Справа № 580/1704/23
Суддя: Анжеліка БАБИЧ
Дата ухвалення: 2023-05-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 травня 2023 року справа № 580/1704/23

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд одноособово в складі головуючої судді Бабич А.М., розглянув у спрощеному письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 від імені ОСОБА_2 до Служби безпеки України про визнання протиправними дій і зобов`язання вчинити дії,

УСТАНОВИВ:

07.03.2023 у Черкаський окружний адміністративний суд надійшов позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) від імені ОСОБА_2 (поштова адреса: АДРЕСА_1 , місце перебування: АДРЕСА_2 , (Військова частина НОМЕР_1 ); РНОКПП НОМЕР_2 ) (далі - позивач) до Служби безпеки України (01601, м.Київ, вул.Малопідвальна, будинок 16; ) (далі - відповідач) про:

визнання протиправними дій щодо обчислення та виплати йому грошового забезпечення з 30.01.2020 до 31.12.2020 без урахування розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» станом на 01.01.2020;

зобов`язання здійснити перерахунок грошового забезпечення з 30.01.2020 до 31.12.2020 з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, визначеного шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» станом на 01.01.2020, на відповідний тарифний коефіцієнт та провести їх виплату з урахування раніше виплачених сум;

визнання протиправними дій щодо обчислення та виплати йому грошового забезпечення з 01.01.2021 до 30.04.2021, одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби, грошової компенсації за невикористану додаткову відпустку, як учаснику бойових дій, за 2018-2021 роки без урахування розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» станом на 01.01.2021;

зобов`язання відповідача здійснити перерахунок грошового забезпечення з 01.01.2021 до 30.04.2021, одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби, грошової компенсації за невикористану додаткову відпустку, як учаснику бойових дій, за 2018-2021 роки з урахування посадового окладу та окладу за військовим званням, визначеного шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» станом на 01.01.2021 на відповідний тарифний коефіцієнт, та провести їх виплату з урахування раніше виплачених сум.

Вважає, що відповідач неправильно, в порушення вимог чинного законодавства України нараховував та виплачував йому грошове забезпечення, у зв`язку з чим він отримував виплати у меншому розмірі.

13.03.2023 суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив спрощене провадження.

03.04.2023 на адресу суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому просив у задоволенні адміністративного позову відмовити повністю. Стверджує, що розрахунковою величиною для визначення розмірів посадових окладів та окладів за військовим званням, як складових грошового забезпечення військовослужбовців, що проходять військову службу є стала величина - розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб на 01.01.2018. Тому відсутні підстави для перерахунку грошового забезпечення позивача. Просив врахувати висновки Верховного Суду у постановах від 11.12.2019 у справі № 240/4946/18, від 11.02.2021 у справі № 200/3757/20-а, № 240/11952/19. Скасування п.6 постанови КМУ №103 не впливає на порядок та процедуру проведення перерахунку розмірів посадового окладу позивача, оскільки постанова Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.01.2020 у справі № 826/6453/18 не створює підстав для здійснення перерахунку грошового забезпечення позивача. Протягом 2022-2023 років позивач не звертався до відповідача щодо перерахунку його грошового забезпечення. Тому вважає, що спору щодо проведення перерахунку грошового забезпечення на час звернення позивача у цій справі до суду не існувало, а позовні вимоги є передчасними.

Оскільки сторони не подали клопотань щодо розгляду справи з їх викликом у відкритому судовому засідання, зважаючи на відсутність доцільності виклику для допиту свідків або призначити експертизу, суд дійшов висновку вирішити спір у письмовому провадженні.

Оцінивши заявлені доводи, дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог з огляду на таке.

Військовим квитком серії НОМЕР_3 підтверджується, що позивач проходив військову службу в органах СБ України на посадах осіб офіцерського складу з 27.06.2026 до 30.04.2021.

Посвідченням від 20.04.2018 серії НОМЕР_4 підтверджується, що позивач має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - учасників бойових дій.

Довідкою відповідача від 09.08.2021 № 12/2С-254/47 підтверджується, що з 27.06.2016 до 30.04.2021 позивач проходив військову службу в органах СБ України на посадах офіцерського складу (наказ Голови СБ України від 27.06.2016 № 774-ос). Відповідно до Положення про проходження військової служби військовослужбовцями СБ України наказом Голови СБ України від 30.04.2021 № 580-ОС/дск позивач звільнений з військово служби за п.п. «а» п.61, п.п. «г» (у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів) п.2 ч.5 ст.26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» у запас СБ України. Із списків особового складу виключений з 30.04.2021.

Витягом з наказу Голови Служби безпеки України від 30.04.2021 № 580-ОС/дск підтверджується, що позивачу серед іншого наказано виплатити: одноразову грошову допомогу при звільненні з військової служби за 4 календарних роки служби, грошову компенсацію за 20 невикористаних днів щорічної основної відпустки за 2021 рік та за 84 невикористаних дні додаткової відпустки за 2016, 2017, 2018, 2019, 2020 та 2021 роки.

Згідно з довідкою відповідача від 21.12.2022 № 21/2/2-932 позивачу за період військової служби з 01.03.2018 до 30.04.2021 індексація грошових доходів нарахована та виплачена у розмірі 6075,22 грн (базовий місяць березень 2018 року).

Довідкою відповідача від 22.03.2023 № 21/2/2-351 підтверджується нарахування позивачу основних та додаткових видів грошового забезпечення за період проходження служби з 30.01.2020 до 31.12.2020, до яких входять: посадовий оклад в сумі 9440,00грн щомісячно, оклад за військовим званням - 1480,00грн щомісячно, надбавка за вислугу років - 5460,00грн щомісячно, надбавка за службу в умовах режимних обмежень - 1416,00грн щомісячно, надбавка за особливості проходження служби - 15724,80грн щомісячно, преміювання - 944,00грн щомісячно, матеріальна допомога для оздоровлення у січні 2020 року - 34464,80грн, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань у січні 2020 року - 5664,00грн, індексація грошових доходів з січня до червня 2020 року - 216,51грн щомісячно та з липня до листопада 2020 року - 226,29грн щомісячно, у грудні 2020 року - 233,81грн.

Відповідно до довідки відповідача від 22.03.2023 № 21/2/2-349 позивачу за період проходження служби з 01.01.2021 до 30.04.2021 нараховані основні та додаткові види грошового забезпечення, які складаються: з посадового окладу - 9440,00грн щомісячно, окладу за військовим званням - 1480,00грн щомісячно, надбавки за вислугу років - 5460,00грн щомісячно, надбавки за службу в умовах режимних обмежень - 1416,00грн щомісячно, надбавки за особливості проходження служби - 15724,80грн щомісячно, преміювання - 944,00грн щомісячно, індексації грошових доходів з січня до березня 2021 року - 331,42грн щомісячно та у квітні 2021 року - 415,41грн, матеріальної допомоги для оздоровлення у лютому 2021 року - 34464,80грн, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань у лютому 2021 року - 5664,00грн.

Згідно з посвідченням від 07.09.2022 № У-053193 позивач займає посаду в Головному відділі внутрішньої та власної безпеки Державної прикордонної служби України.

Не погодившись із розміром отриманого грошового забезпечення позивач звернувся в суд з позовом.

Спірні правовідносини щодо виплати грошового забезпечення військовослужбовців регулюються:

Конституцією України;

законами України: від 25 березня 1992 року №2232-XII «Про військовий обов`язок і військову службу» (далі - ЗУ №2232-XII), від 20 грудня 1991 року №2011-XII "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" (далі - ЗУ №2011-XII), від 09.04.1992 №2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - Закон №2262-ХІІ);

постановою КМУ від 30 серпня 2017 року №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» у редакції, що діяла з 04.09.2019 до 03.11.2020 (далі - Постанова №704).

Абзац п`ятий ст.17 Конституції України встановлює, що Держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.

Згідно зі ст.40 ЗУ №2232-XII гарантії правового і соціального захисту громадян України, які виконують конституційний обов`язок щодо захисту Вітчизни, забезпечуються відповідно до законів України "Про Збройні Сили України", "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", "Про державні гарантії соціального захисту військовослужбовців, які звільняються із служби у зв`язку з реформуванням Збройних Сил України, та членів їхніх сімей" та іншими законами.

Частина перша ст.43 вказаного Закону встановлює, що фінансове забезпечення заходів, пов`язаних з організацією військової служби і виконанням військового обов`язку, здійснюється за рахунок і в межах коштів Державного бюджету України. Додаткове фінансування цих заходів може відбуватися за рахунок інших джерел, не заборонених законодавством.

Отже, нарахування грошового забезпечення військовослужбовців здійснюється за рахунок Державного бюджету.

Вимогами ст.92 Конституції України визначено, що Державний бюджет України і бюджетна система України встановлюються виключно законами України.

Виключно законом про Державний бюджет України відповідно до ст.95 Конституції України визначаються будь-які видатки держави на загальносуспільні потреби, розмір і цільове спрямування цих видатків.

Держава прагне до збалансованості бюджету України.

Згідно зі ст.96 Конституції України Державний бюджет України затверджується щорічно Верховною Радою України на період з 1 січня по 31 грудня, а за особливих обставин - на інший період.

Кабінет Міністрів України не пізніше 15 вересня кожного року подає до Верховної Ради України проект закону про Державний бюджет України на наступний рік. Разом із проектом закону подається доповідь про хід виконання Державного бюджету України поточного року.

Відповідно до ст.9 ЗУ №2011-XII держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері праці та соціальної політики, інші центральні органи виконавчої влади відповідно до їх компетенції розробляють та вносять у встановленому порядку пропозиції щодо грошового забезпечення військовослужбовців.

До складу грошового забезпечення входять:

посадовий оклад, оклад за військовим званням;

щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія);

одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.

Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.

Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.

Порядок і розміри грошового забезпечення військовослужбовців, відряджених до державних органів, підприємств, установ, організацій, а також державних та комунальних навчальних закладів для виконання завдань в інтересах оборони держави та її безпеки із залишенням на військовій службі, визначаються Кабінетом Міністрів України.

За військовослужбовцями, які тимчасово проходять військову службу за межами України, зберігається виплата грошового забезпечення в національній валюті та виплачується винагорода в іноземній валюті за нормами і в порядку, що визначаються Кабінетом Міністрів України.

За військовослужбовцями, захопленими в полон або заручниками, а також інтернованими в нейтральних державах або безвісно відсутніми, зберігаються виплати в розмірі посадового окладу за останнім місцем служби, окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років, інших щомісячних додаткових видів грошового забезпечення постійного характеру та інші види грошового забезпечення з урахуванням зміни вислуги років та норм грошового забезпечення. Сім`ям зазначених військовослужбовців щомісячно виплачується грошове забезпечення, в тому числі додаткові та інші види грошового забезпечення, у порядку та в розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Дія цього пункту не поширюється на військовослужбовців, які добровільно здалися в полон, самовільно залишили військові частини (місця служби) або дезертирували зі Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів.

Грошове забезпечення виплачується таким членам сімей військовослужбовців:

дружині (чоловіку), а в разі її (його) відсутності - повнолітнім дітям, які проживають разом з нею (ним), або законним представникам (опікунам, піклувальникам) чи усиновлювачам неповнолітніх дітей (осіб з інвалідністю з дитинства - незалежно від їх віку), а також особам, які перебувають на утриманні військовослужбовців, або батькам військовослужбовців рівними частками, якщо військовослужбовці не перебувають у шлюбі і не мають дітей. Виплата грошового забезпечення цим членам сімей здійснюється до повного з`ясування обставин захоплення військовослужбовців у полон або заручниками, інтернування військовослужбовців або їх звільнення, або визнання їх у встановленому законом порядку безвісно відсутніми чи померлими. У всіх випадках виплата грошового забезпечення здійснюється не більше ніж до дня виключення військовослужбовця зі списків особового складу військової частини.

У разі індексації грошового забезпечення, в тому числі додаткового та інших видів грошового забезпечення, військовослужбовців Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів грошове забезпечення членам сімей військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або безвісно відсутніх, виплачується з урахуванням такої індексації - з дня прийняття рішення про проведення такої індексації. Порядок та умови перерахунку розміру грошового забезпечення, в тому числі додаткового та інших видів грошового забезпечення, військовослужбовців Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Фінансове забезпечення витрат, пов`язаних з реалізацією цього Закону, відповідно до ст.23 ЗУ №2011-XII здійснюється за рахунок коштів, що передбачаються в Державному бюджеті України на відповідний рік для Міністерства оборони України, розвідувальних органів України та інших центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні військові формування та правоохоронні органи, інших джерел, передбачених законом.

Пільги, компенсації та гарантії, передбачені цим Законом надаються за рахунок і в межах бюджетних асигнувань на утримання відповідних бюджетних установ.

Тарифні сітки розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців затверджені згаданою вище Постановою №704.

Пунктом 4 Постанови №704 в редакції до прийняття Кабінетом Міністрів України Постанови від 21.02.2018 №103, встановлено, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14.

Пунктом 6 постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» (далі - Постанова №103) вирішено внести зміни до постанов Кабінету Міністрів України, що додаються.

Пунктом 3 Змін, що вносяться до постанов Кабінету Міністрів України, затверджених Постановою №103, пункт 4 Постанови №704 викладено в редакції:

«4. Установити, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 р., на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14.».

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.01.2020 у справі №826/6453/18 визнано протиправним та скасовано п.6 Постанови №103.

Таким чином, з 29.01.2020 п.4 Постанови №704 відновив свою дію в редакції, яка діяла до внесення змін Постановою №103 та діє в редакції, відповідно до якої розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14.

Зазначена норма права передбачає, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями визначаються, як правило, виходячи із розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року. Лише у тому разі, якщо розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб є меншим ніж 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, для проведення відповідних розрахунків використовується величина, яка дорівнює 50 відсоткам розміру мінімальної заробітної плати.

Водночас Верховна Рада України ухвалила Закон України від 6 грудня 2016 року №1774-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» (далі - ЗУ №1774-VIII), що відповідно до п.1 вказаного розділу набрав чинності з 1 січня 2017 року.

Пунктом 3 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №1774-VIII установлено, що мінімальна заробітна плата після набрання чинності цим Законом не застосовується як розрахункова величина для визначення посадових окладів та заробітної плати працівників та інших виплат. До внесення змін до законів України щодо незастосування мінімальної заробітної плати як розрахункової величини вона застосовується у розмірі прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 1 січня календарного року, починаючи з 1 січня 2017 року.

Отже, положення п.4 Постанови №704 та пункту 3 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №1774-VIII підлягають солідарному застосуванню, тобто:

з 29.01.2020 розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями слід визначати шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня календарного року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14 до Постанови №704;

співвідношення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, та мінімальної заробітної плати на розрахунок посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями, з огляду на положення пункту 3 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №1774-VIII не впливає.

Відповідач визначав розміри посадового окладу позивача та оклад за спеціальним званням шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2018, на відповідний тарифний коефіцієнт, що підтверджується відповідачем у відзиві на позовну заяву. Тобто, відповідач нараховуючи та виплачуючи позивачу посадовий оклад та оклад за спеціальне звання у спірні періоди, застосував показник прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2018, замість показника календарного року.

Отже, відповідач за період з 30.01.2020 до 30.04.2021 здійснював нарахування і виплату грошового забезпечення позивача із застосуванням невірної розрахункової величини, чим порушив право позивача на належне грошове забезпечення.

Тому суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог в частині визнання протиправними дій відповідача щодо обчислення та виплати позивачу грошового забезпечення з 30.01.2020 до 31.12.2020 без врахування розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» станом на 01.01.2020 та грошового забезпечення, одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби, грошової компенсації за невикористану додаткову відпустку як учаснику бойових дій за 2018-2021 роки за період з 01.01.2021 до 30.04.2021 без урахування розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» станом на 01.01.2021.

Оскільки грошове забезпечення військовослужбовців визначається залежно від посади, військового звання, та відповідач при звільненні позивача виплатив йому одноразову грошову допомогу при звільненні з військової служби за 4 календарних роки служби і грошову компенсацію за 84 невикористаних дні додаткової відпустки за 2016, 2017, 2018, 2019, 2020 та 2021 роки без урахування розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» станом на 01.01.2021, відповідач допустив порушення прав позивача на належний розмір грошового забезпечення. Тому для належного та повного судового захисту наявні підстави зобов`язати відповідача здійснити перерахунок грошового забезпечення позивача з 30.01.2020 до 31.12.2020 з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, визначеного шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2020 рік», станом на 01.01.2020 на відповідний тарифний коефіцієнт та провести їх виплату з урахуванням раніше виплачених сум, а з 01.01.2021 до 30.04.2021 здійснити перерахунок грошового забезпечення, одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби, грошової компенсації за невикористану додаткову відпустку, як учаснику бойових дій, за 2018-2021 роки з урахування посадового окладу та окладу за військовим званням, визначеного шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» станом на 01.01.2021 на відповідний тарифний коефіцієнт, та провести їх виплату з урахування раніше виплачених сум.

Вказані висновки суду відповідають усталеній практиці розгляду та вирішення адміністративних справ щодо зазначеного предмета спору Шостого апеляційного адміністративного суду у судових справах (наприклад: №580/675/22, №580/608/21, №580/745/21, №580/6656/21). Суд апеляційної інстанції висловив позицію:

«… станом на 01.01.2018 та 01.01.2019 пункт 4 постанови КМ України № 704 визначав, що при обчисленні розмірів посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу використовується такий показник, як "розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 року".

Водночас, постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.01.2020 по справі № 826/6453/18 за наслідками апеляційного перегляду справи було скасовано рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 16.10.2019 в частині відмови в задоволенні позову до Кабінету Міністрів України, треті особи: Міністерство соціальної політики України, Пенсійний фонд України, про визнання протиправним та скасування пункту постанови і прийнято в цій частині нову постанову, якою позов до Кабінету Міністрів України, треті особи: Міністерство соціальної політики України, Пенсійний фонд України, про визнання протиправним та скасування пункту постанови - задоволено. Визнано протиправним та скасовано пункт 6 постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб". У іншій частині рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 16.10.2019 залишено без змін.

Враховуючи викладене, оскільки зміни внесені постановою №103, зокрема, до пункту 4 Постанови №704, визнані у судовому порядку нечинними, то з 29.01.2020 діє редакція пункту 4 Постанови № 704, яка діяла до зазначених змін, в якій передбачено, що для визначення посадового окладу та окладу за військовим званням застосовується не прожитковий мінімум для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2018, а прожитковий мінімум для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, але з гарантією того, що такий показник прожиткового мінімуму повинен становити не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що починаючи з 29.01.2020 у позивача виникло право на отримання грошового забезпечення, з урахуванням оновлених даних про розмір посадового окладу та окладу за військовим званням, який визначається шляхом застосування пункту 4 Постанови № 704 в первинній редакції, тобто без використання показника прожиткового мінімуму станом на 01.01.2018 року.».

Посилання відповідача на необхідність застосування висновків Верховного Суду у постановах від 11.12.2019 у справі № 240/4946/18, від 11.02.2021 у справі № 200/3757/20-а, № 240/11952/19 не обґрунтовані, оскільки стосуються інших правовідносин та обставин справи.

Отже, доводи позову обґрунтовані, а позовні вимоги підлягають задоволенню повністю.

Зважаючи на відсутність доказів понесення судових витрат, відсутні підстави для їх розподілу відповідно до ст.139 КАС України.

Керуючись ст.ст.2-20, 72-78, 132-139, 242-245, 255, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

1. Задовольнити повністю адміністративний позов ОСОБА_1 від імені ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ).

Визнати протиправними дії Служби безпеки України щодо обчислення та виплати ОСОБА_2 грошового забезпечення з 30.01.2020 до 31.12.2020 без урахування розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» станом на 01.01.2020 та з 01.01.2021 до 30.04.2021 грошового забезпечення, одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби, грошової компенсації за невикористану додаткову відпустку, як учаснику бойових дій, за 2018-2021 роки без урахування розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» станом на 01.01.2021.

Зобов`язати Службу безпеки України (01601, м.Київ, вул.Малопідвальна, будинок 16; ) здійснити перерахунок грошового забезпечення ОСОБА_2 (поштова адреса: АДРЕСА_1 , місце перебування: АДРЕСА_2 , (Військова частина НОМЕР_1 ); РНОКПП НОМЕР_2 ) з 30.01.2020 до 31.12.2020 з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, визначеного шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2020 рік», станом на 01.01.2020 на відповідний тарифний коефіцієнт, та з 01.01.2021 до 09.02.2021 грошового забезпечення, одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби, грошової компенсації за невикористану додаткову відпустку, як учаснику бойових дій, за 2018-2021 роки з урахування посадового окладу та окладу за військовим званням, визначеного шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» станом на 01.01.2021 на відповідний тарифний коефіцієнт, провести їх виплату з урахування раніше виплачених сум.

2. Судові витрати розподілу не підлягають.

3. Копію рішення направити сторонам.

4. Рішення набирає законної сили та може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом 30 днів з дати його підписання.

Суддя Анжеліка БАБИЧ

Рішення ухвалене, підписане та виготовлене в повному обсязі 09.05.2023.