Справа № 625/89/23
Суддя: Скляренко М. О.
Дата ухвалення: 2023-05-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/625/1/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" травня 2023 р. с. Різуненкове

Коломацький районний суд Харківської області у складі:

головуючого - судді Скляренка М.О.,

за участю секретаря судового засідання Рахімової О.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі у селі Різуненкове Богодухівського району Харківської області в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора сектору поліцейської діяльності № 1 Богодухівського РВП ГУНП в Харківській області старшого сержанта поліції Губського Андрія Андрійовича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до Коломацького районного суду Харківської області із позовною заявою до інспектора сектору поліцейської діяльності №1 Богодухівського РВП ГУНП в Харківській області старшого сержанта поліції Губського Андрія Андрійовича, в якій просив суд скасувати постанову серії ЕАС № 6750413 від 29 березня 2023 року.

В обґрунтування позову ОСОБА_1 посилався на те, що постановою серії ЕАС № 6750413, винесеною 29 березня 2023 року інспектором сектору поліцейської діяльності №1 Богодухівського РВП ГУНП в Харківській області старшим сержантом поліції Губським Андрієм Андрійовичем, його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20400 гривень 00 копійок за те, що 29 березня 2023 року о 15 годині 27 хвилин на вулиці Перемоги в селищі Коломак Харківської області «водій» керував транспортним засобом, будучи позбавленим права керування, чим порушив п.2.1 а. ПДР.

Позивач із вказаною постановою не згоден, вважає її безпідставною і такою, що за змістом не відповідає вимогам закону, і що її винесено відповідачем без належних і допустимих доказів на підтвердження вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, а відомості, викладені в ній, не відповідають фактичним обставинам справи.

Так, ОСОБА_1 зазначив, що 29 березня 2023 року він дійсно перебував на вулиці Перемоги в селищі Коломак Харківської області у транспортному засобі «ВАЗ 21063», державний номерний знак НОМЕР_1 , проте вказаним транспортним засобом він не керував, автомобіль не рухався, а стояв на узбіччі дороги у технічно несправному стані.

Також, позивач вказав, що: 1) в оскаржуваній постанові суть адміністративного правопорушення викладено не конкретизовано, формально, в ній не зазначено, хто саме вчинив адміністративне правопорушення, а лише вказано не уособлене поняття «водій»; 2) справа відповідачем розглянута без дослідження доказів, на місці зупинки, з порушенням права на захист, заслуховування осіб, що беруть участь у справі та свідків, не з`ясовано всі обставини, які мають значення для вирішення справи та чи мало місце вчинення адміністративного правопорушення; 3) зміст постанови не відповідає вимогами ст.ст. 283 та 284 КУпАП, позаяк в ній не зазначено доказів, на яких ґрунтується висновок про вчинення адміністративного правопорушення та мотиви відхилення інших доказів, на які посилався позивач; 4) жодних пояснень відповідач не відбирав, пояснення особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності, її незгода із своєю невинуватістю в постанові не відображені.

Ухвалою суду від 18 квітня 2023 року відкрито провадження в адміністративній справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з викликом сторін.

Будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи, позивач у судове засідання не з`явився, подавши до суду заяву, в якій просив розгляд справи провести за його відсутності (а.с. 23).

Відповідач у судове засідання також не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно і належним чином, про що свідчить підписана ним відповідна розписка (а.с. 22), у встановлений судом строк відзив на позовну заяву не подавав, будь-яких заяв та клопотань від відповідача не надходило. При цьому до канцелярії суду відповідачем подано заяву, в якій він просив суд розгляд справи провести за його відсутності та відмовити у задоволенні позову (а.с. 24).

Відповідно до ч. 3 ст. 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

У відповідності до ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши письмові матеріали, проаналізувавши надані позивачем докази в їх сукупності, вважає необхідним зазначити наступне.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Згідно ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, коли маються підстави для звільнення від доказування.

Статтею 72 КАС України визначено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З досліджених у судовому засіданні матеріалів справи вбачається, що постановою серії ЕАС № 6750413, винесеною 29 березня 2023 року інспектором сектору поліцейської діяльності №1 Богодухівського РВП ГУНП в Харківській області старшим сержантом поліції Губським Андрієм Андрійовичем, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20400 гривень 00 копійок за те, що 29 березня 2023 року о 15 годині 27 хвилин на вулиці Перемоги в селищі Коломак Харківської області «водій» керував транспортним засобом, будучи позбавленим права керування, чим порушив п.2.1 а. ПДР

Згідно зі ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до ч.1 статті 8 Закону України «Про Національну поліцію» поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Згідно п. 8 ч.1 ст. 23 зазначеного вище Закону поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Статтею 276 КУпАП визначено місце розгляду справи про адміністративне правопорушення. Так, справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Відповідно до п. 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07 листопада 2015 року за № 139 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року за № 1408/27853, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Частиною 1, 2 розділу ІІІ Інструкції № 1395 передбачено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Статтею 222 КУпАП закріплений перелік справ про адміністративні правопорушення, які розглядаються органами Національної поліції. До вказаного переліку включені і справи за ознаками адміністративних правопорушень, відповідальність за які передбачені ч.ч.1, 2 та 4 ст. 126 КУпАП.

Частиною 4 статті 126 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами, що тягне за собою накладення штрафу в розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Стаття 14 Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року № 3353-XII зобов`язує учасників дорожнього руху знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Відповідно до ст. 16 «ЗУ Про дорожній рух», водій зобов`язаний: мати при собі посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб (у разі найму (оренди)/лізингу транспортного засобу замість реєстраційного документа на транспортний засіб водій може мати при собі та пред`являти його копію, вірність якої засвідчено нотаріально, разом з оригіналом або копією договору про найм (оренду)/лізинг транспортного засобу, вірність якої засвідчено нотаріально), а у випадках, передбачених законодавством, - поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страховий сертифікат "Зелена картка"), пред`явити у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія, реєстраційному документі на транспортний засіб, або пред`явити електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса (на електронному або паперовому носії, або відображення інформації про його наявність в електронному свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу), а також інші документи, передбачені законодавством.

В пункті 1.3 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року, зазначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Як зазначалося вище, вважаючи винесення відповідачем оскаржуваної постанови безпідставним, без належних і допустимих доказів на підтвердження вчинення адміністративного правопорушення, а саму постанову такою, що за своїм змістом не відповідає вимогам закону, позивач у позовній заяві зазначив, що 29 березня 2023 року він дійсно перебував на вулиці Перемоги в селищі Коломак Харківської області у транспортному засобі «ВАЗ 21063», державний номерний знак НОМЕР_1 , проте вказаним транспортним засобом він не керував, автомобіль не рухався, а стояв на узбіччі дороги у технічно несправному стані і що: 1) в оскаржуваній постанові суть адміністративного правопорушення викладено не конкретизовано, формально, в ній не зазначено, хто саме вчинив адміністративне правопорушення, а лише вказано не уособлене поняття «водій»; 2) справа відповідачем розглянута без дослідження доказів, на місці зупинки, з порушенням права на захист, заслуховування осіб, що беруть участь у справі та свідків, не з`ясовано всі обставини, які мають значення для вирішення справи та чи мало місце вчинення адміністративного правопорушення; 3) зміст постанови не відповідає вимогами ст.ст. 283 та 284 КУпАП, позаяк в ній не зазначено доказів, на яких ґрунтується висновок про вчинення адміністративного правопорушення та мотиви відхилення інших доказів, на які посилався позивач; 4) жодних пояснень відповідач не відбирав, пояснення особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності, її незгода із своєю невинуватістю в постанові не відображені.

Згідно зі статтею 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні порушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам передбаченим статтями 283 та 284 КпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався порушник чи встановлених останнім доводів.

Згідно імперативних приписів, закріплених в ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи,та інші обставини,що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Винність особи у вчиненні адміністративного правопорушення має бути доведена доказами, передбаченими статтею 251 КУпАП.

Як вбачається зі змісту оскаржуваної постанови 29 березня 2023 року о 15 годині 27 хвилин на вулиці Перемоги в селищі Коломак Харківської області «водій» керував транспортним засобом, будучи позбавленим права керування, чим порушив п.2.1 а. ПДР

Проте, в постанові не зазначено доказів, на яких ґрунтується висновок про вчинення позивачем адміністративного правопорушення і таких доказів не надано відповідачем під час розгляду справи про скасування оскаржуваної постанови та всупереч імперативним вимогам ч.2 ст. 77 КАСУ не виконано обов`язку щодо доказування правомірності свого рішення.

За таких обставин, приймаючи до уваги відсутність доказів вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП, суд приходить до висновку про недоведеність існування в діях позивача порушень правил дорожнього руху України та складу вищевказаного адміністративного правопорушення, з огляду на що існують правові підстави для скасування постанови серії ЕАС № 6750413, винесеної 29 березня 2023 року інспектором сектору поліцейської діяльності №1 Богодухівського РВП ГУНП в Харківській області старшим сержантом поліції Губським Андрієм Андрійовичем.

Юридична природа адміністративної відповідальності за своєю суттю є аналогічною кримінальній, оскільки також є публічною, пов`язана із застосуванням державного примусу, ініціюється органами, які наділені владними повноваження, а застосовувані санкції можуть бути доволі суттєвими для особи, включаючи позбавлення волі.

У пункті 21 рішення ЄСПЛ у справі «Надточій проти України» від 15 травня 2008 року зазначено, що Уряд України визнав карний кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення. Обов`язок дотримання принципу презумпції невинуватості відноситься не тільки до судових органів, але й до інших державних установ, таких як поліція (Рішення ЄСПЛ у справі «Дактарас проти Литви» від 24.11.2000 року).

Крім того, Конституційний Суд України в рішенні від 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010 дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правовій презумпції, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні (п. 4.1).

В рекомендації № R (91)1 Комітету Європи Державам-членам стосовно адміністративних санкцій від 13 лютого 1991 року рекомендовано урядам держав-членів керуватися у своєму праві та практиці принципом, згідно з яким обов`язок забезпечення доказів покладається на адміністративний орган влади (принцип 7). З урахуванням цього, при вирішенні даної справи суд виходить з принципу презумпції невинуватості особи, яка притягається до відповідальності.

Відповідно до ч. 3. ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності суд має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, що справа про адміністративне правопорушення за ч. 4 ст.126 КУпАП відносно позивача підлягає закриттю.

Також, ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог, суд відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 244 КАС України вважає за необхідне вирішити питання щодо розподілу між сторонами справи судових витрат.

Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом (частини 1 та 2 статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України).

З матеріалів справи вбачається, що позивачем сплачений судовий збір у розмірі 536 гривень 80 копійок.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа

Враховуючи викладене, а також взявши до уваги правову позицію, викладену 18 березня 2020 року у постанові Великої Палати Верховного Суду у справі №543/775/17, у зв`язку з задоволенням позову із ГУНП в Харківській області ДПП підлягає стягненню на користь позивача сплачений ним судовий збір в розмірі 536 гривень 80 копійок.

Керуючись ст.ст. 126, 247, 251, 258, 289, 293 КУпАП, ст.ст. 2, 3, 9, 72-77, 239, 241-246, 256, 257, 271, 286 Кодексу адміністративного судочинства України. суд

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до інспектора сектору поліцейської діяльності № 1 Богодухівського РВП ГУНП в Харківській області старшого сержанта поліції Губського Андрія Андрійовича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі задовольнити.

Постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАС № 6750413, винесену 29 березня 2023 року інспектором сектору поліцейської діяльності №1 Богодухівського РВП ГУНП в Харківській області старшим сержантом поліції Губським Андрієм Андрійовичемпро притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 20 400 гривень 00 копійок скасувати.

Справу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ознаками адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП, закрити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції у Харківській області Департаменту патрульної поліції понесені позивачем витрати по сплаті судового збору у розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 (вісімдесят) копійок.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Другого апеляційного адміністративного суду у встановленому законом порядку протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт громадянина України № НОМЕР_2 , виданий 25 січня 2019 року, орган, що видав паспорт, закодований за № НОМЕР_3 , індивідуальний податковий номер: НОМЕР_4 , зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: інспектор сектору поліцейської діяльності № 1 Богодухівського РВП ГУНП в Харківській області старший сержант поліції Губський Андрій Андрійович, адреса місця роботи: 63100, Харківська область, Богодухівський район, селище Коломак, вулиця Гетьмана Івана Мазепи, 8.

Повний текст рішення складено 09 травня 2023 року.

Суддя: М.О. Скляренко