Справа № 120/40/21-а
Суддя: Шидловський В.Б.
Дата ухвалення: 2023-05-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 120/40/21-а

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Мультян М.Б.

Суддя-доповідач - Шидловський В.Б.

08 травня 2023 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Шидловського В.Б.

суддів: Боровицького О. А. Курка О. П. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Військового інституту телекомунікацій та інформатизації ім.Героїв Крут на ухвалу Вінницького окружного адміністративного суду від 06 лютого 2023 року у справі за адміністративним позовом Військового інституту телекомунікацій та інформатизації ім.Героїв Крут до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В :

У провадженні Вінницького окружного адміністративного суду перебувала адміністративна справа за позовом Військового інституту телекомунікацій та інформатизації ім. Героїв Крут до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

У серпні 2022 року представником Військового інституту телекомунікацій та інформатизації ім. Героїв Крут подано заяву про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання згідно зі ст. 376 КАС України.

Ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 06 лютого 2023 року відмовлено у задоволенні заяви про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа по справі №120/40/21-а до виконання.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просив суд вказане судове рішення скасувати та винести нове, яким заяву задовольнити в повному обсязі, поновити пропущений строк для пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 03 квітня 2023 року справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, прийшла до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 07.04.2021, яким адміністративний позов Військового інституту телекомунікацій та інформатизації ім. Героїв Крут задоволено, набрало законної сили 11.05.2021.

06.08.2021 на адресу суду надійшла заява Військового інституту телекомунікацій та інформатизації ім. Героїв Крут про надання виконавчого листа.

09.08.2021 судом видано виконавчий лист №120/40/21-а.

Відповідно до листа Вінницького окружного адміністративного суду від 09.08.2021 №120/40/21-а заявнику надіслано оригінал виконавчого листа.

Як зазначає заявник, він отримав виконавчий лист 17.08.2021, при чому строк пред`явлення виконавчого листа до виконання - 12.08.2021.

Вказані обставини слугували підставою для звернення позивача з заявою про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання згідно зі ст.376 КАС України.

Відмовляючи у задоволенні поданої заяви, суд першої інстанції виходив з того, що із заявою про видачу виконавчого листа представник Військового інституту телекомунікацій та інформатизації ім. Героїв Крут звернувся лише 06.08.2021 року, при тому, що рішення суду набрало законної сили 11.05.2021. Тобто через три місяці після вирішення справи судом першої інстанції. На переконання суду першої інстанції, вказані обставини свідчать про несвоєчасність вчинення Військовим інститутом телекомунікацій та інформатизації ім. Героїв Крут дій з метою примусового виконання рішення суду, а строк пред`явлення виконавчого листа до виконання стягувачем пропущено через власну бездіяльність.

Також, посилання заявника на перешкоди, спричинені запровадженням карантинних обмежень, судом першої інстанції не визнано поважною причиною пропуску строку пред`явлення виконавчого документа до виконання, оскільки будь-який доказів об`єктиної неможливості добросовісного виконання суб`єктом владних повноважень, покладених на нього обов`язків, щодо виконання рішення суду, після надання виконавчого листа Вінницьким окружним адміністративним судом, заявником не надано.

Колегія суддів погоджується із таким висновком суду першої інстанції, мотивуючи свою позицію наступним.

Відповідно до ч.ч.1, 2, 6 ст.12 Закону України від 02.06.2016 року № 1404-VIII "Про виконавче провадження" (із змінами і доповненнями) виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття.

Стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Згідно зі ст. 376 КАС України стягувачам, які пропустили строк для пред`явлення виконавчого листа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено. Заява про поновлення пропущеного строку подається до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Отже, єдиною та необхідною правовою підставою для поновлення строку пред`явлення виконавчого документа до виконання є наявність в особи поважних причин його пропуску. При цьому, поважність причин є оціночною категорією та повинна визначатися, виходячи з наявності реальних обставин справи.

Поважними за змістом вказаної норми процесуального права визнаються обставини, які є об`єктивно непереборними та не залежать від волевиявлення сторони і пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення сторонами у справі процесуальних дій.

Як слідує зі змісту заяви про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання, її доводи зводяться до того, що 17.08.2021 до Військового інституту телекомунікацій та інформатизації ім. Героїв Крут надійшов виконавчий лист по адміністративній справі №120/40/21-а, який виданий 09.08.2021, а строк пред`явлення виконавчого документа до виконання 12.08.2021. Тобто отримання виконавчого листа 17.08.2021, а саме поза межами встановленого строку пред`явлення його до виконання, унеможливило його вчасне подання до органів виконавчої служби з метою стягнення коштів в бюджет.

З даного приводу колегія суддів погоджується з позицією суду першої інстанції, що із заявою про видачу виконавчого листа представник Військового інституту телекомунікацій та інформатизації ім. Героїв Крут звернувся лише 06.08.2021, попри те, що рішення суду набрало законної сили 11.05.2021.

Такі дії позивача вказують на несвоєчасність вжиття Військовим інститутом телекомунікацій та інформатизації ім. Героїв Крут усіх належних заходів, з метою примусового виконання рішення суду, у зв`язку із чим строк пред`явлення виконавчого листа до виконання стягувачем пропущено через власну бездіяльність.

Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивачем не наведено поважних підстав пропущення строку для пред`явлення виконавчого листа. Інші належні та переконливі докази, які свідчать про зворотне в матеріалах справи відсутні.

Відповідно ч.2 ст.6 КАС України, суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Суд, у цій справі, враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.

Пунктом першим статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд справи в розумний строк незалежним і безстороннім судом, створеним на підставі закону спору про громадянські права та обов`язки цивільного характеру.

Відповідно до сталої практики ЄСПЛ, вирішення питання про поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією з таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження (див. mutatis mutandis, рішення у справі "Олександр Шевченко проти України" та "Трух проти України").

У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності), коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів ні у часі, ні в підставах для поновлення строків (пункт 41 рішення у справі "Пономарьов проти України").

Повноваження вищих судових органів щодо перегляду мають реалізовуватися для виправлення судових помилок і недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду (пункт 42 рішення у справі "Пономарьов проти України").

Враховуючи зазначене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що причиною пропуску строку пред`явлення виконавчого листа до виконання є неналежне ставлення представника заявника до своїх процесуальних прав та обов`язків, причини наведені заявником для поновлення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання судом не можуть бути визнані поважними, тому заяву слід вважати необґрунтованою та такою, яка задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст.316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Підсумовуючи наведене та враховуючи, що заявником не доведено поважності причин пропуску строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку при ухваленні оскаржуваного рішення про відмову в задоволенні заяви про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Враховуючи, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв законне і обґрунтоване судове рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права, то відсутні підстави для його скасування.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Військового інституту телекомунікацій та інформатизації ім.Героїв Крут залишити без задоволення, а ухвалу Вінницького окружного адміністративного суду від 06 лютого 2023 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий Шидловський В.Б.

Судді Боровицький О. А. Курко О. П.