Справа № 120/5928/22
Суддя: Шидловський В.Б.
Дата ухвалення: 2023-05-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 120/5928/22

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Богоніс М.Б.

Суддя-доповідач - Шидловський В.Б.

08 травня 2023 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Шидловського В.Б.

суддів: Боровицького О. А. Курка О. П. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 18 листопада 2022 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у м. Києві про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

В С Т А Н О В И В :

у липні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції у м.Києві, в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати наказ відповідача від 21.06.2022 № 472 в частині, що стосується накладення на нього дисциплінарного стягнення;

- визнати протиправним та скасувати наказ відповідача від 27.06.2022 № 974 о/с, яким його звільнено зі служби в поліції на підставі п.6 ч.1 ст.77 Закону України "Про національну поліцію";

- поновити в Головному управлінні Національної поліції у м.Києві на посаді слідчого слідчого відділення поліції (з обслуговування мікрорайону "Вітряні гори") Подільського управління поліції з 27.06.2022;

- стягнути з відповідача середній заробіток за час вимушеного прогулу з 27.06.2022 по день ухвалення рішення у справі без утримання податку з доходів фізичних осіб та інших обов`язкових платежів із розрахунку середньоденної заробітної плати.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що оскаржувані накази є протиправними та вказує на безпідставності тверджень про факт його самоусунення від виконання обов`язків поліцейського після оголошення в Україні воєнного стану. Також позивач посилався на те, що не мав об`єктивної можливості повернутися на службу у зв`язку з хворобою, а згодом через активну фазу бойових дій на підступах до м.Києва та зруйновану інфраструктуру автошляхів, які ведуть у м. Київ з напрямку Вінницької області. Відтак, в його поведінці відсутній склад дисциплінарного проступку як обов`язкової підстави для притягнення до дисциплінарної відповідальності, а тому просить скасувати накази і поновити його на посаді з якої його неправомірно звільнили.

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 18 листопада 2022 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з даним рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову, якою адміністративний позов задовольнити в повному обсязі. Апеляційну скаргу позивач обґрунтовує тим, що суд першої інстанції при розгляді справи не з`ясував усі обставини, що мають значення для справи та надав не належну оцінку тим обставинам та доказам, що присутні в матеріалах справи, а також порушено норми матеріального та процесуального права. Крім того, апелянт наполягає на тому, що він не мав наміру та не ухилявся від виконання службових обов`язків, оскільки об`єктивно мав можливість продовжувати службу в органах поліції на території Вінницької області, де перебував на той час.

07 березня 2023 року до суду надійшов відзив на апеляційну скаргу від відповідача, в якому останній вказав на безпідставність доводів апеляційної скарги, у зв`язку із чим просив залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Враховуючи, що рішення суду першої інстанції ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження), суд апеляційної інстанції в порядку п.3 ч.1 ст.311 КАС України розглядає справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, оскільки справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Проаналізувавши вимоги та підстави апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи в їх сукупності, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін з огляду на наступне.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, із 15.11.2021 ОСОБА_1 проходив службу у слідчому відділі Подільського УП ГУНП у м.Києві на посаді слідчого.

На підставі Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 затвердженого Законом №2102-IX від 24.02.2022, із 05 години 30 хвилин на усій території України введено воєнний стан строком на 30 діб. Відповідно до Указу від 24.02.2022 № 64/2022 Міністерство внутрішніх справ України, зокрема, в особі Національної поліції України зобов`язано запровадити та здійснювати передбачені Законом України "Про правовий режим воєнного стану" заходи і повноваження, необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави.

У зв`язку із введеним воєнним станом головою Національної поліції України прийнято наказ від 10.03.2022 № 190 "Про деякі питання проходження служби поліцейськими на період дії воєнного стану".

Наказом від 10.03.2022 № 190 з метою забезпечення ефективного виконання службових обов`язків поліцейських, які тимчасово перебувають поза місцем несення служби та не мають можливості повернутися до нього зобов`язано:

1. Поліцейських, які перебувають поза місцем несення служби, крім тих, що виконують службові завдання, протягом 1 доби прибути до найближчого органу поліції для реєстрації та постановки на облік, а саме:

поліцейських, для яких проїзд у регіон місця проходження служби є неможливим у зв`язку з об`єктивними причинами (тимчасова окупація, повне зупинення транспортного сполучення);

поліцейських, які виховують одного або більше дітей віком до 18 років або на утриманні яких перебувають батьки, що потребують стороннього догляду, та виїхали з метою супроводу дітей в евакуацію, та чоловіки (дружини) яких є поліцейськими, військовослужбовцями або особами рядового чи начальницького складу служби цивільного захисту, задіяними до виконання службових обов`язків за місцем проходження служби, поліцейських, які мають статус одинокої матері (батька) (пункт 1 наказу).

Згідно вимог пункту 3 наказу поліцейські, які не підпадають під перелік осіб, визначених пунктом 1 цього наказу, зобов`язані невідкладно прибути до органу поліції за місцем несення служби.

11.05.2022 до Головного управління Національної поліції у м. Києві надійшла доповідна записка начальника Подільського управління поліції від 11.05.2022 (а.с. 87- 89).

У тексті доповідної записки вказано, що після введення на території України воєнного стану (24.02.2022) окремі поліцейські Подільського управління поліції, у тому числі і ОСОБА_1 , не прибули до місця дислокації підрозділу поліції, не озброїлись та від захисту українського народу, охорони прав і свобод людини фактично самоусунулися.

У доповідній записці також зазначено, що 24.02.2022 заступником начальника управління поліції - начальником слідчого відділу Подільського управління поліції майором поліції Станіславом Савічевим був здійснений телефонний дзвінок ОСОБА_1 для з`ясування його місцезнаходження. ОСОБА_1 повідомив, що він перебуває на лікуванні у зв`язку із чим виїхав до м. Тульчин, Вінницької області. Також проінформував, що не буде повертатися до місця дислокації підрозділу за основним місцем несення служби.

Інформація викладена у доповідній записці стала підставою для прийняття начальником Головного управління Національної поліції у м. Києві наказу від 12.05.2022 № 531 "Про призначення та проведення службового розслідування" (а.с. 90).

Список поліцейських відносно яких призначено службове розслідування визначено додатком до наказу від 12.05.2022 № 531, серед яких у пункті № 8 зазначено позивача (а.с. 91 - 93).

Згодом, комісією складено Висновок службового розслідування за фактом можливих порушень службової дисципліни окремими поліцейськими Головного управління від 09.06.2022 (затверджений 09.06.2022) (а.с. 131-163).

Висновком від 09.06.2022 запропоновано застосувати до ОСОБА_1 дисциплінарне стягнення у виді звільнення зі служби в поліції (а.с. 160).

Наказом Головного управління Національної поліції у м. Києві від 21.06.2022 № 472 "Про застосування дисциплінарних стягнень до окремих поліцейських головного управління" за порушення вимог пунктів 1, 2, 6 частини 1 статті 18 Закону України "Про національну поліцію" до ОСОБА_1 застосовано дисциплінарне стягнення у виді звільнення зі служби в поліції (а.с. 179-180).

Наказом Головного управління Національної поліції у м.Києві від 27.06.2022 № 974 о/с позивача звільнено зі служби в поліції за пунктом 6 (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у виді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України) частини 1 статті 77 Закону України "Про національну поліцію" (а.с. 83).

Позивач із вказаними наказами про застосування та виконання щодо нього дисциплінарного стягнення не погодився, тому звернувся до суду із цим адміністративним позовом.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що встановлені при розгляді справи обставини вказують на те, що висновком службового розслідування від 09.06.2022 повно та об`єктивно встановлено винне, неналежне виконання позивачем обов`язків поліцейського, що містить усі ознаки дисциплінарного проступку вчинення якого є підставою для застосування дисциплінарного стягнення. Відтак, наказ від 21.06.2022 № 472 "Про застосування дисциплінарних стягнень до окремих поліцейських Головного управління" в частині, що стосується позивача та наказ Головного управління Національної поліції у м.Києві від 27.06.2022 № 974 о/с про виконання (реалізацію) дисциплінарного стягнення прийняті відповідачем обґрунтовано, на підставі та у межах наданих повноважень, а також у спосіб, що встановлений Дисциплінарним статутом і при розгляді справи не встановлено обставин, які б свідчили про порушення процедури застосування та виконання дисциплінарного стягнення.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України "Про національну поліцію" від 02.07.2015 № 580-VIII (далі - Закон № 580-VIII).

За приписами ч.1 ст.18 цього Закону поліцейський зобов`язаний, з - поміж іншого: 1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно - правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; 2) професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; 6) інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.

Порушення окреслених обов`язків стало підставою для застосування та виконання щодо позивача дисциплінарного стягнення.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.19 вказаного Закону № 580-VIII у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону. Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Дисциплінарний статут Національної поліції України затверджений Законом України "Про Дисциплінарний статут Національної поліції України" від 15 березня 2018 року № 2337-VIII (далі Дисциплінарний статут).

Цей Статут визначає сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження.

Дія цього Статуту поширюється на поліцейських та осіб рядового і начальницького складу Державного бюро розслідувань, які повинні неухильно додержуватися його вимог (абз. 1-2 преамбули Дисциплінарного статуту).

Частиною першою ст.1 Дисциплінарного статуту визначено, що службова дисципліна - це дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Згідно із ч.1 ст.11 Дисциплінарного статуту за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

Відповідно до ст.12 Дисциплінарного статуту дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Вчинення поліцейським дисциплінарного проступку є підставою для застосування дисциплінарного стягнення.

Згідно з частиною першою, другою, третьою статті 13 Дисциплінарного статуту дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.

Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони.

До поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції.

З метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків проводиться службове розслідування (ч. 2 ст. 14 Дисциплінарного статуту).

Частиною 1 ст.14 Дисциплінарного статуту передбачено, що службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського.

Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.

Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку (частини 3-4 ст. 14 Дисциплінарного статуту).

Відповідно до ч.10 ст.14 Дисциплінарного статуту порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України встановлюється Міністерством внутрішніх справ України.

Процедуру проведення службового розслідування стосовно поліцейського, права учасників службового розслідування, порядок оформлення його результатів, прийняття та реалізації рішень за результатами службового розслідування визначає Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затверджений наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2018 № 893, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 28.11.2018 за № 1355/32807 (надалі - Порядок проведення службових розслідувань).

Згідно із п.1 розділу ІІ Порядку проведення службових розслідувань службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення. Підставами для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації, рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Відповідно до п.п. 7, 8 Розділу V Порядку проведення службових розслідувань розгляд справи дисциплінарною комісією проводиться зазвичай у формі письмового провадження. У разі розгляду справи у формі письмового провадження рішення дисциплінарною комісією приймається без повідомлення та (або) виклику інших учасників службового розслідування на підставі наявних у справі матеріалів.

З аналізу вищенаведених норм Дисциплінарного статуту та Порядку проведення службових розслідувань слідує, що підставою для призначення службового розслідування є повідомлення поліцейських, рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, а розгляд справи дисциплінарною комісією проводиться або у формі письмового провадження, або у відкритому засіданні, при цьому рішення про проведення розгляду справи у відкритому засіданні приймається керівником, який призначив службове розслідування, про що повинно бути вказано у наказі про призначення службового розслідування.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, наказ від 12.05.2022 № 531 "Про призначення та проведення службового розслідування" прийнято уповноваженою на те особою органу Національної поліції України - начальником ГУ НП у м.Києві, а підставою для його ухвалення стала доповідна записка начальника Подільського управління поліції від 11.05.2022 яка містила достатню інформацію про ознаки дисциплінарного проступку у діях (бездіяльності) окремих поліцейських, серед яких і позивача. Склад дисциплінарної комісії визначено в наказі від 12.05.2022 № 531 у відповідності із нормами Дисциплінарного статуту.

Відтак, службове розслідування призначено у повній відповідності із нормами Дисциплінарного статуту і доводи апеляційної скарги не містять жодних аргументів, які б спростовували правомірність його призначення.

Згідно із ч.15 ст.15 Дисциплінарного статуту за результатами проведеного службового розслідування дисциплінарна комісія приймає рішення у формі висновку

Даючи правову оцінку доводам апеляційної скарги позивача щодо відсутності факту самоусунення від виконання службових обов`язків у період з 02.03.2022 по 10.03.2022, колегія суддів враховує наступне.

З метою перевірки правомірності висновків відповідача про наявність у діяннях позивача складу дисциплінарного проступку, а також повноти та об`єктивності з`ясування всіх обставин дисциплінарного проступку вчинення якого поставлено у вину позивача судом першої інстанції було витребувано у відповідача матеріали службового розслідування відносно ОСОБА_1 (а.с. 86- 194), відповідно до яких дисциплінарна комісія встановила факт свідомого самоусунення позивача від виконання своїх посадових обов`язків та грубе порушення ним службової дисципліни (а.с. 160).

Так, самоусунення від виконання своїх посадових обов`язків проявилося у тому, що після оголошення на території України воєнного стану (24.02.2022) поліцейські не прибули до місць дислокації підрозділів у яких проходили службу, не озброїлись, чим самоусунулися від захисту українського народу та охорони прав і свобод людини і громадянина.

Даний висновок службового розслідування у частині, яка стосується позивача ґрунтувався на поясненнях ОСОБА_1 та актах про його невихід на службу у період із 24.02.2022 по 10.03.2022.

У своїх поясненнях ОСОБА_1 зазначив, що 23.02.2022 у нього раптово погіршився стан здоров`я, симптоми були подібні до вірусної пневмонії COVID-19. Про захворювання повідомив начальника слідчого відділу Савічева С.О., однак звернутися за медичною допомогою не міг у зв`язку із службовою завантаженістю. В подальшому приблизно об 23:00 год 23.02.2022 прибув за місцем проживання батьків до КНП "Тульчинська центральна районна лікарня", де його не госпіталізували через відсутність документів від сімейного лікаря та укладеного договору з ним.

24.02.2022 його оглянула лікар та рекомендувала пройти курс лікування по 01.03.2022. 01.03.2022 на офіційну електрону пошту Подільського УП ГУНП у м. Києві направив рапорт, де вказав про період перебування на лікуванні, долучив копію лікарняного листа № 36 про тимчасову непрацездатність. Разом з тим, у рапорті зазначив про те, що через ведення активних бойових дій навколо м. Києва, надзвичайного стану на підступах до м. Києва, руйнування інфраструктури автошляхів, які ведуть у м.Київ з Вінницької області, введення комендантської години існують об`єктивні причини, що унеможливлюють прибути на службу у м. Київ (а.с. 96-98).

До матеріалів службового розслідування долучено акти про відсутність на службі слідчого слідчого відділу відділу поліції (з обслуговування мікрорайону "Вітряні гори") Подільського управління поліції Головного управління Національної поліції у м.Києві лейтенанта поліції Рябошенка Романа Сергійовича (0141021) від 24.02.2022, від 25.02.2022, від 26.02.2022, від 27.02.2022, від 28.02.2022, від 01.03.2022, від 02.03.2022, від 03.03.2022, від 04.03.2022, від 05.03.2022, від 06.03.2022, від 07.03.2022, від 08.03.2022, від 09.03.2022, від 10.03.2022 (а.с. 116-130). Цими актами задокументовано факт відсутності позивача на службі (своєму робочому місці) у період із 24.02.2022 по 10.03.2022.

У своїх письмових поясненнях позивач зазначив, що у період з 24.02.2022 по 01.03.2022 був відсутній на службі (своєму робочому місці) в Подільському управлінні поліції ГУНП у м.Києві через перебування на лікуванні у КНП "Тульчинська районна центральна лікарня", що підтверджується довідкою про тимчасову непрацездатність № 36 від 24.02.2022.

Факт перебування позивача на лікарняному з 24.02.2022 по 01.03.2022 у КНП "Тульчинська районна центральна лікарня" дисциплінарною комісією враховано та визнано поважними причинами невиходу ОСОБА_1 у вказаний період на службу.

Стосовно відсутності на робочому місці у період з 02.03.2022 по 10.03.2022 позивач пояснив, що через ведення активних бойових дій навколо м. Києва, надзвичайного стану на підступах м.Києва, зруйнування інфраструктури автошляхів, які ведуть у м.Київ з Вінницької області, введення комендантської години існують об`єктивні причини які унеможливлюють прибуття на службу у м.Київ.

Зазначена позиція ОСОБА_1 також наведена в апеляційній скарзі, доводи якої фактично зводяться до того, що позивач не мав змоги прибути до Подільського УП ГУНП у м.Києві та про бажання тимчасово проходити службу у Тульчинському РВП ГУНП у Вінницькій області.

На переконання колегія суддів, суд першої інстанції об`єктивно визнав, що такі доводи позивача не спростовують висновків службового розслідування, оскільки вказана поведінка поліцейського суперечить інтересам служби, покладеним на нього обов`язкам, підриває довіру до нього як носія влади, що призводить до приниження авторитету поліції та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов`язків.

Поліцейському не надано повноважень самостійно, вільно та на власний розсуд залишати чи визначати місце несення служби, змінювати підрозділ у якому він цю службу проходить чи дистанціюватися на основі особистого бажання від виконання обов`язків за основним місцем роботи без відповідного рішення безпосереднього керівника.

Особливої уваги при оцінці поведінки позивача заслуговує те, що відповідно до Указу Президента України про введення воєнного стану на усій території України від 24.02.2022 № 64/2022, із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 (момент введення воєнного стану), Міністерство внутрішніх справ України, зокрема, в особі Національної поліції України зобов`язано запровадити та здійснювати передбачені Законом України "Про правовий режим воєнного стану" заходи і повноваження, необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави.

В умовах запровадженого на усій території України воєнного стану, вимоги щодо дотримання поліцейськими службової дисципліни набувають особливого значення адже як Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 так і Законом № 580-VIII на поліцейських покладено завдання участі відповідно до повноважень у забезпеченні та здійсненні заходів правового режиму воєнного стану (п.24 ч.1 ст.23, ст.24, Закону № 580-VIII).

Разом з тим, у висновку службового розслідування від 09.06.2022 зазначено, що керівниками підрозділів та районних управлінь поліції Головного управління поліцейським, які безпідставно були відсутні на службі, було доведено вимоги наказу голови Національної поліції України від 10.03.2022 № 190 "Про деякі питання проходження служби поліцейськими на період дії воєнного стану".

Згідно пункту 1 Наказу від 10.03.2022 № 190 поліцейських, які перебувають поза місцем несення служби, крім тих, що виконують службові завдання, зобов`язано протягом 1 доби прибути до найближчого органу поліції для реєстрації та постановки на облік, а саме:

поліцейських, для яких проїзд у регіон місця проходження служби є неможливим у зв`язку з об`єктивними причинами (тимчасова окупація, повне зупинення транспортного сполучення);

поліцейських, які виховують одного або більше дітей віком до 18 років або на утриманні яких перебувають батьки, що потребують стороннього догляду, та виїхали з метою супроводу дітей в евакуацію, та чоловіки (дружини) яких є поліцейськими, військовослужбовцями або особами рядового чи начальницького складу служби цивільного захисту, задіяними до виконання службових обов`язків за місцем проходження служби, поліцейських, які мають статус одинокої матері (батька) .

У свою чергу поліцейських які не підпадають під дію пункту 1 зобов`язано невідкладно прибути до органу поліції за місцем несення служби (п. 3 Наказу від 10.03.2022 № 190).

Отже, умовою за наявності якої поліцейський звільняється від обов`язку невідкладно прибути до органу поліції за місцем несення служби та має право протягом 1 доби прибути до найближчого органу поліції для реєстрації та постановки на облік є неможливість проїзду в регіон місця проходження служби у зв`язку з об`єктивними причинами такими як тимчасова окупація чи повне зупинення транспортного сполучення.

Судом першої інстанції об`єктивно враховано, що у період з 02.03.2022 по 10.03.2022 територія Вінницької області як і територія міста Києва не були окуповані агресором, а транспортне сполучення як у межах Вінницької області так і між містами Вінниця та Київ не припинялося. У цьому контексті є слушними аргументи відповідача із посиланням на загальнодоступні інтернет - ресурси бронювання квитків про те, що транспорт між вказаними населеними пунктами курсував постійно. Тому, починаючи із 02.03.2022 не існувало об`єктивних причин, у зв`язку з якими позивач не міг прибути до органу поліції за місцем несення служби у місті Києві.

В той же час, доводи апеляційної скарги не містять жодного посилання на обставини, які б спростовували зазначений висновок суду першої інстанції та підтверджували б позицію ОСОБА_1 , що з 02.03.2022 по 10.03.2022 проїзд з с.Кинашів Тульчинського району Вінницької області, де фактично перебував позивач до м.Києва був неможливим у зв`язку з тимчасовою окупацією або повним зупинення транспортного сполучення, попри те, що саме дана обставина є ключовою при визначенні наявності у діях позивача складу дисциплінарного проступку.

Відтак, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції на підставі належних доказів перевірено об`єктивність та правомірність висновків службового розслідування, яким доведено факт відсутності позивача на службі (своєму робочому місці) в Подільському управлінні поліції ГУНП у м.Києві у вказаний період без поважних причин, що вказує на вчинення позивачем дій, що суперечать інтересам служби, та свідчать про непрофесійне виконання обов`язків поліцейського. Цими діями позивач порушив обов`язки передбачені пунктами 1, 2, 6 частини 1 статті 18 Закону України "Про національну поліцію", що є достатньою підставою для застосування до нього дисциплінарного стягнення.

Стосовно ж доводів апелянта про те, що у період з 02.03.20252 по 10.03.2022 останній не міг виконати вимоги п. 1 Наказу від 10.03.2022 № 190, який фактично ще не діяв, то суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Як зазначалося вище, лише з виданням Наказу від 10.03.2022 № 190 юридично закріплено можливість поліцейському протягом 1 доби прибути до найближчого органу поліції для реєстрації та постановки на облік, якщо є неможливим проїзду в регіон місця проходження служби у зв`язку з об`єктивними причинами, такими як тимчасова окупація чи повне зупинення транспортного сполучення.

На переконання колегії суддів, звернення позивача 02.03.2023 до Тульчинського ВП ГУНП у Вінницькій області для можливості тимчасового проходження ним служби замість повернення за основним місцем несення служби підтверджує вчинення позивачем дій, які не були передбаченні чинним законодавством, а відтак вказує на те, що останній фактично самоусунувся від захисту українського народу, охорони прав і свобод людини після запровадження воєнного стану.

Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції вважає, що висновком службового розслідування від 09.06.2022 (затверджений 09.06.2022) повно та об`єктивно встановлено винне, неналежне виконання позивачем обов`язків поліцейського, що містить усі ознаки дисциплінарного проступку вчинення якого є підставою для застосування дисциплінарного стягнення.

Відповідно до ч.3 ст.19 Дисциплінарного статуту, під час визначення виду стягнення дисциплінарна комісія враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

Із висновку службового розслідування від 09.06.2022 встановлено, що вказаних норм комісія дотрималася, та врахувала при кваліфікації вчиненого позивачем дисциплінарного проступку усі обставини, що мали значення для визначення виду дисциплінарного стягнення. Як наслідок комісією запропоновано застосувати до позивача дисциплінарне стягнення у виді звільнення зі служби в поліції (а.с. 160).

Згідно із ч.7 ст.19 Дисциплінарного статуту у разі встановлення вини поліцейського за результатами проведеного службового розслідування видається письмовий наказ про застосування до поліцейського одного з видів дисциплінарного стягнення, передбаченого статтею 13 цього Статуту, зміст якого оголошується особовому складу органу поліції.

Відповідно до п.7 ч.3 ст.13 Дисциплінарного статуту, одним із дисциплінарних стягнень які можуть застосовуватися до поліцейського є звільнення із служби в поліції.

При цьому вибір виду дисциплінарного стягнення належить до дискреційних повноважень органу, що має право приймати рішення за результатами розгляду дисциплінарного провадження (висновок узгоджується із правовою позицією Верховного Суду викладеною у постанові від 20.11.2019 справа № 826/12649/16).

Дисциплінарне стягнення застосовується не пізніше одного місяця з дня виявлення дисциплінарного проступку і не пізніше шести місяців з дня його вчинення шляхом видання дисциплінарного наказу (ч.1 ст.21 Дисциплінарного статуту).

Відтак, в межах встановлених Дисциплінарним статутом строків та за наявності для цього підстав уповноваженою особою (начальником) ГУНП у м.Києві правомірно прийнято наказ від 21.06.2022 № 472 "Про застосування дисциплінарних стягнень до окремих поліцейських Головного управління" яким до ОСОБА_1 застосовано дисциплінарне стягнення у виді звільнення із служби в поліції.

Дисциплінарні стягнення у виді звільнення з посади, пониження у спеціальному званні на один ступінь та звільнення із служби в поліції виконуються (реалізуються) шляхом видання наказу по особовому складу (ч.3 ст.22 Дисциплінарного статуту).

Таким чином, у відповідності до ч.3 ст.22 Дисциплінарного статуту наказом відповідача від 27.06.2022 № 974 о/с виконано застосоване до позивача дисциплінарне стягнення та звільнено його зі служби в поліції.

Зважаючи на встановлені у справі обставини та наявні у справі докази, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що наказ від 21.06.2022 № 472 "Про застосування дисциплінарних стягнень до окремих поліцейських Головного управління" в частині, що стосується позивача та наказ Головного управління Національної поліції у м. Києві від 27.06.2022 №974 о/с про виконання (реалізацію) дисциплінарного стягнення прийняті відповідачем обґрунтовано, на підставі та у межах наданих повноважень, а також у спосіб, що встановлений Дисциплінарним статутом.

Зазначені висновки суду першої інстанції доводи апеляційної скарги жодним чином не спростовують, оскільки практично повністю повторюють позицію позивача, викладену у позовній заяві, яким ретельно була надано оцінку при винесенні оскаржуваного судового рішення.

Решта ж доводів апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

При цьому, надаючи оцінку доводам апеляційної скарги, судова колегія враховує, що згідно п.41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 18 листопада 2022 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту прийняття та оскарженню не підлягає, крім випадків передбачених пп. "а"-"г" п.2 ч.5 ст. 328 КАС України.

Головуючий Шидловський В.Б.

Судді Боровицький О. А. Курко О. П.