Справа № 340/715/23
Суддя: С.В. ДЕГТЯРЬОВА
Дата ухвалення: 2023-04-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2023 року м. Кропивницький Справа № 340/715/23

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Дегтярьової С.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім Дербі» (26223, Кіровоградська обл., смт. Смоліне, вул. Козакова, 43, )

до відповідача: Головного управління ДПС у Кіровоградській області (25006, м. Кропивницький, вул. Велика Перспективна, 55, )

про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 19.01.2023 року, винесені Головним управлінням ДПС у Кіровоградській області:

- №4, яким до позивача застосовану штрафну (фінансову) санкцію в розмірі 1020,00 грн. за платежем адміністративні штрафи та інші санкції;

- №4, яким до позивача застосовану штрафну (фінансову) санкцію в розмірі 140010,43 грн. за платежем адміністративні штрафи та інші санкції.

Ухвалою від 27.02.2023 року відкрито провадження у справі та вирішено проводити розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (а.с.20).

Позивач посилається на протиправність наказу на проведення перевірки через відсутність підстав для її проведення, а також на те, що з вимогою надати в ході перевірки документи, що пов`язані з її предметом, відповідач lо позивача не звертався.

При цьому вказує, що за результатами контрольної розрахункової операції продавцем було видано фіскальний чек, що виключає підстави для висновку про порушення, визначеного п.1 ст.17 Закону №265/95.

Додатково позивач посилається на те, що застосування штрафних санкцій в період дії карантину не відповідає п.52-1 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України.

Відповідач з позовними вимогами не погодився, подав відзив на позов. Просив у задоволенні позовної заяви відмовити у повному обсязі. У відзиві вказує, що позивач порушив режим попереднього програмування РРО цифрового значення штрихового коду марки акцизного податку при реалізації підакцизних товарів, а тому, на думку відповідача, позивач видавав фіскальні чеки невстановленого зразка.

Окрім цього стверджує, що позивачу в ході перевірки подано письмовий запит на надання документів, який не був виконаним, що потягло за собою застосування додаткової штрафної санкції в розмірі 1020 грн.

Дослідивши матеріали справи та докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Судом встановлено такі фактичні обставини справи.

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім Дербі» зареєстроване як юридична особа 30.10.1997 року, здійснює роздрібну торгівлю в магазині №3 за адресою Кіровоградська обл., смт. Смоліне, вул. Шкільна, 2, (а.с.38).

Наказом Головного управління ДПС у Кіровоградській області від 21.12.2022 №1519-п на підставі ст.19-1, п.п.20.1.2, 20.1.4, 20.1.8-20.1.11 п.20.1 ст.20, п.п.75.1.3 п.75.1 ст.75, пп.80.2.2, п.80.2 ст.80, п.69 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України призначено проведення фактичної перевірки господарської одиниці в магазині №3 за адресою Кіровоградська обл., смт.Смоліне, вул. Шкільна, 2 з метою здійснення контролю за дотриманням норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладання трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами), порядку розрахунків з використанням електронних платіжних засобів за товари (послуги), а також тимчасово на період до припинення або скасування дії воєнного стану в Україні, під час здійснення контролю за дотриманням платниками податків вимог законодавства щодо встановлених державою фіксованих цін, граничних цін та граничних рівнів торговельної надбавки (націнки) (а.с.35).

За результатами проведеної перевірки позивача, складено Акт фактичної перевірки №4737/11/11/РРО/23097657 від 21.12.2022 (а.с.38-39), яким встановлено порушення, а саме:

- порушення пункту 1, 2 статті 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» від 06.07.1995 №265/95-ВР (далі - Закон №265-ВР);

- порушення п.85.2 ст.85 ПК України та п.2 р.2 Положення про форму та зміст розрахункових документів/електронних розрахункових документів, Порядку подання звітності, пов`язаної із використанням книг обліку розрахункових операцій (розрахункових книжок), форми № ЗВР-1 Звіту про використання книг обліку розрахункових операцій (розрахункових книжок), затвердженого наказом Мінфіну 21.01.2016 №13 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 11 лютого 2016 р. за № 220/28350 (а.с.48).

Головним управлінням ДПС у Кіровоградській області винесено:

- податкове повідомлення-рішення №4 від 19.01.2023 р. про застосування штрафних санкцій в розмірі 140010,43 грн. (100% вартості проданих з порушенням п.1 ст.17 Закону №265/95-ВР товарів);

- податкове повідомлення-рішення №4 від 19.01.2023 р. про застосування штрафних санкцій у розмірі 1020,00 грн. за ненадання у повному обсязі всіх документів, що належать або пов`язані з предметом перевірки на запит контролюючого органу (а.с.15-16).

Не погоджуючись із прийнятими відповідачем податковими повідомленнями-рішеннями, позивач звернувся в суд з даним адміністративним позовом.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Тобто, суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Пунктом 20.1.4 п.20.1 ст.20 Податкового Кодексу України визначено, що контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Відповідно до п.75.1 ст.75 ПК України, контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Згідно із пп.75.1.3 п.75.1 ст.75 ПК України, фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, патентів, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Відповідно до п.81.1 ст.81 ПК України, посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів: направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи-платника податку, який перевіряється) або об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що скріплений печаткою контролюючого органу; копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи-платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу; службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Судом встановлено, що до проведення фактичної перевірки позивачу вручено направлення на проведення такої перевірки та копію наказу (а.с.35-37).

У своєму позові позивач посилається на те, що наказ на проведення перевірки не містить підстави, для її проведення, а тому є протиправним.

Судом досліджено наказ Головного управління ДПС у Кіровоградській області від 21.12.2022 №1519-п, яким призначено проведення фактичної перевірки господарської одиниці магазині №3 за адресою Кіровоградська обл., смт. Смоліне, вул. Шкільна, 2, де здійснює свою діяльність Товариство з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім Дербі». Так, в даному наказі зазначено, зокрема, що перевірка призначена на підставі пп.80.2.2, п.80.2 ст.80 (а.с.35).

Згідно п.п.80.2.2 п.80.2. ст.80 ПК України, фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, зокрема, у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, зокрема, щодо здійснення платниками податків розрахункових операцій, у тому числі із забезпеченням можливості проведення розрахунків за товари (послуги) з використанням електронних платіжних засобів, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, виробництва та обігу підакцизних товарів.

Дана правова підстава в наказі зазначена.

Суд критично оцінює позицію позивача з приводу того, що в наказі на проведення фактичної перевірки повинно було б бути обов`язково зазначено крім правової підстави для її проведення, також і обставини, в зв`язку з якими таку підставу застосовано, за відсутності відповідної легітимної вимоги для цього, що виключає обґрунтованість посилань позивача на протиправність такого наказу.

Щодо правомірності податкових повідомлень-рішень суд вважає за необхідне вказати наступне.

Пунктом 86.1 ст.86 ПК України визначено, що результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка.

Відповідно до п.86.8 ст.86 ПК України, податкове повідомлення-рішення приймається керівником контролюючого органу (його заступником) протягом десяти робочих днів з дня, наступного за днем вручення платнику податків акта перевірки у порядку, передбаченому статтею 58 цього Кодексу, для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень (за результатами фактичної перевірки - з дня реєстрації (надходження) акта такої перевірки до контролюючого органу за основним місцем обліку платника податків), а за наявності заперечень посадових осіб платника податків до акта перевірки приймається з урахуванням висновку про результати розгляду заперечень до акта перевірки - протягом трьох робочих днів, наступних за днем розгляду заперечень і надання (надсилання) письмової відповіді платнику податків.

З аналізу наведених норм законодавства видно, що здійснення перевірки є необхідною передумовою для винесення податкових повідомлень-рішень у разі встановлення контролюючим органом порушень податкового та іншого законодавства, дотримання якого контролюється податковим органом.

Відповідно до пунктів 1, 2, 11 ст.3 Закону №265-ВР, суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням електронних платіжних засобів, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов`язані:

1) проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій або через зареєстровані фіскальним сервером контролюючого органу програмні реєстратори розрахункових операцій зі створенням у паперовій та/або електронній формі відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок;

2) надавати особі, яка отримує або повертає товар, отримує послугу або відмовляється від неї, включаючи ті, замовлення або оплата яких здійснюється з використанням мережі Інтернет, при отриманні товарів (послуг) в обов`язковому порядку розрахунковий документ встановленої форми та змісту на повну суму проведеної операції, створений в паперовій та/або електронній формі (у тому числі, але не виключно, з відтворюванням на дисплеї реєстратора розрахункових операцій чи дисплеї пристрою, на якому встановлений програмний реєстратор розрахункових операцій QR-коду, який дозволяє особі здійснювати його зчитування та ідентифікацію із розрахунковим документом за структурою даних, що в ньому міститься, та/або надсиланням електронного розрахункового документа на наданий такою особою абонентський номер або адресу електронної пошти);

Матеріалами справи підтверджується, що за результатами проведеної перевірки позивача складено акт фактичної перевірки, яким встановлено, зокрема, порушення п.1, 2 ст.3 Закону №265-ВР, а саме: роздрукування фіскальних чеків, в яких відсутній обов`язковий реквізит - цифрове значення штрихового коду марки акцизного податку при реалізації підакцизних товарів на загальну суму 140010,43 грн. Дані за період (за 01.10.2022 року 31.11.2022 року) такого продажу наведені в таблиці (а.с.43-47).

Відповідальність за порушення вимог п.1 та 2 ст.3 Закону №265-ВР передбачена п.1 ст.17 Закону №265-ВР. Штрафна фінансова санкція складає 100 відсотків вартості проданих товарів.

Форма та зміст фіскального касового чека на товари (послуги) (далі - фіскальний чек) та інших розрахункових документів, надання покупцю яких є обов`язковим, встановлені Положенням про форму та зміст розрахункових документів/електронних розрахункових документів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 21.01.2016 № 13 із змінами та доповненнями (далі - Положення №13).

За визначенням статті 1 Закону №265/95-ВР, розрахунковий документ - документ встановленої форми та змісту (касовий чек, товарний чек, видатковий чек, розрахункова квитанція, проїзний документ тощо), що підтверджує факт продажу (повернення) товарів, надання послуг, операцій з видачі готівкових коштів держателям електронних платіжних засобів, отримання (повернення) коштів, торгівлю валютними цінностями в готівковій формі, створений в паперовій та/або електронній формі (електронний розрахунковий документ) у випадках, передбачених цим Законом, зареєстрованим у встановленому порядку реєстратором розрахункових операцій або програмним реєстратором розрахункових операцій, чи заповнений вручну.

Положенням №13 визначено, зокрема, форму і зміст розрахункових документів/ електронних розрахункових документів, які в обов`язковому порядку мають надаватися особам, які отримують або повертають товар, отримують послуги або відмовляються від них, включаючи ті, замовлення або оплата яких здійснюється з використанням інтернету, при здійсненні розрахунків суб`єктами господарювання для підтвердження факту: продажу (повернення) товарів, надання послуг, отримання (повернення) коштів у сфері торгівлі, ресторанного господарства та послуг; здійснення операцій з торгівлі валютними цінностями в готівковій формі, якщо такі операції виконуються не в касах банків; здійснення операцій з видачі готівкових коштів держателем електронних платіжних засобів; приймання комерційними агентами банків та небанківськими фінансовими установами готівки для подальшого її переказу з використанням програмно-технічних комплексів самообслуговування (далі - ПТКС), за винятком ПКТС, що дають змогу користувачеві здійснювати виключно операції з отримання коштів.

Встановлені у цьому Положенні вимоги до змісту розрахункових документів визначають обов`язкові реквізити розрахункових документів/електронних розрахункових документів. У разі відсутності в документі хоча б одного з обов`язкових реквізитів, а також недотримання сфери його призначення, такий документ не прийматиметься як розрахунковий (п. 3 р. І).

Згідно з розділом ІІІ Положення №13: п.1 фіскальний касовий чек на товари (послуги) (далі - фіскальний чек) - розрахунковий документ/електронний розрахунковий документ, створений у паперовій та/або електронній формі (електронний розрахунковий документ), реєстратором розрахункових операцій або програмним реєстратором розрахункових операцій при проведенні розрахунків за продані товари (надані послуги). Фіскальний касовий чек на товари (послуги) за формою № ФКЧ-1 наведений у додатку 1 до цього Положення; п.2 фіскальний чек має містити, зокрема, такі обов`язкові реквізити: цифрове значення штрихового коду марки акцизного податку на алкогольні напої (зазначається у випадках, передбачених чинним законодавством) (рядок 9).

У відповідності до п.1 ст.17 Закону №265-ВР у разі встановлення в ході перевірки факту:

- проведення розрахункових операцій з використанням реєстраторів розрахункових операцій, програмних реєстраторів розрахункових операцій або розрахункових книжок на неповну суму вартості проданих товарів (наданих послуг);

- непроведення розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій та/або програмні реєстратори розрахункових операцій з фіскальним режимом роботи;

- невидачі (в паперовому вигляді та/або електронній формі) відповідного розрахункового документа, що підтверджує виконання розрахункової операції, або проведення її без використання розрахункової книжки на окремому господарському об`єкті такого суб`єкта господарювання,

застосовується штрафна санкція у розмірі 100 відсотків вартості проданих з порушеннями, встановленими цим пунктом, товарів (робіт, послуг) - за порушення, вчинене вперше.

Суд звертає увагу, що штрафну санкцію до позивача застосовано за видачу розрахункового документа, який встановленій законом формі відповідає, однак не містить цифрового значення штрихового коду марки акцизного податку на алкогольні напої. При цьому, штрафну санкцію розраховано на підставі чеків за період з 01.10.2022 року №160197 по 31.11.2022 року №167251 на суму 140010,43 грн.

Разом з тим, санкція пункту 1 статті 17 Закону № 265/95-ВР передбачає відповідальність саме за нероздрукування відповідного розрахункового документа, що підтверджує виконання розрахункової операції, а не за роздрукування розрахункового документа встановленої форми без одного із реквізитів. Як вбачається з матеріалів справи, матеріали перевірки не містять доказів того, що розрахункові документи не було роздруковано та не видано покупцю, що відповідачем не заперечується.

Суд зазначає, що відсутність цифрового значення штрихового коду марки акцизного податку в розрахунковому документі не змінює встановленого факту придбання товару покупцем у визначеного продавця, а вказані чеки підтверджують виконання розрахункової операції. З наявної в матеріалах справи інформації про зміст фіскальних чеків можливо ідентифікувати дату покупки, номер чека, загальну суму, продавця товару, вид товару, найменування товару, кількість товару, тощо. А тому, на думку суду фінансова санкція, визначена у пункті 1 статті 17 Закону № 265/95-ВР, застосована до позивача на загальну суму проведених розрахункових операцій за період з 01.10.2022 року по 31.11.2022 року протиправно.

Відповідно до частини першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи встановлені судом обставини справи, на думку суду, відповідач належними та допустимими доказами не довів правомірності винесеного податкового повідомлення-рішення №4, яким до позивача застосовану штрафну (фінансову) санкцію в розмірі 140010,43 грн. за платежем адміністративні штрафи та інші санкції, а тому воно підлягає скасуванню.

Що стосується штрафу в сумі 1020 грн. суд вказує наступне.

Згідно п.85.2. ст.85 ПК України, платник податків зобов`язаний надати посадовим (службовим) особам контролюючих органів у повному обсязі всі документи, що належать або пов`язані з предметом перевірки. Такий обов`язок виникає у платника податків після початку перевірки.

Судом встановлено, що в ході проведення перевірки продавцю ОСОБА_1 22.12.2022 року вручено запит про надання документів в термін до 23.12.2022 року, а саме:

- Реєстраційного посвідчення на РРО;

- Довідки про опломбування РРО;

- Документів щодо трудових відносин з найманими працівниками;

- Первинних документів на ТМЦ, що підтверджують походження товару, який знаходиться в реалізації господарської одиниці (накладні, ТТН, сертифікати якості та відповідності та інші);

- Книг ОРО;

- Розрахункових книжок;

- Ліцензій;

- Копій контрольних стрічок з касового апарату за період жовтень-листопад 2022 року (а.с.49).

Судом встановлено, що реквізити та відповідні відомості про реєстраційне посвідчення на РРО, довідку про опломбування РРО, застосування розрахункової книжки, ліцензії, контрольні стрічки з касового апарату за період жовтень-листопад 2022 року, на підставі яких і вирахувано штраф в 140010,43 грн., описані в акті перевірки та/або додатках до акту, що свідчить про те, що вони позивачем до перевірки були надані.

Акт перевірки не містить посилань на те, що документи щодо трудових відносин з найманими працівниками та первинні документи на ТМЦ, що підтверджують походження товару, який знаходиться в реалізації господарської одиниці (накладні, ТТН, сертифікати якості та відповідності та інші) відсутні. Посилань в акті на порушення, допущені позивачем в цій частині відсутні.

Суд бере до уваги, що, за таких умов, ні в оскаржуваному рішенні, ні у акті перевірки, ні у відзиві на позов контролюючий орган не вказав яких саме витребуваних документів позивач не надав.

Описане ставить під сумнів обґрунтованість висновку податкового органу про відмову позивача надати витребувані документи.

Згідно п.121.1 ст.121 ПК України незабезпечення платником податків зберігання первинних документів, облікових та інших регістрів, бухгалтерської та статистичної звітності, інших документів з питань обчислення і сплати податків та зборів протягом установлених статтею 44 цього Кодексу строків їх зберігання та/або ненадання платником податків контролюючим органам оригіналів документів (крім документів, отриманих з Єдиного реєстру податкових накладних) чи їх копій при здійсненні податкового контролю у випадках, передбачених цим Кодексом, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 1020 гривень.

Відповідно до п.52-1 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України за порушення податкового законодавства, вчинені протягом періоду з 1 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), штрафні санкції не застосовуються, крім санкцій за: порушення вимог до договорів довгострокового страхування життя чи договорів страхування в межах недержавного пенсійного забезпечення, зокрема страхування додаткової пенсії; відчуження майна, що перебуває у податковій заставі, без згоди контролюючого органу; порушення вимог законодавства в частині: обліку, виробництва, зберігання та транспортування пального, спирту етилового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів; цільового використання пального, спирту етилового платниками податків; обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками; здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального; здійснення суб`єктами господарювання операцій з реалізації пального або спирту етилового без реєстрації таких суб`єктів платниками акцизного податку; порушення нарахування, декларування та сплати податку на додану вартість, акцизного податку, рентної плати (в редакції Закону України № 591-IX від 13.05.2020).

Тобто, перелік порушень податкового законодавства, за які контролюючим органом нараховуються штрафні санкції в період дії карантину на території України є вичерпним та не включає застосування штрафних санкцій за ненадання платником податків контролюючим органам оригіналів документів чи їх копій при здійсненні податкового контролю у період з 01 березня 2020 року і по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину.

Отже штрафні санкції за ненадання платником податків контролюючим органам оригіналів документів чи їх копій при здійсненні податкового контролю у період з 01 березня 2020 року і по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину не застосовуються.

Враховуючи викладене, податкове повідомлення-рішення №4, яким до позивача застосовану штрафну (фінансову) санкцію в розмірі 1020,00 грн. за платежем адміністративні штрафи та інші санкції підлягає скасуванню.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З огляду на це, відшкодуванню підлягають судові витрати в сумі 2684 грн. судового збору.

Керуючись ст.ст. 9, 14, 73-78, 90, 143, 242-246, 250, 255 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної податкової служби у Кіровоградській області №4 від 19.01.2023 року, яким до Товариства з обмеженою відповдіальністю "Торговий Дім Дербі" застосовано штрафні санкції в розмірі 140 010,43 грн.

3. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної податкової служби у Кіровоградській області №4, від 19.01.2023 року, яким до Товариства з обмеженою відповдіальністю "Торговий Дім Дербі" застосовано штрафну (фінансову) санкцію в розмірі 1020,00 грн.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповдіальністю "Торговий Дім Дербі" ), здійснені ним судові витрати на оплату судового збору в сумі 2684,00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної податкової служби у Кіровоградській області (код ЄДРПОУ ВП 43995486).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення за правилами, встановленими ст.ст.293, 295 - 297 КАС України.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду С.В. Дегтярьова