Справа № 160/19039/22
Суддя: Луніна Олена Станіславівна
Дата ухвалення: 2023-05-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіЛуніної О.С
за участі секретаря судового засіданняЯрушевської Д.В.
представника позивача представника відповідача Денисенко Т.М Пономаренка О.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпро позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «СІАЛ ТОРГ» до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-
У зв`язку з повним знеструмленням електромережі в приміщенні Дніпропетровського окружного адміністративного суду (вул. Академіка Янгеля, 4), розгляд справи перенесено на 10.01.2023 року.
У зв`язку з перебуванням головуючого судді Луніної О.С. у відпустці розгляд справи відкладено на 13.01.2023 року.
Протокольною ухвалою суду від 13.01.2023 року підготовче засідання відкладено до 19.01.2023 року.
17.01.2023 року відповідачем до суду надано розрахунок донарахованих податкових зобов`язань у сумі 2 203 017,37 грн.
Протокольною ухвалою суду від 19.01.2023 року підготовче засідання відкладено до 02.02.2023 року.
У судовому засіданні 02.02.2023 року продовжено підготовче засідання по справі на 30 днів, розгляд справи в підготовчому засіданні відкладено до 10.02.2023 року.
10.02.2023 року у зв`язку з оголошенням повітряної тривоги, розгляд справи перенесено на 21.02.2023 року.
21.02.2023 року у зв`язку з навчанням головуючого судді, розгляд справи в підготовчому засіданні перенесено на 28.02.2023 року.
27.02.2023 року до суду надійшли письмові пояснення Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, в яких відповідач зазначає, що на стор. 29-44 акту перевірки № 1134/04-36-07-06/43609987 від 13.07.2022 року зазначено перелік вантажно-митних декларацій (форми МД-2) наданих до документальної перевірки, що включено до складу податкового кредиту (показник рядка 11.1 (колонка Б )) з урахуванням розрахунків коригувань за перевіряємий період (квітень 2021, травень 2021, червень 2021, грудень 2021) згідно даних Системи електронного адміністрування ПДВ Єдиного реєстру податкових накладних. Вантажно-митні декларації та розрахунки коригування до них, перелік яких наведено підприємством у позові, не включено до складу перевіряємого податкового кредиту, тобто вони не беруть участь у формуванні від`ємного значення (показника рядка 19 та рядка 21) Декларації з ПДВ за грудень 2021 року. Крім того, під час проведення перевірки не встановлено відображення вказаних у позові підприємства імпортних операцій та коригувань до них у даних бухгалтерського обліку. У випадку, коли після митного оформлення товарів, поміщених у митний режим імпорту, та включення сплаченої при ввезенні таких товарів суми ПДВ до складу податкового кредиту змінюється величина митної вартості цих товарів (зменшення митної вартості за рішенням суду), коригування податкового кредиту, що проводиться у зв`язку зі зміною митної вартості товарів, відображається на підставі аркуша коригування до митної декларації у рядку 11.1 та/або 11.2 податкової звітності з ПДВ зі знаком «мінус». Коригування податкового кредиту з ПДВ здійснюється на дату оформлення аркуша коригування. При цьому, податкова накладна або розрахунок коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних не реєструється. Якщо з будь-яких причин ПДВ відкориговано не в періоді оформлення аркуша коригування (аркуш коригування надійшов вже після подання декларації з ПДВ за період його оформлення), то зменшити податковий кредит доведеться з допомогою уточнюючого розрахунку, складеного до декларації за період, яким датовано аркуш коригування. Дані операції відповідно відображаються у бухгалтерському обліку методом сторно або зворотними проводками на суму коригування ПДВ. На переконання відповідача, податкове повідомлення-рішення, що оскаржується позивачем, правомірне та відповідає нормам чинного законодавства.
28.02.2023 року протокольною ухвалою суду підготовче засідання відкладено до 14.03.2023 року.
14.03.2023 року протокольною ухвалою суду підготовче засідання відкладено до 28.03.2023 року.
21.03.2023 року до суду надійшли пояснення позивача, в яких зазначено, що на сторінках 29-44 акту перевірки № 1134/04-36-07-06/43609987 від 13.07.2022 року зазначено перелік вантажно-митних декларацій (форми МД-2), наданих до документальної перевірки, що включено до складу податкового кредиту (показник рядка 11.1 (колонка Б )) з урахуванням розрахунків коригувань за перевіряємий період (квітень 2021, травень 2021, червень 2021, грудень 2021) згідно даних Системи електронного адміністрування ПДВ Єдиного реєстру податкових накладних. Тобто, податок на додану вартість, сплачений позивачем при випуску товарів у вільний обіг згідно вантажно-митних декларацій був включений ним до складу перевіряємого податкового кредиту, що зазначено на сторінках 31-40 акту перевірки. Що стосується невстановлення митним органом під час проведення перевірки відображення вказаних у позові підприємства імпортних операцій та коригувань до них даних бухгалтерського обліку, то позивач вказує, що коригування суми податку на додану вартість методом сторно було проведено підприємством у 2022 році на підставі даних особового кабінету платника податку, зокрема відомостей щодо повернення суми податку на додану вартість, які були надмірно сплачені позивачем при випуску товарів у вільний обіг. Аркуш коригування, відповідно до п. 3 Порядку № 1145 складається посадовою особою митного органу, що відображається у особовому кабінеті платника податків та є підставою для складання ним податкової звітності з ПДВ, зокрема, із застосуванням методу сторно, що й було здійснено позивачем.
У судовому засіданні 28.03.2023 року закрито підготовче провадження та суд перейшов до розгляду справи по суті. Розгляд справи по суті відкладено на 11.04.2023 року.
05.04.2023 року відповідачем до суду надано додаткові пояснення, в яких, крім доводів, що зазначено у відзиві та попередніх поясненнях, ГУ ДПС у Дніпропетровській області зазначає, що вантажно-митні декларації випущеного у вільний обіг товару, перелік яких наведено підприємством у письмових поясненнях наявні в акті перевірки № 1134/04-36-07-06/43609987 від 13.07.2022 року, але первинні ВМД не було надано до документальної перевірки та під час проведення перевірки інспекторів не було повідомлено про оскарження в судовому порядку вантажно-митних декларацій. Також, в запереченнях позивача на акт не надано інформації щодо оскарження ВМД. Під час проведення перевірки не встановлено відображення вказаних підприємством імпортних операцій та коригувань до них у даних бухгалтерського обліку.
05.04.2023 року позивач надав письмові пояснення в яких вказує, що під час проведення перевірки інспектору було детально роз?яснено причини виникнення розбіжностей у сумі податкового кредиту між даними рахунку 281 «Товари на складі» та показника рядка 21 податкової декларації з ПДВ за грудень 2021 року. Також, інспектору було відомо про оскарження ТОВ «СІАЛ ТОРГ» відповідних рішень митного органу щодо коригування митної вартості, що підтверджено листом підприємства за вих № 21/1 від 21.02.2022, який було прийнято особисто інспектором Кривих А. С. Коригування податкового кредиту за результатами оскарження ВМД здійснені позивачем методом сторно у 2022 році у періодах складання митним органом відповідних аркушів коригування, що вбачається з кабінету платника податків, інформація з якого, доступна і податковому органу.
У судовому засіданні 11.04.2023 року протокольною ухвалою суду розгляд справи по суті відкладено на 27.04.2023 року.
У судовому засіданні 27.04.2023 року протокольною ухвалою суду розгляд справи по суті відкладено на 02.05.2023 року.
У судовому засіданні 02.05.2023 представники сторін підтримали свої правові позиції і надали суду пояснення, аналогічні тим, що викладені в заявах по суті.
У судовому засіданні 02.05.2023 справу розглянуто, проголошено вступну і резолютивну частину рішення.
Дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, а також проаналізувавши зміст норм матеріального та процесуального права, що регулюють спірні правовідносини, які мають юридичне значення для розгляду і вирішення спору по суті, суд зазначає наступне.
Видами економічної діяльності ТОВ «СІАЛ ТОРГ» є:
46.73 Оптова торгівля деревиною, будівельними матеріалами та санітарно-технічним обладнанням (основний);
73.20 Дослідження кон`юнктури ринку та виявлення громадської думки;
70.22 Консультування з питань комерційної діяльності й керування;
46.90 Неспеціалізована оптова торгівля;
46.77 Оптова торгівля відходами та брухтом;
46.76 Оптова торгівля іншими проміжними продуктами;
46.74 Оптова торгівля залізними виробами, водопровідним і опалювальним устаткуванням і приладдям до нього;
46.72 Оптова торгівля металами та металевими рудами;
46.39 Неспеціалізована оптова торгівля продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами;
46.19 Діяльність посередників у торгівлі товарами широкого асортименту;
46.14 Діяльність посередників у торгівлі машинами, промисловим устаткуванням, суднами та літаками.
На підставі наказу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області № 888-п від 14.02.2022 року «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «СІАЛ ТОРГ» проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «СІАЛ ТОРГ» щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні за грудень 2021 року від`ємного значення з ПДВ у сумі 3 875 463 грн з урахуванням періодів формування від`ємного значення та поданих уточнюючих розрахунків.
За результатом проведеної перевірки посадовими особами ГУ ДПС у Дніпропетровській області складено акт № 1134/04-36-07-06/43609987 від 13.07.2022 року в якому встановлено, що ТОВ «СІАЛ ТРЕЙД» занижено податкові зобов?язання внаслідок використання товарів в операціях, що не є господарською діяльністю підприємства на суму ПДВ 2 203 017, 36 грн у грудні 2021 року та порушено п. 198.5 ст. 198 , п. 189.1 т. 189 Податкового кодексу України, що в свою чергу призвело до порушення п. 200.1 ст. 200 Кодексу та завищення від?ємного значення (показника рядка 19 та рядка 21) на суму ПДВ 2 203 017, 36 грн у грудні 2021 року.
28.07.2022 року ТОВ «СІАЛ ТРЕЙД» подало до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області заперечення на акт перевірки № 1134/04-36-07-06/43609987 від 13.07.2022 року. Відповідь позивачу за результатами розгляду заперечень контролюючим органом не надана.
Не погодившись з вказаним податковим повідомленням-рішенням, ТОВ «СІАЛ ТРЕЙД» оскаржило його в порядку адміністративного оскарження до Державної податкової служби України.
Розглядаючи даний спір по суті заявлених позовних вимог та надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначення вичерпного переліку податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України.
Відповідно до п. 75.1 ст. 75 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.
Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.
Згідно з п.п. 75.1.3 п. 75.1 ст. 75 Податкового кодексу України фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).
Відповідно до п. 44.1 ст. 44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.
Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.
Умовами п. 189.1 ст. 189 Податкового кодексу України передбачено, що у разі здійснення операцій відповідно до пункту 198.5 статті 198 цього Кодексу база оподаткування за необоротними активами визначається виходячи з балансової (залишкової) вартості, що склалася станом на початок звітного (податкового) періоду, протягом якого здійснюються такі операції (у разі відсутності обліку необоротних активів - виходячи із звичайної ціни), а за товарами/послугами - виходячи з вартості їх придбання.
Згідно п. 198.1 ст. 198 Податкового кодексу України до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з:
а) придбання або виготовлення товарів та послуг;
б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);
в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;
г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу;
ґ) ввезення товарів та/або необоротних активів на митну територію України.
Приписами п. 198.3 ст. 198 Податкового кодексу України встановлено, що податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з:
придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг;
придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи);
ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України.
Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.
Відповідно до п. 198.2 ст. 198 Податкового кодексу України для операцій із ввезення на митну територію України товарів датою віднесення сум податку до податкового кредиту є дата сплати податку за податковими зобов`язаннями згідно з пунктом 187.8 статті 187 цього Кодексу, а для операцій з постачання послуг нерезидентом на митній території України - дата складення платником податкової накладної за такими операціями, за умови реєстрації такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Згідно п. 198.5 ст. 198 Податкового кодексу України платник податку зобов`язаний нарахувати податкові зобов`язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни, встановлені цим Кодексом для такої реєстрації, зведену податкову накладну за товарами/послугами, необоротними активами, придбаними/виготовленими з податком на додану вартість (для товарів/послуг, необоротних активів, придбаних або виготовлених до 1 липня 2015 року, - у разі якщо під час такого придбання або виготовлення суми податку були включені до складу податкового кредиту), у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи призначаються для їх використання або починають використовуватися:
а) в операціях, що не є об`єктом оподаткування відповідно до статті 196 цього Кодексу (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 196.1.7 пункту 196.1 статті 196 цього Кодексу) або місце постачання яких розташоване за межами митної території України;
б) в операціях, звільнених від оподаткування відповідно до статті 197, підрозділу 2 розділу XX цього Кодексу, міжнародних договорів (угод) (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 197.1.28 пункту 197.1 статті 197 цього Кодексу та операцій, передбачених пунктом 197.11 статті 197 цього Кодексу);
в) в операціях, що здійснюються платником податку в межах балансу платника податку, у тому числі передача для невиробничого використання, переведення виробничих необоротних активів до складу невиробничих необоротних активів;
г) в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку (крім випадків, передбачених пунктом 189.9 статті 189 цього Кодексу).
У разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи в подальшому починають використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності, у тому числі переведення невиробничих необоротних активів до складу виробничих необоротних активів, платник податку може зменшити суму податкових зобов`язань, що були нараховані відповідно до цього пункту, на підставі розрахунку коригування до податкової накладної, зазначеної в абзаці першому цього пункту, зареєстрованого в Єдиному реєстрі податкових накладних.
З метою застосування цього пункту податкові зобов`язання визначаються по товарах/послугах, необоротних активах:
придбаних для використання в неоподатковуваних операціях - на дату їх придбання;
придбаних для використання в оподатковуваних операціях, які починають використовуватися в неоподатковуваних операціях, - на дату початку їх фактичного використання, визначену в первинних документах, складених відповідно до Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні.»
У разі якщо на момент перевірки платника податку контролюючим органом в акті вибіркової (часткової) інвентаризації, проведеної платником податку на вимогу такого органу, виявлено нестачу придбаних таким платником товарів (крім випадку, якщо така нестача обумовлена знищенням внаслідок дії обставин непереборної сили, що підтверджується відповідно до законодавства), для цілей розділу V цього Кодексу такі товари вважаються використаними платником податку в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку.
Так, з акту перевірки судом встановлено, що причиною виникнення від`ємного значення між сумою податкового зобов?язання та сумою податкового кредиту у Декларації у сумі 3 875 463 грн (період виникнення квітень, травень та червень 2021 року) є здійснення імпортних операцій різноманітної групи товарів (запасні частини, інструменти, велосипеди та ін.) на суму ПДВ 8 848 428 грн, питома вага у складі податкового кредиту яких складає 99,5%, продавці-нерезиденти JIANGSU GTIG HUA TAI CO. LTD. (Китай), FAN CHENG INTERNATIONAL TRANSPORTATION SERVICE CO., (Китай), SOMA KOSMETIK SANAYI VE DIS TICARET., STI. (Туреччина).
Проведеною перевіркою встановлено розбіжність даних бухгалтерського та податкового обліку, а саме: згідно фінансової звітності малого підприємства (баланс на 31.12.2021 року) сума кредиторської заборгованості (показник рядка 1615) складає 101 270,60 тис. грн (101 270 600 грн), тоді як за рахунком 632 сума кредиторської заборгованості складає 101 466 706, 69 грн, що на 196 106,69 грн більше за відповідний показник у балансі; згідно фінансової звітності малого підприємства (балансу на 31.12.2021 року) запаси складають 8 362,2 тис грн (8 362 200 грн), згідно проведеної щорічної інвентаризації за 2021 рік станом на 31.12.2021 року запаси по рахунку 281 «Товари на складі» складають 8 362 228,16 грн (умовний ПДВ 1 672 445,63 грн).
При цьому, по декларації ПДВ за грудень 2021 року сума від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду (показник рядка 21) складає 3 875 463 грн.
Також, перевіркою встановлено, що ТОВ «СІАЛ ТОРГ» станом на 31.12.2021 року при фактичній наявності запасів товарів на складі та відображенні у бухгалтерському обліку по рахунку 281 «Товари на складі» у сумі 8 362 228,16 грн (умовний ПДВ 1 672 445,63 грн), декларує суму від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду (показник рядка 21), що виникла за рахунок здійснення імпортних операцій різноманітної групи товарів (запасні частини, інструменти, велосипеди та ін.) у сумі ПДВ 3 875 463 грн, що на 2 203 017, 36 грн більше за суму умовного ПДВ товарів на складі.
Таким чином, з урахуванням проведеної інвентаризації ТОВ «СІАЛ ТОРГ», згідно наказу № 2-ІНВ від 20.12.2021 року, вартість товарів відображених у бухгалтерському обліку по рахунку 281 «Товари на складі» у сумі 8 362 228,16 грн (умовний ПДВ 1 672 445,63 грн, відповідає показнику рядка 1100 у сумі 8 362,2 тис. грн (8 362 200 грн), відображеного у фінансовій звітності малого підприємства (балансу на 31.12.2021).
При цьому, під час розгляду справи, з пояснень представників позивача та відповідача, судом встановлено, що товари на складі оприбутковано за митною вартістю, розрахованою за основним методом (за договором).
Водночас, задекларований показник податкового обліку (рядок 21 Декларації) у сумі ПДВ 3 875 463 грн, розрахований та сплачений за митною вартість того ж товару за шостим (резервним) методом, тобто за ціною, скоригованою митним органом.
Внаслідок викладеного, податковим органом встановлено нестачу запасів товарів на складі станом на 31.12.2021 рік на суму ПДВ 2 203 017,36 грн (3 875 463 (8 362 228,16 х 20%)), реалізацію товарів на невстановлених осіб, що свідчить про використання товарів в операціях, що не є господарською діяльністю підприємства. У зв`язку з цим, податковий орган дійшов висновку, що ТОВ «СІАЛ ТОРГ», в порушення п. 198.5 ст. 198 Кодексу занижено податкові зобов?язання з ПДВ у грудні 2021 року на суму ПДВ 2 203 017,36 грн.
Проте, суд вважає вказані висновки контролюючого органу такими, що зроблені поверхнево та без урахування всіх наданих до перевірки доказів, а саме, вантажно-митних декларацій, якими відкориговано митну вартість товарів, що придбавались позивачем та відомостей щодо їх оскарження.
Так, суд зазначає, що у податковій декларації з ПДВ станом на грудень 2021 року ТОВ «СІАЛ ТОРГ» задекларовано показник податкового обліку (рядок 21 Декларації) у сумі ПДВ 3 875 463 грн.
Наведеними вище приписами чинного законодавства передбачено, що до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з ввезення товарів та/або необоротних активів на митну територію України.
При цьому, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію Україн.
Водночас, датою віднесення сум податку до податкового кредиту є дата сплати податку за податковими зобов`язаннями
Таким чином, сплата ПДВ за ввезеними на митну територію України товарами, є обов?язковою підставою для відображення вказаної суми у податковій декларації платника ПДВ.
Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, протягом 2021 року позивач ввозив на територію України товар, придбаний у його контрагентів-імпортерів.
Водночас, у митному оформленні товарів за цінами договорів, митним органом позивачу було відмовлено, після чого між ТОВ «СІАЛ ТОРГ» та митним органом проведені відповідні консультації, за результатами яких товар був випущений у вільний обіг під гарантійні зобов?язання зі сплатою мита, а також податку на додану вартість, який сплачено позивачем у розмірі, розрахованому з вартості товару, що визначений митним органом за шостим резервним методом.
До складу Декларації з ПДВ включено сплату податку на додану вартість за вантажно-митними деклараціями, за якими товар був випущений у вільний обіг під гарантійні зобов?язання зі сплатою мита, а також податку на додану вартість виходячи з вартості товару, що визначений митним органом за шостим резервним методом, що значно відрізняється від вартості товару, визначеною за першим методом, а саме - за договором.
Отже, податковий кредит у грудні 2021 року сформовано позивачем не за рахунок податку на додану вартість, що був сплачений у складі вартості наявного у підприємства товару, а за рахунок податку на додану вартість, який було надмірно сплачено підприємством у складі гарантійних зобов`язань під час випуску імпортованого товару у вільний обіг за рішеннями митного органу, які в подальшому були скасовані в судовому порядку.
Отже, позивач, у відповідності до ст. 198 Податкового кодексу України відобразив показники сплаченого ним податку на додану вартість за придбані ним імпортовані товари.
Тобто, у 2021 році ТОВ «СІАЛ ТОРГ» переплатило податок на додану вартість, оскільки митним органом було визначено вартість товару за резервним методом, яка є значно більшою, ніж за першим методом.
У акті перевірки на сторінках 29-44 акту перевірки № 1134/04-36-07-06/43609987 від 13.07.2022 року зазначено перелік вантажно-митних декларацій (форми МД-2), наданих до документальної перевірки, відомості яких включено до складу податкового кредиту (показник рядка 11.1 (колонка Б )) з урахуванням розрахунків коригувань за перевіряємий період (квітень 2021, травень 2021, червень 2021, грудень 2021) згідно даних Системи електронного адміністрування ПДВ Єдиного реєстру податкових накладних.
При цьому, суд враховує, що про оскарження митної вартості товарів посадових осіб контролюючого органу було повідомлено листом ТОВ «СІАЛ ТОРГ» за вих № 21/1 від 21.02.2022, який було прийнято 22.02.2022 року особисто інспектором Кривих А. С.
Товари вважаються використаними платником податку в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку, лише у разі, якщо на момент перевірки платника податку контролюючим органом в акті вибіркової (часткової) інвентаризації, проведеної платником податку на вимогу такого органу, виявлено нестачу придбаних таким платником товарів.
Стосовно того, що внаслідок проведення інвентаризації, контролюючим органом встановлено реалізацію товарів на невстановлених осіб, що свідчить про використання товарів в операціях, що не є господарською діяльністю підприємства, то суд зазначає наступне.
Так, дійсно відомості, відображені у бухгалтерському обліку по рахунку 281 «Товари на складі» у сумі 8 362 228,16 грн (умовний ПДВ 1 672 445,63 грн, показника рядка 1100 у сумі 8 362,2 тис. грн (8 362 200 грн). відображеного у фінансовій звітності малого підприємства (балансу на 31.12.2021) та задекларовані показника податкового обліку (рядок 21 Декларації) у сумі ПДВ 3 875 463 грн, відрізняються між собою на суму ПДВ 2 203 017,36 грн (3 875 463 (8 362 228,16 х 20%)).
Проте, жодного доказу того, що вказана різниця є наслідком реалізації позивачем товарів на невстановлених осіб, акт перевірки не містить, належних доказів зазначеного відповідачем до суду додатково також не надавалось.
Нестача придбаних товарів може бути виявлена під час проведення перевірки та зафіксована в акті перевірки.
Проте, у акті перевірки йде мова не про фізичну нестачу придбаного товару, а про різницю між ПДВ, розрахованого з товару, який оприбутковано на підприємстві за ціною договорів, та ПДВ, який відображено в Декларації та сплачено підприємством за скоригованою за резервним методом ціною товару.
Отже, викладене пояснює різницю між ПДВ, відображеним у декларації та ПДВ, розрахованим від залишку товарів, а саме, оприбуткуванням придбаного товару за ціною договорів (основного методу), а не заниженням податкових зобов`язань внаслідок використання товарів в операціях, що не є господарською діяльністю позивача.
Також, суд зазначає, що оприбуткування придбаних позивачем товарів на складі за ціною договору, а не за ціною коригування митної вартості товарів, не є законодавчо встановленою підставою для нарахування платнику податку податкового зобов?язання.
Водночас, доказів нестачі придбаного позивачем товару матеріали проведеної перевірки не містять, тому висновки податкового органу про те, що позивачем використано товари в операціях, що не є господарською діяльністю позивача, є необгрунтованими.
Доводи відповідача стосовно невстановлення митним органом під час проведення перевірки відображення вказаних у позові підприємства імпортних операцій та коригувань у відповідності до них даних бухгалтерського обліку, суд вважає безпідставними, зважаючи на наступне.
Таким чином, підставами для коригування сум податку на додану вартість слугувало повернення митним органом ПДВ, після набрання законної сили судовими рішеннями, тобто вже в 2022 році, отже на час проведення перевірки такі коригування були неможливими.
Крім того, відповідач не надав детального розрахунку донарахованого податкового зобов?язання, обмежившись відніманням «умовного ПДВ», розрахованого між залишками товарів на складі та ПДВ, який відображено в рядку 21 Декларації з ПДВ станом на грудень 2021 року.
При цьому, Податковий кодекс України не передбачає такого розрахунку податку на додану вартість як різниця між «умовним ПДВ» та розміром податку, зазначеним в рядку 21 Декларації з ПДВ.
Кожна складова так званого податкового зобов?язання повинна бути відображена в розрахунку до податкового повідомлення-рішення, з урахуванням розміру сплати податкового зобов?язання з ПДВ за відповідною податковою накладною, однак відповідачем такого розрахунку до оскаржуваного податкового повідомлення-рішення не додано, на вимогу суду не надано.
Відповідно до вимог п.п. 58.1.1 п. 58.1 ст. 58 Податкового кодексу України у податковому повідомленні-рішенні зазначається або додається до нього детальний розрахунок податкового зобов`язання (за наявності) та штрафних фінансових санкцій.
Отже, наданий суду розрахунок податкового зобов?язання, яке нараховано ГУ ДПС у Дніпропетровській області позивачеві, не відповідає вимогам Податкового кодексу України та не дає змоги деталізувати складові цього зобов?язання.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).
Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні (частина 1статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України).
Враховуючи сукупність викладених обставин, системно проаналізувавши норми законодавства, оцінивши наявні докази у їх сукупності при безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, за результатами з`ясування обставини у справі та їх правової оцінки, суд дійшов висновку про наявність законних підстав для задоволення позовних вимог.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень вказаного Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
З огляду на викладене, на користь позивача підлягає стягненню з відповідача сплачена за платіжним дорученням № 14 від 16.11.2022 року сума судового збору у розмірі 24 810,00 грн.
Керуючись ст.ст. 139, 241-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України суд,-
Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «СІАЛ ТОРГ» до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення - задовольнити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 08.05.2023 року.

Суддя О.С. Луніна