Справа № 160/20293/21
Суддя: Яковенко М.М.
Дата ухвалення: 2023-05-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2023 року

м. Київ

справа № 160/20293/21

адміністративне провадження № К/990/22207/22

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Яковенка М. М.,

суддів - Дашутіна І. В., Шишова О. О.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні в касаційній інстанції адміністративну справу № 160/20293/21

за адміністративним позовом Акціонерного товариства «Нікопольський завод феросплавів» до Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платника податків про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

за касаційною скаргою Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платника податків на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду (суддя Горбалінський В. В.) від 21 грудня 2021 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду (у складі колегії суддів Чепурнова Д. В., Сафронової С. В., Ясенової Т. І.) від 24 травня 2022 року,

УСТАНОВИВ:

І. РУХ СПРАВИ

1. 27 жовтня 2021 року Акціонерне товариства «Нікопольський завод феросплавів» (далі - АТ «Нікопольський завод феросплавів») звернулося до суду з позовом, в якому просило визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № 0000/259/0701 від 20 серпня 2021 року, за яким зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість за квітень 2021 року в сумі 1 643 557,00 грн.

2. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав про те, що в ході проведення перевірки АТ «Нікопольський завод феросплавів» надано контролюючому органу всі необхідні документи для підтвердження дотримання вимог Податкового кодексу України (далі - ПК України) при формуванні розміру від`ємного значення суми з податку на додану вартість із контрагентами-постачальниками за період, що перевірявся.

2.1 Позивач також зауважував, що господарські операції між АТ «Нікопольський завод феросплавів» та ТОВ «МІАПРОМ» (), ТОВ «КАПІТАЛ СТРОЙ ІНВЕСТ» (), ТОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ «КОНГУР» (), ТОВ «ПЕРША ДНІПРОПЕТРОВСЬКА БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ» (), ТОВ «НІКОМАКСІБУД» () та ПрАТ «ІЗМАЇЛЬСЬКИЙ ЦЕЛЮЛОЗНО-КАРТОННИЙ КОМБІНАТ» () мали реальний характер, діяльність АТ «Нікопольський завод феросплавів» була спрямована на отримання економічної вигоди від підприємницької діяльності, підприємства ознак фіктивності на час здійснення господарської операції не мали, що зумовлює хибність викладених в акті перевірки висновків податкового органу, а тому вони не можуть бути покладені в основу оскаржуваного податкового повідомлення-рішення. Отже, оскаржуване податкове повідомлення-рішення є таким, що винесене з порушенням норм чинного законодавства України, а тому підлягає визнанню протиправним та скасуванню.

2.2 Крім цього, позивач зазначав, що висновки відповідача також обґрунтовані недотриманням податкового законодавства іншими платниками податків-контрагентами позивача та іншими особами, з якими позивач не мав жодних відносин. Водночас законодавство України не ставить в залежність виникнення у платника ПДВ права на податковий кредит від дотримання вимог податкового законодавства іншими особами.

3. Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21 грудня 2021 року, залишеним без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 24 травня 2022 року, позов задоволено.

4. Не погоджуючись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, Східне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платника податків звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21 грудня 2021 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 24 травня 2022 року скасувати, прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

5. Ухвалою Верховного Суду від 15 вересня 2022 року, після усунення недоліків касаційної скарги, відкрито касаційне провадження за вказаною касаційною скаргою, встановлено строк для подання відзиву. Витребувані матеріали справи.

5.1 Крім того, ухвалою Верховного Суду від 15 вересня 2022 року відмовлено в задоволенні клопотання Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платника податків про зупинення виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21 грудня 2021 року та постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 24 травня 2022 року у цій справі.

6. 30 вересня 2022 року до Верховного Суду надійшов відзив від АТ «Нікопольський завод феросплавів», в якому позивач просить касаційну скаргу залишити без задоволення, а рішення судів першої та апеляційної інстанцій - без змін.

7. Ухвалою Верховного Суду закінчено підготовку даної справи до касаційного розгляду та призначено її касаційний розгляд у попередньому судовому засіданні.

IІ. ОБСТАВИНИ СПРАВИ

8. Судами попередніх інстанцій встановлено, що АТ «Нікопольський завод феросплавів» взято на податковий облік ДПІ 05 березня 1994 року за № 721.

9. АТ «Нікопольський завод феросплавів» зареєстровано платником податків 24 липня 1997 року з індивідуальним податковим номером № .

10. На момент проведення перевірки АТ «Нікопольський завод феросплавів» перебувало на податковому обліку в Східному міжрегіональному управлінні ДПС по роботі з великими платниками податків.

11. На підставі направлень від 23 червня 2021 року №225/32-00-07-01-03-25, №226/32-00-07-01-03-25, виданих Східним міжрегіональним управлінням ДПС по роботі з великими платниками податків, та наказу Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків від 18 червня 2021 року №217, на підставі п.п.20.1.4 п.20.1 ст.20, п.п.78.1.8 п.78.1 ст.78 ПК України, уповноваженими особами контролюючого органу проведено документальну позапланову виїзну перевірку АТ «Нікопольський завод феросплавів» з питання законності декларування від`ємного значення податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис. грн., по декларації з податку на додану вартість за квітень 2021 року (вх. № від 19 травня 2021 року), з урахуванням уточнюючих розрахунків.

12. 19 липня 2021 року за результатами перевірки складено Акт про результати документальної позапланової виїзної перевірки № 563/32-00-07-01-03-27/00186520.

13. Перевіркою встановленні такі порушення:

- п. 187.1 cт. 187 ПК України та пп. 3 п. 3, розділу V Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 28 січня 2016 року №21 (із змінами та доповненнями), а саме, занижено обсяг постачання по операціям з вивезення товарів за межі митної території України, що оподатковуються за нульовою ставкою за квітень 2021 року на суму 339 328 558 грн;

- п.201.1, п.201.10 ст. 201 ПК України та п. 3 Порядку заповнення податкової накладної, затверджений наказом Міністерства фінансів України від 31 грудня 2015 року №1307 «Про затвердження форми податкової накладної та Порядку заповнення податкової накладної», а саме, не складено та не зареєстровано у законодавчо встановлений термін та/або складено з порушенням строків реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування в ЄРПН та допущення помилок при зазначені обов`язкових реквізитів податкової накладної із зазначенням невірного обов`язкового реквізиту (дати складання податкової накладної) в «Єдиному реєстрі податкових накладних» податкові накладні по операціям з вивезення товарів за межі митної території України, що оподатковуються за нульовою ставкою на суму - 1 433 373 434 грн;

- пп.«а» п.198.1, абз.1-3 п.198.2, абз.1,2 п.198.3 ст.198, п.200.1, абз. в) п.200.4 ст.200 ПК України, внаслідок чого підприємством завищено від`ємне значення згідно поданої декларації з ПДВ з урахуванням поданих уточнюючих розрахунків за квітень 2021, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду, на суму 1 643 557 грн.

14. 29 липня 2021 року подало заперечення на акт про результати документальної позапланової виїзної перевірки № 563/32-00-07-01-03-27/00186520 від 19 липня 2021 року.

15. 16 серпня 2021 року контролюючим органом складено лист, яким встановлено, що заперечення АТ «Нікопольський завод феросплавів» є необґрунтованими та не підлягають задоволенню, у зв`язку із чим висновок акту про результати документальної позапланової виїзної перевірки № 563/32-00-07-01-03-27/00186520 від 19 липня 2021 року після розгляду заперечень залишено без змін.

16. На підставі акту перевірки № 563/32-00-07-01-03-27/00186520 від 19 липня 2021 року контролюючим органом винесено податкове повідомлення-рішення № 0000/259/0701 від 20 серпня 2021 року, яким АТ «Нікопольський завод феросплавів» зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість в сумі 1 643 557,00 грн.

17. Позивачем було складено та направлено скаргу на зазначене податкове повідомлення-рішення до Державної податкової служби України.

18. Рішенням Державної податкової служби України від 12 жовтня 2021 року №23240/6/99-00-06-01-02-06 скаргу позивача залишено без задоволення, а податкове повідомлення-рішення №0000/259/0701 від 20 серпня 2021 року - без змін.

19. Вважаючи зазначене податкове повідомлення-рішення протиправним та таким, що підлягає скасуванню, позивач звернувся до суду з цим позовом.

IІІ. ОЦІНКА СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

20. Задовольняючи позов, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, виходив з того, що відповідачем не доведено наявність порушень позивачем податкового законодавства, оскільки реальність господарських операцій позивача з контрагентами підтверджується первинними документами, а тому відсутні законні підстави для визначення йому податкових зобов`язань. Водночас допущені контрагентами порушення вимог законодавства при веденні господарської діяльності можуть потягнути відповідну відповідальність щодо них та не впливають на право покупця на віднесення до складу податкового кредиту сплаченого (нарахованого) податку на додану вартість.

IV. ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ

21. Скаржник у своїй касаційній скарзі не погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанцій про наявність підстав для задоволення позовних вимог, вважає їх необґрунтованими та такими, що підлягають скасуванню, оскільки судами неправильно застосовано норми матеріального права та порушено норми процесуального права, що призвело до ухвалення незаконних судових рішень у цій справі.

22. Підставою касаційного оскарження рішень судів першої та апеляційної інстанцій скаржником зазначено пункт 1 частини четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) - неврахування судами попередніх інстанцій висновку Верховного Суду щодо застосування норми права у подібних правовідносинах.

22.1 Так, скаржник зазначає, що судами попередніх інстанцій не був врахований висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 09 грудня 2019 року у справі № 804/1752/17

23. У поданій касаційній скарзі скаржник цитує висновки Верховного Суду про те, які обставини можуть свідчити про відсутність реального характеру господарських операцій та які докази мають це підтверджувати.

V. ОЦІНКА ВЕРХОВНОГО СУДУ

24. Відповідно до частини першої статті 341 КАС України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

25. Відносини, що виникають у сфері справляння податків, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює та визначає ПК України.

26. Згідно з підпунктом 14.1.36 пункту 14.1 статті 14 ПК України господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

27. Положеннями підпункту 134.1.1 пункту 134.1 статті 134 ПК України визначено, що об`єктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього Кодексу.

28. Відповідно до підпунктом 14.1.181 пункту 14.1 статті 14 ПК України податковий кредит - це сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

29. Правила формування податкового кредиту платниками податку на додану вартість визначені у статті 198 ПК України.

30. Пунктом 198.1 статті 198 ПК України встановлено, що до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу; ґ) ввезення товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

31. Відповідно до пункту 198.3 статті 198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті. Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

32. Відповідно до пункту 198.6 статті 198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

33. Як визначено пунктом 201.10 статті 201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.

34. Отже, право на нарахування податкового кредиту при придбанні товару (послуг) та в подальшому на віднесення цих сум до бюджетного відшкодування виникає у платника податків, якщо таке придбання здійснюється з метою використання їх в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку, при цьому до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів, а підставою для нарахування податкового кредиту є видана зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних податкова накладна із заповненням всіх обов`язкових реквізитів.

35. Згідно з пунктом 44.1 статті 44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

36. За визначенням статті 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

37. Відповідно до частини першої статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

38. Аналіз наведених норм свідчить, що правові наслідки у вигляді виникнення у покупця права на формування податкового кредиту з податку на додану вартість виникають за наявності сукупності таких обставин та підстав, зокрема: фактичного (реального) здійснення оподатковуваних операцій та їх документального підтвердження сукупністю юридично значимих (дійсних) первинних та інших документів, які зазвичай супроводжують операції певного виду; наявності у сторін спеціальної податкової правосуб`єктності та належним чином складеної податкової накладної; ділової мети, розумних економічних причин для здійснення операції й подальшого використання придбаного товару (робіт, послуг) у межах господарської діяльності платника.

39. Якщо господарська операція фактично не відбулася, то первинні документи, складені платником податку та його контрагентом на підтвердження такої операції, не відповідають дійсності, та свідчать про відсутність у сторін волевиявлення щодо реального здійснення господарської операції.

40. Аналіз реальності господарської діяльності повинен здійснюватися на підставі даних податкового, бухгалтерського обліку платника податків та відповідності їх дійсному економічному змісту. При цьому в первинних документах, які є підставою для бухгалтерського обліку, фіксуються дані лише про фактично здійснені господарські операції.

41. Згідно матеріалів справи, у періоді, що перевірявся, позивач мав господарські операції з ТОВ «МІАПРОМ», ТОВ «КАПІТАЛ СТРОЙ ІНВЕСТ», ТОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ «КОНГУР», ТОВ «ПЕРША ДНІПРОПЕТРОВСЬКА БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ», ТОВ «НІКОМАКСІБУД» та ПрАТ «ІЗМАЇЛЬСЬКИЙ ЦЕЛЮЛОЗНО-КАРТОННИЙ КОМБІНАТ».

42. Так, між АТ «Нікопольський завод феросплавів» та ТОВ «МІАПРОМ» () був укладений договір постачання № 1805590 від 06 вересня 2018 року.

43. За умовами зазначеного договору ТОВ «МІАПРОМ», як постачальник, взяло на себе зобов`язання передати у власність АТ «Нікопольський завод феросплавів» товар згідно специфікації (додатку) до договору, а АТ «Нікопольський завод феросплавів», як покупець, зобов`язується прийняти вказаний товар та оплатити його вартість в порядку і на умовах, передбачених договором.

44. Відповідно до умов договору № 1805590 від 06 вересня 2018 року, АТ «Нікопольський завод феросплавів» придбало у ТОВ «МІАПРОМ» матеріал вуглецевмісний на суму 725 322,46 грн., з урахуванням ПДВ.

45. На підтвердження виконання зазначених договорів позивачем надано: Договір постачання №1805590 від 06.09.2018; Рахунок-фактура №СФ-0000102 від 19.09.2018; Видаткова накладна №РН-0000075 від 25.09.2018; Товарно-транспортна накладна №925 від 25.09.2018; Паспорт якості від 25.09.2018; Видаткова накладна №РН-0000074 від 25.09.2018; Товарно-транспортна накладна №0925/3 від 25.09.2018; Паспорт якості від 25.09.2018; Видаткова накладна №РН-0000076 від 25.09.2018; Товарно-транспортна накладна №0925/1 від 25.09.2018; Паспорт якості б/н від 25.09.2018; Видаткова накладна №РН-0000077 від 26.09.2018; Товарно-транспортна накладна №0926/2 від 26.09.2018; Паспорт якості б/н від 26.09.2018; Видаткова накладна №РН-0000078 від 26.09.2018; Товарно-транспортна накладна №0926/3 від 26.09.2018; Паспорт якості б/н від 26.09.2018; Видаткова накладна №РН-0000079 від 26.09.2018; Товарно-транспортна накладна №0926/4 від 26.09.2018; Паспорт якості б/н від 26.09.2018; Видаткова накладна №РН-0000080 від 26.09.2018; Товарно-транспортна накладна №0926/1 від 26.09.2018; Паспорт якості б/н від 26.09.2018; Видаткова накладна №РН-0000081 від 27.09.2018; Товарно-транспортна накладна №0927/1 від 27.09.2018; Паспорт якості б/н від 27.09.2018; Видаткова накладна №РН-0000082 від 27.09.2018; Товарно-транспортна накладна №0927/2 від 27.09.2018; Паспорт якості б/н від 27.09.2018; Видаткова накладна №РН-0000083 від 27.09.2018; Товарно-транспортна накладна №0927/3 від 27.09.2018; Паспорт якості б/н від 27.09.2018; Видаткова накладна №РН-0000085 від 28.09.2018; Товарно-транспортна накладна №0928/1 від 28.09.2018; Паспорт якості б/н від 28.09.2018; Видаткова накладна №РН-0000086 від 28.09.2018; Товарно-транспортна накладна №0928/2 від 28.09.2018; Паспорт якості б/н від 28.09.2018; Видаткова накладна №РН-0000087 від 28.09.2018; Товарно-транспортна накладна №0928/3 від 28.09.2018; Паспорт якості б/н від 28.09.2018; Платіжне доручення №227420 від 21.09.2018; Платіжне доручення №227922 від 10.10.2018; Податкова накладна №6 від 21.09.2018; Податкова накладна №8 від 26.09.2018; Податкова накладна №9 від 26.09.2018; Податкова накладна №10 від 27.09.2018; Податкова накладна №11 від 27.09.2018; Податкова накладна №12 від 27.09.2018; Податкова накладна №14 від 28.09.2018; Податкова накладна №15 від 28.09.2018; Податкова накладна №15 від 28.09.2018.

46. Також установлено, що між АТ «Нікопольський завод феросплавів» та ТОВ «КАПІТАЛ СТРОЙ ІНВЕСТ» () було укладено договір підряду № 1903626 від 03 липня 2019 року.

47. За умовами зазначеного договору ТОВ «КАПІТАЛ СТРОЙ ІНВЕСТ», як підрядник, взяло на себе зобов`язання виконати за рахунок замовника (АТ «Нікопольський завод феросплавів») роботи із заміни дорожнього покриття на площі та дорозі, від центральної прохідної до повороту, який веде до ЗЦ, а АТ «Нікопольський завод феросплавів», як замовник, зобов`язалося прийняти виконані роботи та оплатити їх в порядку і на умовах, передбачених договором.

48. На виконання умов договору АТ «Нікопольський завод феросплавів» оплатило виконані ТОВ «КАПІТАЛ СТРОЙ ІНВЕСТ» роботи за період фінансово-господарських взаємовідносин: жовтень 2019 року, листопад 2019 року та грудень 2019 року у безготівковій формі, шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок даного контрагента-постачальника.

49. На підтвердження виконання зазначеного договору позивачем надано: Договір підряду №1903626 від 03.07.2019; Додаткова угода до договору підряду №1/1906520 від 11.11.2019; Акт приймання виконаних будівельних робіт з додатками №2 від 02.11.2019; Акт приймання виконаних будівельних робіт з додатками №3 від 09.11.2019; Акт приймання виконаних будівельних робіт з додатками №4 від 14.11.2019; Акт приймання виконаних будівельних робіт з додатками №5 від 17.12.2019; Платіжне доручення №238855 від 24.10.2019; Платіжне доручення №241197 від 28.01.2020; Платіжне доручення №241275 від 29.01.2020; Платіжне доручення №243001 від 27.03.2020; Податкова накладна №79 від 24.10.2019; Податкова накладна №108 від 02.11.2019; Податкова накладна №89 від 09.11.2019; Податкова накладна №93 від 14.11.2019; Податкова накладна №146 від 17.12.2019.

50. Також установлено, що між АТ «Нікопольський завод феросплавів» та ТОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ «КОНГУР» () було укладено договір поставки № 1903455 від 25 червня 2019 року.

51. За умовами зазначеного договору ТОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ «КОНТУР», як постачальник, взяло на себе зобов`язання передати у власність АТ «Нікопольський завод феросплавів» товар згідно специфікації (додатку) до договору, а АТ «Нікопольський завод феросплавів», як покупець, зобов`язується прийняти вказаний товар та оплатити його вартість в порядку і на умовах, передбачених договором.

52. Відповідно до умов договору № 1903455 від 25 червня 2019 року АТ «Нікопольський завод феросплавів» придбало у ТОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ «КОНГУР»» кран ЕДК-80/3 «ТAKRAF» в комплекті з електрогрейфером і електромагнітною шайбою.

53. ТОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ КОНТУР» здійснило поставку товару відповідно до умов договору залізничним транспортом, що підтверджується відповідною залізничною накладною, та передало товар АТ «Нікопольський завод феросплавів» відповідно до складеного сторонами акту приймання-передачі товару.

54. На підтвердження виконання зазначеного договору позивачем надано: Договір поставки №1903455 від 25.06.2019; Рахунок-фактура №27 від 10.12.2019; Видаткова накладна №27 від 10.12.2019; Залізнична накладна №47212725 від 27.12.2019; Платіжне доручення №6846 від 28.11.2019; Податкова накладна №1 від 10.12.2019.

55. Також установлено, що між АТ «Нікопольський завод феросплавів» та ТОВ «ПЕРША ДНІПРОПЕТРОВСЬКА БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ» () були укладені наступні договори:

- договір підряду № 1905077 від 03 вересня 2019 року;

- договір підряду № 1903764 від 09 липня 2019 року;

56. Згідно з умовами договорів ТОВ «ПЕРША ДНІПРОПЕТРОВСЬКА БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ», як підрядник, взяло на себе зобов`язання виконати за рахунок замовника (АТ «Нікопольський завод феросплавів») роботи з капітального та поточного ремонту залізничних колій та стрілочних переводів та ін., а АТ «Нікопольський завод феросплавів», як замовник, зобов`язалося прийняти виконані роботи та сплатити їх в порядку і на умовах, передбачених договором.

57. Відповідно до умов договорів № 1903764 від 09 липня 2019 року та № 1905077 від 03 вересня 2019 року ТОВ «ПЕРША ДНІПРОПЕТРОВСЬКА БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ» виконало на замовлення АТ «Нікопольський завод феросплавів» роботи із заміни дорожнього покриття.

58. На виконання умов договору АТ «Нікопольський завод феросплавів» оплатило виконані ТОВ «ПЕРША ДНІПРОПЕТРОВСЬКА БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ» роботи за період фінансово-господарських взаємовідносин: лютий, квітень та червень 2020 року у безготівковій формі, шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок даного контрагента-постачальника.

59. На підтвердження виконання зазначених договорів позивачем надано: Договір підряду №1903764 від 09.07.2019; Договір підряду №1905077 від 03.09.2019; Рахунок №22 від 03.02.2020; Акт приймання виконаних будівельних робіт №1 від 03.02.2020; Рахунок №37 від 02.04.2020; Акт приймання виконаних будівельних робіт №1 від 01.04.2020; Рахунок№38 від 02.04.2020; Акт приймання виконаних будівельних робіт №1 від 01.04.2020; Рахунок №39 від 02.04.2020; Акт приймання виконаних будівельних робіт №2 від 01.04.2020; Рахунок №53 від 18.06.2020; Акт приймання виконаних будівельних робіт №1 від 30.06.2020; Рахунок №51 від 16.06.2020; Акт приймання виконаних будівельних робіт №1 від 30.06.2020; Платіжне доручення №243247 від 30.04.2020; Платіжне доручення №244468 від 18.06.2020; Платіжне доручення №244446 від 18.06.2020; Платіжне доручення №252531 від 13.05.2021; Платіжне доручення №252523 від 14.04.2021; Податкова накладна №19 від 03.02.2020; Податкова накладна №38 від 01.04.2020; Податкова накладна №40 від 01.04.2020; Податкова накладна №39 від 01.04.2020; Податкова накладна №50 від 30.06.2020; Податкова накладна №51 від 30.06.2020.

60. Також установлено, що між АТ «Нікопольський завод феросплавів» та ТОВ «НІКОМАКСІБУД» () було укладено наступні договори:

- договору підряду №1906296 від 29 жовтня 2020 року;

- договору підряду №1904773 від 22 серпня 2019 року;

- договору підряду №1903070 від 30 травня 2019 року.

61. За умовами договорів ТОВ «НІКОМАКСІБУД», як підрядник, взяло на себе зобов`язання виконати за рахунок замовника (АТ «Нікопольський завод феросплавів») роботи з відновлення м`яких покрівель об`єктів АТ «Нікопольський завод феросплавів», заміни стінових огороджень та ін., на об`єктах основних фондів замовника та ін., а АТ «Нікопольський завод феросплавів», як замовник, зобов`язалося прийняти виконані роботи та оплатити їх в порядку і на умовах, передбачених договорами.

62. Відповідно до умов договорів №1906296 від 29 жовтня 2020 року, №1904773 від 22 серпня 2019 року та №1903070 від 30 травня 2019 року ТОВ «НІКОМАКСІБУД» виконало на замовлення АТ «Нікопольський завод феросплавів» роботи із відновлення м`яких покрівель об`єктів АТ «Нікопольський завод феросплавів», заміни стінових огороджень, облаштування майданчиків та інше.

63. На виконання умов договору АТ «Нікопольський завод феросплавів» частково оплатило виконані ТОВ «НІКОМАКСІБУД» роботи за період фінансово-господарських взаємовідносин: травень, червень та липень 2020 року у безготівковій формі, шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок даного контрагента-постачальника.

64. На підтвердження виконання зазначених договорів позивачем надано: Договір підряду №1903070 від 30.05.2019; Додаткова угода до договору підряду №1903070 за №2/2000072 від 30.12.2019; Додаткова угода до договору підряду №1903071 за №3/2001474 від 09.01.2020; Договір підряду №1904773 від 22.08.2019; Додаткова угода до договору підряду №1904773 за №1/2000786 від 30.12.2019; Додаткова угода до договору підряду №1904773 за №2/2001470 від 24.02.2020; Договір підряду №1906296 від 29.10.2019; Рахунок 1 від 04.05.2020; Акт приймання виконання будівельних робіт з додатками №1 від 04.05.2020; Рахунок 2 від 04.05.2020; Акт приймання виконання будівельних робіт з додатками №2 від 04.05.2020; Рахунок 4 від 04.05.2020; Акт приймання виконання будівельних робіт з додатками №4 від 04.05.2020; Рахунок 5 від 04.05.2020; Акт приймання виконання будівельних робіт з додатками №5 від 04.05.2020; Рахунок 6 від 01.06.2020; Акт приймання виконання будівельних робіт з додатками №1 від 01.06.2020; Рахунок 8 від 31.07.2020; Акт приймання виконання будівельних робіт з додатками №1 від 31.07.2020; Рахунок 7 від 27.07.2020; Акт приймання виконання будівельних робіт з додатками №6 від 27.07.2020; Платіжне доручення №245497 від 07.07.2020; Платіжне доручення №245498 від 08.07.2020; Платіжне доручення №244706 від 30.06.2020; Платіжне доручення №244705 від 30.06.2020; Заява про залік однорідних зустрічних вимог №4 від 30.06.2020; Заява про залік однорідних зустрічних вимог №1 від 08.07.2020; Податкова накладна №1 від 04.05.2020; Податкова накладна №2 від 04.05.2020; Податкова накладна №3 від 04.05.2020; Податкова накладна №4 від 04.05.2020; Податкова накладна №6 від 01.06.2020; Податкова накладна №8 від 31.07.2020; Податкова накладна №7 від 27.07.2020.

65. Також установлено, що між АТ «Нікопольський завод феросплавів» та ПрАТ «ІЗМАЇЛЬСЬКИЙ ЦЕЛЮЛОЗНО-КАРТОННИЙ КОМБІНАТ» () було укладено договір поставки №2005489 від 08 грудня 2020 року.

66. Згідно з умовами договору ПрАТ «ІЗМАЇЛЬСЬКИЙ ЦЕЛЮЛОЗНО-КАРТОННИЙ КОМБІНАТ», як постачальник, взяло на себе зобов`язання передати у власність АТ «Нікопольський завод феросплавів» товар згідно специфікації (додатку) до договору, а АТ «Нікопольський завод феросплавів», як покупець, зобов`язується прийняти вказаний товар та оплатити його вартість в порядку і на умовах, передбачених договором.

67. Відповідно до умов договору № 2005489 від 08 грудня 2020 року АТ «Нікопольський завод феросплавів» придбало у ПрАТ «ІЗМАЇЛЬСЬКИЙ ЦЕЛЮЛОЗНО-КАРТОННИЙ КОМБІНАТ» вапняк.

68. АТ «Нікопольський завод феросплавів» провело оплату за поставлений ПрАТ «ІЗМАЇЛЬСЬКИЙ ЦЕЛЮЛОЗНО-КАРТОННИЙ КОМБІНАТ» товар згідно Договору № 2005489 від 08 грудня 2020 року в безготівковій формі, шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок контрагента-постачальника.

69. На підтвердження виконання зазначеного договору позивачем надано: Договір поставки №2005489 від 08.12.2020; Рахунок-фактура №ИЦ-0004928 від 27.01.2021; Видаткова накладна №ИЦ-0005540 від 27.01.2021; Акт приймання-передачі товару б/н від 10.02.2021; Прибутковий ордер №2687028 від 13.02.2021; Залізнична накладна №40013948 від 28.01.2021; Рахунок-фактура №ИЦ-0004929 від 17.02.2021; Видаткова накладна №ИЦ-0005542 від 17.02.2021; Акт приймання-передачі товару б/н від 22.02.2021; Прибутковий ордер №2692738 від 28.02.2021; Залізнична накладна №40666919 від 17.02.2021; Рахунок-фактура №ИЦ-0004930 від 18.02.2021; Видаткова накладна №ИЦ-0005541 від 18.02.2021; Акт приймання-передачі товару б/н від 23.02.2021; Прибутковий ордер №2692734 від 28.02.2021; Залізнична накладна №40701443 від 18.02.2021; Рахунок-фактура №ИЦ-0004931 від 19.02.2021; Видаткова накладна №ИЦ-0005543 від 19.02.2021; Акт приймання-передачі товару б/н від 25.02.2021; Прибутковий ордер №2692742 від 28.02.2021; Залізнична накладна №40715716 від 19.02.2021; Платіжне доручення №251517 від 04.03.2021; Податкова накладна №164 від 27.01.2021; Податкова накладна №113 від 17.02.2021; Податкова накладна №114 від 18.02.2021; Податкова накладна №115 від 19.02.2021.

70. Суди попередніх інстанцій зауважили, що в акті перевірки податковий орган не ставив під сумнів достовірність даних, вказаних у всіх первинних документах та документах бухгалтерської звітності (договори, рахунки, банківські виписки), а також не зазначав про порушення вимог чинного податкового законодавства при їх формуванні.

71. Також суди попередніх інстанцій зазначили про те, що висновки контролюючого органу, викладені в акті перевірки щодо обставин порушень позивачем податкового законодавства, сформовані не на підставі наданої до перевірки первинної документації, зауважень до змісту та оформлення документів бухгалтерського та податкового обліку позивача, а на підставі зібраної податкової інформації.

72. Водночас сама по собі інформація не є достатньою підставою для висновку про неможливість реального здійснення господарських операцій між позивачем та його контрагентами. Отримана податкова інформація повинна оцінюватися у співвідношенні з первинною документацією.

73. Так, контролюючим органом не було проведено контрольних заходів щодо контрагентів-постачальників позивача та дослідження їх первинних документів, не було доведено та надано належних доказів, які б свідчили, що наявні у контрагентів трудові ресурси та матеріально-технічне забезпечення були недостатніми для проведення господарської діяльності з надання послуг, обумовленого укладеними договорами з позивачем, як не було доведено та надано належних доказів, які б свідчили про наявність фактів та свідчили про протиправну поведінку контрагентів та про обізнаність платника податків щодо такої поведінки та злагодженості дій між ними.

74. При цьому, суди попередніх інстанцій врахували висновок Верховного Суду, висловлений, зокрема, в постановах від 17 квітня 2018 року у справі № 826/14549/15, від 06 лютого 2018 року у справі № 816/166/15-а, від 13 серпня 2020 року у справі № 520/4829/19, від 21 жовтня 2020 року у справі № 140/1845/19 та від 19 листопада 2021 року у справі № 160/6707/20, згідно з яким відсутність у контрагента матеріальних та трудових ресурсів не виключає можливості реального виконання ним господарської операції, оскільки залучення працівників є можливим за договорами цивільно-правового характеру, аутсорсингу та аутстафінгу (оренда персоналу). Основні та транспортні засоби можуть перебувати в постачальника на праві оренди або лізингу.

75. Отже, суди попередніх інстанцій дійшли висновку про те, що на підтвердження фактичного здійснення господарських операцій, враховуючи специфіку таких операцій та договорів, що їх регламентують, позивачем було надано належно оформлені первинні документи та інші документи, складені в межах вчинених господарських операцій, які в сукупності свідчать про факт реального вчинення господарських операцій.

76. Своєю чергою, викладені відповідачем аргументи є недостатніми, оскільки податкове законодавство України не ставить право платника податків в залежність від дій або бездіяльності його контрагентів чи відсутності у контрагентів основних фондів, кваліфікованого персоналу, знаходження за заявленою юридичною адресою тощо. В разі порушення контрагентом податкової дисципліни відповідальність та негативні наслідки мають настати, саме, для цієї особи.

77. Ураховуючи вищевикладене, Верховний Суд погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанцій про те, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення є протиправним та підлягає скасуванню.

78. Водночас доводи касаційної скарги зазначені висновки судів попередніх інстанцій не спростовують.

79. Крім того, колегія суддів вважає безпідставними посилання скаржника на висновки Верховного Суду, які, на його думку, не були враховані судами попередніх інстанцій при ухваленні оскаржуваних судових рішень, скільки вони здійснені за різних фактичних обставин, з урахуванням повноти, належності, достатності доказів, наданих учасниками справи та зібраних судами у кожній конкретній справі в підтвердження складу податкових правопорушень.

80. Суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

81. Переоцінка встановлених судами обставин справи, а також додаткова перевірка доказів, не входить в межі повноважень суду касаційної інстанції згідно з положеннями частини другої статті 341 КАС України.

VI. ВИСНОВКИ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ

82. Згідно з пунктом 1 частини першої статті 349 КАС України суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги залишає судові рішення судів першої та (або) апеляційної інстанцій без змін, а скаргу без задоволення.

83. Частиною першою статті 350 КАС України передбачено, що суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

84. Ураховуючи викладене, Суд дійшов висновку про необхідність залишення касаційної скарги без задоволення, а рішення судів першої та апеляційної інстанцій - без змін.

VII. ВИСНОВКИ ЩОДО РОЗПОДІЛУ СУДОВИХ ВИТРАТ

85. Відповідно до частини шостої статті 139 КАС України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

86. Оскільки Верховний Суд не змінює судові рішення та не ухвалює нове, розподіл судових витрат не здійснюється.

На підставі викладеного, керуючись статтями 341, 343, 349, 350, 355, 356, 359 КАС України, Суд

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платника податків залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21 грудня 2021 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 24 травня 2022 року у справі № 160/20293/21 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач М. М. Яковенко

Судді І. В. Дашутін

О. О. Шишов