державній прикордонній службі України, в тому числі Азово-Чорноморському регіональному управлінні Державної прикордонної служби України та Донецько-Луганському регіональному управлінні Державної прикордонної служби України.

Наказом Голови Державної прикордонної служби України від 25.10.2019 № 1082-ос полковник ОСОБА_1 звільнений з військової служби у запас за п.п. "а" п. 2 ч. 5 ст. 26 Закону України "Про військовий обов`язок та військову службу".

Наказом Голови Державної прикордонної служби України від 06.11.2019 № 1119-ос полковник ОСОБА_1 виключений зі списків особового складу та усіх видів забезпечення Управління внутрішньої та власної безпеки "Донецько-Луганське" Державної прикордонної служби України.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 24.06.2022 у справі №380/2054/22 визнані протиправними дії Адміністрації Державної прикордонної служби України щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 02.03.2016 по 28.02.2018 з урахуванням жовтня 2015 року як базового місяця; зобов`язано Адміністрацію Державної прикордонної служби України перерахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 02.03.2016 по 28.02.2018 включно з урахуванням січня 2008 року як базового місяця, з урахування виплачених сум.

Згідно із платіжним дорученням від 02.11.2022 № 1240, довідкою - розрахунком сум індексації та копією розрахункового листа за листопад 2022, на виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 24.06.2022 у справі № 380/2054/22 Адміністрація державної прикордонної служби 02.11.2022 перерахувала і виплатила ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення у розмірі 66 108, 88 грн за період з 02.03.2016 по 28.02.2018 включно з урахуванням січня 2008 року, як базового місяця.

З огляду на зазначене, позивач, вважаючи, що набув право на виплату йому компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати індексації грошового забезпечення, звернувся до суду із цим позовом.

Надаючи оцінку доводам позивача в частині позовних вимог щодо яких відкрито провадження ухвалою від 26.12.2022, суд враховує наступні обставини та положення законодавства.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, єдину систему соціального та правового захисту, гарантування військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни регулює Закон України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.1991 № 2011-XII (далі Закон № 2011-XII).

Відповідно до статті 9 Закону № 2011-XII держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Згідно з частинами другою, третьою цієї статті 9 Закону № 2011-XII до складу грошового забезпечення входять: - посадовий оклад, оклад за військовим званням; -щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); - одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

Абзацом 2 частини третьої статті 9 Закону № 2011-XII визначено, що грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.

Правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України визначені Законом України "Про індексацію грошових доходів населення" від 03.07.1991 №1282-XII (далі Закон № 1282-XII).

За визначенням, наведеним в статті 1 Закону № 1282-XII, індексація грошових доходів населення це встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Суд встановив, що рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 24.06.2022 у справі № 380/2054/22 визнані протиправними дії Адміністрації Державної прикордонної служби України щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 02.03.2016 по 28.02.2018 з урахуванням жовтня 2015 року як базового місяця; зобов`язано Адміністрацію Державної прикордонної служби України перерахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 02.03.2016 по 28.02.2018 включно з урахуванням січня 2008 року як базового місяця, з урахування виплачених сум.

Щодо вимоги про зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити позивачу компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати на суму невиплаченої індексації за весь час затримки виплати - за період з 02.03.2016 по день фактичної виплати індексації 03.11.2022, суд зазначає наступне.

Статтею 2 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" від 19.10.2000 № 2050-ІІІ (далі - Закон № 2050-ІІІ) визначено, що компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом.

Під доходами у цьому Законі № 2050-ІІІ слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії; соціальні виплати; стипендії; заробітна плата (грошове забезпечення) та інші.

Відповідно до ст. 3 Закону № 2050-ІІІ сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться).

Згідно із ст. 4 Закону № 2050-ІІІ, виплата громадянам суми компенсації провадиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць.

Системний аналіз зазначених вище норм дає підстави для висновку, що індексація є складовою заробітної плати та у разі несвоєчасної виплати сум індексації грошових доходів громадян провадиться їх компенсація відповідно до діючого законодавства.

Пункти 1, 2 Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 № 159 відтворюють положення Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати", конкретизують підстави та механізм виплати компенсацій.

У пункті 4 цього Порядку прописано, що сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100.

Наведене нормативне регулювання не встановлює першості нарахування і виплати доходу, який своєчасно не був виплачений, та не ставить у залежність компенсацію втрати частини грошових доходів від попереднього, окремого нарахування доходів.

При цьому слід зазначити, що кошти, які підлягають нарахуванню в порядку компенсації частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати, мають компенсаторний характер, спрямовані на забезпечення достатнього життєвого рівня та купівельної спроможності особи та пов`язані з інфляційними процесами та зростанням споживчих цін на товари та послуги.

Зміст і правова природа спірних правовідносин у розумінні положень ст. ст. 1-3 вказаного Закону № 2050-ІІІ дають підстави вважати, що право на компенсацію втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати особа набуває незалежно від того, чи були такі суми їй попередньо нараховані, але не виплачені.

Використане у ст. 3 Закону № 2050-ІІІ формулювання, що компенсація обчислюється як добуток "нарахованого, але не виплаченого грошового доходу" за відповідний місяць, означає, що має існувати обов`язкова складова обчислення компенсації - невиплачений грошовий дохід, який може бути або нарахований, або який можна нарахувати, зокрема, і на підставі судового рішення.

А отже, визначальними обставинами для виплати компенсації є дати нарахування та фактичної виплати вказаних доходів, оскільки основною умовою для виплати компенсації, передбаченої статтею 2 Закону № 2050-III, є порушення встановлених строків саме виплати нарахованих доходів.

Аналогічна правова позиція неодноразово висловлена Верховним Судом, зокрема, у постановах від 22.06.2018 у справі № 810/1092/17, від 13.01.2020 у справі № 803/203/17, від 23.02.2021 у справі № 803/1423/17, від 12.05.2022 у справі № 815/3998/16 та від 29.04.2021 у справі № 240/6583/20.

Таким чином, враховуючи наявність факту неповної виплати позивачу сум індексації грошового забезпечення за спірний період, суд вважає, що позивач має право на компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати індексації грошового забезпечення по дату фактичної виплати заборгованості.

Відтак, зважаючи на викладене, суд доходить до висновку про необхідність визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо не нарахування та невиплати компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати на суми індексації грошового забезпечення за весь час затримки виплати з 02.03.2016 по день фактичної виплати 03.11.2022, а також про зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати на суми індексації грошового забезпечення за весь час затримки з 02.03.2016 по день фактичної виплати 03.11.2022.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач належними та допустимими доказами не довів правомірність своїх дій щодо не виплати позивачу компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати за спірний період.

За таких обставин, суд дійшов висновку про задоволення позову ОСОБА_1 .

Суд не здійснює розподілу судових витрат, оскільки відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" позивач звільнений від сплати судового збору.

Керуючись ст. ст. 6-10, 14, 72-77, 90, 132, 159, 241-246, 262 КАС України,

в и р і ш и в:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Адміністрації Державної прикордонної служби України (01601, м. Київ, вул. Володимирська, буд. 26; ЄДРПОУ 0003403) щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ; рнокпп НОМЕР_3 ) компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати індексації грошового забезпечення за весь час затримки з 02.03.2016 по день фактичної виплати 03.11.2022.

Зобов`язати Адміністрацію Державної прикордонної служби України (01601, м. Київ, вул. Володимирська, буд. 26; ЄДРПОУ 0003403) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ; рнокпп НОМЕР_3 ) компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати індексації грошового забезпечення за весь час затримки з 02.03.2016 по день фактичної виплати 03.11.2022.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Кисильова О.Й.