Справа № 161/3503/23
Суддя: Ковтуненко В. В.
Дата ухвалення: 2023-05-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 161/3503/23
Провадження № 2-а/161/117/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 травня 2023 року місто Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Ковтуненка В.В.,

за участі секретаря судового засідання Камінського Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 10 в м. Луцьку адміністративну справу № 161/3503/23 за позовною заявою ОСОБА_1 до Житомирської митниці про визнання протиправною та скасування постанови,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Житомирської митниці про визнання протиправною та скасування постанови. Просить суд визнати протиправною та скасувати постанову заступника начальника Житомирської митниці Слухова С.Г. № 0132/101000/22 від 01 липня 2022 року про притягнення її до відповідальності за ст. 485 МК України, з підстав, викладених в позовній заяві.

Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце судового розгляду справи повідомлявся належним чином, представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, заявлений позов підтримує в повному об`ємі, просить його задовольнити.

Представник відповідача, суб`єкта владних повноважень, Житомирськоїмитниці в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового розгляду справи повідомлявся належним чином, просив відмовити в задоволенні позову з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву.

Однак, відзив на позовну заяву був поданий представником відповідача із пропущенням строку, визначеним ухвалою суду від 29 березня 2023 року. При цьому, будь-яких клопотань про продовження процесуального строку, встановленого судом, заявлено не було. А тому за таких обставин, судом не приймається до уваги вказаний відзив на позовну заяву.

Дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується заявлений адміністративний позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи у їх сукупності і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що заявлений позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Відповідно до статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб`єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст. 485 МК України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою митному органу документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів.

Відповідно до ч. 1 ст. 494 МК України про кожний випадок виявлення порушення митних правил уповноважена посадова особа митного органу, яка виявила таке порушення, невідкладно складає протокол за формою, установленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Відповідно до ч. 1 ст. 285 КУпАП постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено.

Судом по справі встановлені наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини.

Транспортний засіб «Мерседес», номер шасі НОМЕР_1 ввезений на митну територію України через пункт пропуску «Шегині-Медика», митного поста «Мостиська» Галицької митниці Держмитслужби.

Поставка транспортного засобу «Мерседес», номер шасі НОМЕР_1 здійснювалась на підставі контракту від 27 січня 2020 року № 02/20-RT, укладеного між компаніями «REALSET TRADE LP» та ДП «Експорт Євро Кар Україна».

До Галицької митниці Держмитслужби в якості підстави переміщення транспортного засобу «Мерседес», номер шасі НОМЕР_1 було подано попередню митну декларацію типу ІМ40ЕЕ № UA100530/2020/008959 від 14 лютого 2020 року, проформа/інвойс №PROF/200214.12-RT/EEU від 14 лютого 2020 року, контракт № 02/20-RT, укладений між компаніями «REALSET TRADE LP» та ДП «Експорт Євро Кар Україна» та ін. Вартість транспортного засобу «Мерседес», номер шасі НОМЕР_1 згідно проформи/інвойсу №PROF/200207.12-RT/EEU від 07 лютого 2020 року cтановить 6 100 євро.

18 лютого 2020 року директором ДП «Експорт Євро Кар Україна» Тарасюк О.Л. до митного посту «Житомир» Київської митниці ДФС, з метою проведення митного оформлення транспортного засобу «Мерседес», номер шасі НОМЕР_1 було подано електронну митну декларацію типу ІМ40ДЕ № UA100530/2020/008959, проформа/інвойс №PROF/200214.12-RT/EEU від 14 лютого 2020 року, контракт № 02/20-RT, укладений між компаніями «REALSET TRADE LP» та ДП «Експорт Євро Кар Україна» та ін. Вартість транспортного засобу «Мерседес», номер шасі НОМЕР_1 згідно проформи/інвойсу №PROF/200214.12-RT/EEU від 14 лютого 2020 року становить 6 100 євро

18 лютого 2020 року Київською митницею ДФС (митний пост «Житомир») на підставі поданих директором ДП «Експорт Євро Кар Україна» ОСОБА_1 було проведено митне оформлення транспортного засобу «Мерседес», номер шасі НОМЕР_1 . Вказане митне оформлення було проведено із застосуванням резервного методу. Вартість транспортного засобу «Мерседес», номер шасі НОМЕР_1 була визначена на рівні 273 459,02 гривень, що в еквіваленті становить 10 321 євро.

13 січня 2022 року Житомирською митницею отримано лист Департаменту міжнародної взаємодії Державної митної служби України від 10 січня 2022 року № 26/26-04/7.19/10, яким надіслано відповідь митних органів Федеративної Республіки Німеччина стосовно перевірки автентичності документів, що надавалися про ввезенні на митну територію України та митному оформленні транспортного засобу «Мерседес», номер шасі НОМЕР_1 .

Під час співставлення відомостей, зазначених у документах, надісланих митними органами Федеративної Республіки Німеччина, з даними, що містяться у документах, що подавалися директором ДП «Експорт Євро Кар Україна» ОСОБА_1 до митного посту «Житомир» Київської митниці ДФС, з метою проведення митного оформлення транспортного засобу «Мерседес», номер шасі НОМЕР_1 , зокрема, електронній митній декларації типу ІМ40ДЕ № UA100530/2020/008959, уповноваженими особами Житомирської митниці було встановлено невідповідність інформації щодо продавця, відправника, одержувача, умов поставки, країни відправлення та вартості товару.

Внаслідок чого, 01 липня 2022 року заступником начальника Житомирської митниці Слуховим С.Г. винесено постанову в справі про порушення митних правил № 0132/101000/22, якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, передбаченого ст. 485 Митного Кодексу України та застосовано стягнення у вигляді штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів, що становить 347 933,37 гривень.

Разом з тим, із матеріалів справи вбачається та не спростовано представником відповідача під час судового розгляду, що митне оформлення транспортного засобу «Мерседес», номер шасі НОМЕР_1 проведено у відповідності до вимог Митного кодексу України та на підставі документів, отриманих від продавця товарів - компанії «REALSET TRADE LP»», відповідно до умов укладеного контракту.

Наявні в матеріалах справи документи не спростовують те, що сторонами експортно-імпортної операції були компанії «REALSET TRADE LP» як продавець, та ДП «Експорт Євро Кар Україна» як покупець.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність» визначено, що зовнішньоекономічна діяльність - діяльність суб`єктів господарської діяльності України та іноземних суб`єктів господарської діяльності, а також діяльність державних замовників з оборонного замовлення у випадках, визначених законами України, побудована на взаємовідносинах між ними, що має місце як на території України, так і за її межами.

Зовнішньоекономічний договір (контракт) - домовленість двох або більше суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності та їх іноземних контрагентів, спрямована на встановлення, зміну або припинення їх взаємних прав і обов`язків у зовнішньоекономічній діяльності.

Відповідно до статті 2 Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність» закріплено принцип свободи зовнішньоекономічного підприємництва, що полягає у праві суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності добровільно вступати у зовнішньоекономічні зв`язки, здійснювати зовнішньоекономічну діяльність у будь-яких формах, які прямо не заборонені чинними законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Статтею 204 ЦК України встановлено презумпцію правомірності правочину - правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили.

У разі не спростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню.

Стороною відповідача суду взагалі не подано докази, які б спростовували чинність зовнішньоекономічного договору від 27 січня 2020 року № 02/20-RT, укладеного між компаніями «REALSET TRADE LP» та ДП «Експорт Євро Кар Україна», а відтак і інвойсу №PROF/200214.12-RT/EEU від 14 лютого 2020 року на суму 6 100 Євро, який видано на виконання його умов. Таким чином, декларування товарів відбулося на підставі товаросупровідних документів відповідно до ст. 335 Митного кодексу України.

Внаслідок чого взагалі відсутні підстави вважати, що 18 лютого 2020 року директором ДП «Експорт Євро Кар Україна» Тарасюк О.Л. до митного посту «Житомир» Київської митниці ДФС було подано документи, що містять неправдиві відомості щодо відправника та одержувача вищевказаних товарів, а також неправдиві відомості, необхідні для визначення його митної вартості.

Відповідно до статті 41 Конституції України гарантовано, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Конфіскація майна може бути застосована виключно за рішенням суду у випадках, обсязі та порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 8 Конституції України вбачається, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Відповідно до ст. 62 Конституції України вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно із ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до ст. 1 Протоколу №1 до Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» кожна фізична чи юридична особа має право на повагу до своєї власності. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства та на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини у справі «Рисовський проти України» від 20.01.2012 принцип «належного урядування», зокрема, передбачає, що державні органи повинні діяти в належний і якомога послідовніший спосіб. При цьому, на них покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах.

Також, у рішенні Європейського суду з прав людини по справі «Стіл та інші проти Сполученого Королівства» від 23.09.1998 Європейський суд з прав людини зазначає, що усе право, чи то писане, чи неписане, було достатньо чітким, щоб дозволити громадянинові, якщо виникне потреба з належною порадою, передбачити повною мірою за певних обставин наслідки, які може спричинити певна дія.

Приймаючи до уваги викладене та враховуючи, що відповідачем на засадах змагальності сторін та вимогах частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України суду не доведено правомірність, законність та підставність притягнення позивача до відповідальності за порушення митних правил та за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України.

А тому за таких обставин, суд приходить до висновку про задоволення позову шляхом визнання протиправною та скасування постанови заступника начальника Житомирської митниці Слухова С.Г. № 0132/101000/22 від 01 липня 2022 року про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ст. 485 МК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Судом при розгляді справи встановлено, що позивачем при зверненні до суду з позовом було понесено та документально підтверджено судові витрати по сплаті судового збору в сумі 536,80 гривень. При цьому, суд прийшов до висновку про задоволення позову. А тому за таких обставин, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень на користь позивача понесених і документально підтверджених судових витрат по сплаті судового збору в сумі 536,80 гривень.

Керуючись ст. 485 МК України, ст.ст. 139, 241 246, 250, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Житомирської митниці про визнання протиправною та скасування постанови задовольнити повністю.

Постанову заступника начальника Житомирської митниці Слухова С.Г. № 0132/101000/22 від 01 липня 2022 року про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за порушення митних правил, передбаченої ст. 485 Митного Кодексу України визнати протиправною та скасувати.

Провадження у справі щодо притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за порушення митних правил, передбаченої ст. 485 Митного Кодексу України закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Житомирської митниці, на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , понесені та документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 536,80 гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.В. Ковтуненко