Справа № 440/3830/23
Суддя: О.В. Гіглава
Дата ухвалення: 2023-05-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2023 року м. ПолтаваСправа № 440/3830/23

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Гіглави О.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, у якій просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення, прийняте Головним управлінням Пенсійного фонду України в Полтавській області від 08.02.2023 №37, про відмову у призначенні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", за наслідками розгляду її заяви про призначення пенсії від 08.02.2023;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про призначення пенсії за віком від 08.02.2023 та зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 наступні періоди роботи: з 19.08.1979 по 16.05.1995 та з 17.05.1995 по 15.01.1997 з дати подання заяви про призначення пенсії, а саме з 08.02.2023.

Позовні вимоги мотивовані протиправністю рішення ГУПФУ в Полтавській області від 08.02.2023 №37 про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком, оскільки відповідальність за організацію робіт по веденню, обліку, зберіганню та видачі трудових книжок покладається на голову колгоспу. Недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення, а не для робітників, а отже, й не може впливати на її особисті права. Таким чином, формальні неточності у документах, за загальним правилом, не можуть бути підставою для органів Пенсійного фонду для обмеження особи у реалізації конституційного права на соціальний захист. За викладених обставин, позивач вважає, що їй неправомірно відмовлено управлінням у зарахуванні стажу роботи з 19.08.1979 по 16.05.1995 в колгоспі "Октябрський" та з 17.05.1995 по 15.01.1997 в КПС "Октябрське", оскільки стаж за вказаний період підтверджується записами в її трудовій книжці.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 10.04.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі, а також вирішено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), витребувано докази.

21.04.2023 до суду надійшов відзив ГУПФУ в Полтавській області на позовну заяву, в якому представник управління просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, посилаючись на те, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернулась із заявою від 01.02.2023 про призначення пенсії за віком. За наданими документами та індивідуальними відомостями про застраховану особу страховий стаж, обчислений у відповідності до вимог чинного законодавства, становить 13 років 14 днів. Результати розгляду документів, доданих до заяви: до страхового стажу не зараховано періоди роботи згідно трудової книжки колгоспника НОМЕР_1 від 20.01.1980: з 19.08.1979 по 16.05.1995 - в Колгоспі "Октябрський", оскільки відсутні відомості про підставу внесення даних про вироблені трудодні та встановлений мінімум трудової діяльності, підпис відповідальної особи, а також печатка підприємства не читається; з 17.05.1995 по 15.01.1997 - в КСП "Октябрське", оскільки печатка після запису про звільнення не читається. Враховуючи зазначене прийнято рішення: відмовити ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком через відсутність необхідного страхового стажу. Рішення за результатами розгляду заяви зберігається в електронній пенсійній справі особи. Електронна пенсійна справа зберігається на базі централізованих інформаційних технологій. Керуючись постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1, п.1 заяви з питань пенсійного забезпечення, передбачені абзацом першим пункту 1.1 розділу 1, пунктом 5.1 розділу V Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25листопада 2005 року №22-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27грудня 2005 року за №1566/11846 (далі-Порядок), подаються до будь-якого територіального органу Пенсійного фонду України незалежно від місця проживання (реєстрації) заявника. Заяви, передбачені абзацом другим пункту 1.1 розділу І Порядку, разом зі сканованими копіями документів, які придатні для сприйняття їх змісту (мають містити чітке зображення повного складу тексту документа та його реквізитів), можуть подаватись заявником через Веб-портал електронних послуг Пенсійного фонду України з використанням кваліфікованого електронного підпису або електронної системи BankID. Крім того, розділом IV пункту 4.2 абзацу дванадцятого передбачено, що після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу. Підсумовуючи вищевикладене, за результатом розгляду заяв про призначення або перерахунок пенсії відповідне рішення може прийматись будь - яким органом Пенсійного фонду України незалежно від місця реєстрації заявника.

Справу розглянуто судом за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось на підставі частини 4 статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України.

Дослідивши письмові докази і письмові пояснення сторін, викладені у заявах по суті справи, суд встановив наступні обставини та спірні правовідносини.

01.02.2023 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернулась до пенсійного органу із заявою про призначення/перерахунок пенсії, в якій просила призначити їй пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" /а.с. 32 зі звороту/.

Вказана заява розглянута за принципом екстериторіальності ГУПФУ в Полтавській області.

08.02.2023 за результатами розгляду заяви ГУПФУ в Полтавській області прийнято рішення №37 про відмову ОСОБА_1 в призначення пенсії за віком. За змістом вказаного рішення необхідний пенсійний вік 60 років. Необхідний страховий стаж не менше 27 років. За наданими документами та індивідуальними відомостями про застраховану особу страховий стаж, обчислений у відповідності до вимог чинного законодавства, становить 13 років 14 днів.

За результатами розгляду документів, доданих до заяви, відповідач до страхового стажу не зарахував періоди роботи позивача згідно з трудовою книжкою колгоспника НОМЕР_1 від 20.01.1980: з 19.08.1979 по 16.05.1995 - в Колгоспі "Октябрський", оскільки відсутні відомості про підставу внесення даних про вироблені трудодні та встановлений мінімум трудової діяльності, підпис відповідальної особи, а також печатка підприємства не читається; з 17.05.1995 по 15.01.1997 - в КСП "Октябрське", оскільки печатка після запису про звільнення не читається. /а.с. 13/.

Вважаючи вказане рішення щодо відмови в призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком та неврахування стажу згідно з трудовою книжкою колгоспника НОМЕР_1 від 20.01.1980 з 19.08.1979 по 16.05.1995 та з 17.05.1995 по 15.01.1997 протиправними, позивач звернулася до суду з цим позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд дійшов наступного висновку.

Згідно зі статтею 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

За змістом пункту 1 частини першої статті 8 Закону України від 09.07.2003 №1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (надалі - Закон №1058-IV) право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.

В силу пункту 2 частини першої статті 9 Закону №1058-IV відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком, пенсія по інвалідності, пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Частинами першою, другою статті 24 Закону №1058-IV визначено, що страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Згідно з приписами статті 26 Закону №1058-VІ особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.

Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року - не менше 25 років; з 1 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року - не менше 26 років; з 1 січня 2020 року по 31 грудня 2020 року - не менше 27 років; з 1 січня 2021 року по 31 грудня 2021 року - не менше 28 років; з 1 січня 2022 року по 31 грудня 2022 року - не менше 29 років; з 1 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року - не менше 30 років; з 1 січня 2024 року по 31 грудня 2024 року - не менше 31 року; з 1 січня 2025 року по 31 грудня 2025 року - не менше 32 років; з 1 січня 2026 року по 31 грудня 2026 року - не менше 33 років; з 1 січня 2027 року по 31 грудня 2027 року - не менше 34 років; починаючи з 1 січня 2028 року - не менше 35 років.

До досягнення віку, встановленого абзацами першим і другим цієї частини, право на пенсію за віком за наявності відповідного страхового стажу мають жінки 1961 року народження і старші після досягнення ними такого віку:

55 років - які народилися по 30 вересня 1956 року включно;

55 років 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1956 року по 31 березня 1957 року;

56 років - які народилися з 1 квітня 1957 року по 30 вересня 1957 року;

56 років 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1957 року по 31 березня 1958 року;

57 років - які народилися з 1 квітня 1958 року по 30 вересня 1958 року;

57 років 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1958 року по 31 березня 1959 року;

58 років - які народилися з 1 квітня 1959 року по 30 вересня 1959 року;

58 років 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1959 року по 31 березня 1960 року;

59 років - які народилися з 1 квітня 1960 року по 30 вересня 1960 року;

59 років 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1960 року по 31 березня 1961 року;

60 років - які народилися з 1 квітня 1961 року по 31 грудня 1961 року.

У разі відсутності, починаючи з 1 січня 2018 року, страхового стажу, передбаченого частиною першою цієї статті, право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 63 роки мають особи за наявності страхового стажу: по 31 грудня 2018 року - від 15 до 25 років; з 1 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року - від 16 до 26 років; з 1 січня 2020 року по 31 грудня 2020 року - від 17 до 27 років; з 1 січня 2021 року по 31 грудня 2021 року - від 18 до 28 років; з 1 січня 2022 року по 31 грудня 2022 року - від 19 до 29 років; з 1 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року - від 20 до 30 років; з 1 січня 2024 року по 31 грудня 2024 року - від 21 до 31 року; з 1 січня 2025 року по 31 грудня 2025 року - від 22 до 32 років; з 1 січня 2026 року по 31 грудня 2026 року - від 23 до 33 років; з 1 січня 2027 року по 31 грудня 2027 року - від 24 до 34 років; починаючи з 1 січня 2028 року - від 25 до 35 років.

У разі відсутності, починаючи з 1 січня 2019 року, страхового стажу, передбаченого частинами першою і другою цієї статті, право на призначення пенсії за віком мають особи після досягнення віку 65 років за наявності страхового стажу:

з 1 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року - від 15 до 16 років;

з 1 січня 2020 року по 31 грудня 2020 року - від 15 до 17 років;

з 1 січня 2021 року по 31 грудня 2021 року - від 15 до 18 років;

з 1 січня 2022 року по 31 грудня 2022 року - від 15 до 19 років;

з 1 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року - від 15 до 20 років;

з 1 січня 2024 року по 31 грудня 2024 року - від 15 до 21 року;

з 1 січня 2025 року по 31 грудня 2025 року - від 15 до 22 років;

з 1 січня 2026 року по 31 грудня 2026 року - від 15 до 23 років;

з 1 січня 2027 року по 31 грудня 2027 року - від 15 до 24 років;

починаючи з 1 січня 2028 року - від 15 до 25 років.

У разі відсутності, починаючи з 1 січня 2018 року, необхідного страхового стажу на дату досягнення віку, передбаченого частинами першою - третьою цієї статті, пенсію за віком може бути призначено після набуття особою страхового стажу, визначеного частинами першою - третьою цієї статті на дату досягнення відповідного віку.

Наявність страхового стажу, передбаченого частинами першою - третьою цієї статті, який дає право на призначення пенсії за віком, визначається на дату досягнення особою відповідного віку і не залежить від наявності страхового стажу на дату звернення за призначенням пенсії.

Починаючи з 1 січня 2028 року, у разі наявності 40 і більше календарних років страхового стажу, пенсія за віком призначається незалежно від віку.

Статтею 44 Закону №1058-IV передбачено, що призначення (перерахунок) пенсії здійснюється за зверненням особи або автоматично (без звернення особи) у випадках, передбачених цим Законом.

Звернення за призначенням (перерахунком) пенсії здійснюється шляхом подання заяви та інших документів, необхідних для призначення (перерахунку) пенсії, до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженої особи застрахованою особою особисто або через законного представника недієздатної особи, особи, дієздатність якої обмежена, малолітньої або неповнолітньої особи.

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії визначається правлінням Пенсійного фонду за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення.

Органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію.

При цьому, статтею 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 №1788-ХІІ визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 (надалі - Порядок №637), основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

У силу пункту 20 Порядку №637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток N 5). У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Як слідує зі змісту оскаржуваного рішення, підставою для неврахування пенсійним органом до страхового стажу ОСОБА_1 періодів роботи останньої роботи з 19.08.1979 по 16.05.1995 та з 17.05.1995 по 15.01.1997 згідно із записами у трудовій книжці колгоспника слугували твердження про те, що відносно періоду роботи з 19.08.1979 по 16.05.1995 в Колгоспі "Октябрський" відсутні відомості про підставу внесення даних про вироблені трудодні та встановлений мінімум трудової діяльності, підпис відповідальної особи, а також печатка підприємства не читається, відносно періоду роботи з 17.05.1995 по 15.01.1997 в КСП "Октябрське" печатка після запису про звільнення не читається.

У матеріалах справи мається копія трудової книжки колгоспника НОМЕР_1 від 20.01.1980 на ім`я ОСОБА_2 / ОСОБА_1 /а.с. 14-17, 38-46/.

Згідно з Інструкцією про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 №58 (далі Інструкція), трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

Зміна записів у трудових книжках про прізвище, ім`я, по батькові і дату народження виконується власником або уповноваженим ним органом за останнім місцем роботи на підставі документів (паспорта, свідоцтва про народження, про шлюб, про розірвання шлюбу, про зміну прізвища, ім`я та по батькові тощо) і з посиланням на номер і дату цих документів.

Зазначені зміни вносяться на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки. Однією рискою закреслюється, наприклад, колишнє прізвище або ім`я, по батькові, дата народження і записуються нові дані з посиланням на відповідні документи на внутрішньому боці обкладинки і завіряються підписом керівника підприємства або печаткою відділу кадрів.

Суд зауважує, що на зворотному аркуші трудової книжки колгоспника НОМЕР_1 міститься відмітка про зміну прізвища позивача з " ОСОБА_2 " на " ОСОБА_3 " на підставі свідоцтва про шлюб № НОМЕР_2 /а.с. 38/.

Відтак, на переконання суду, відсутні будь-які сумніви щодо того, що трудова книжка колгоспника НОМЕР_1 належить саме ОСОБА_1 (дівоче прізвище " ОСОБА_2 ").

Зі змісту трудової книжки колгоспника НОМЕР_1 слідує, що:

- 19.08.1979 позивач була прийнята в члени колгоспу "Октябрський" та призначена на посаду секретаря, наказ 8 від 31.08.1979;

- 17.05.1995 колгосп "Октябрський" реорганізовано в КСП "Октябрське", рішення №74 від 17.05.1995;

- 15.01.1997 ОСОБА_1 виведена з членів КСП "Октябрське" за переведенням в КСП "Хлібороб", наказ №1 від 15.01.1997.

Відповідно до пункту 1 постанови Ради Міністрів СССР та ВЦСПС від 06.09.1973 №656 "Про трудові книжки робітників та службовців" трудова книжка є основним документом про трудову діяльність робітників і службовців. Трудові книжки ведуться на всіх робітників і службовців державних, кооперативних і громадських підприємств, установ і організацій, які працювали понад 5 днів, в тому числі на сезонних і тимчасових працівників, а також на позаштатних працівників за умови, якщо вони підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню.

Абзацом 3 пункту 5 Постанови №656 передбачено, що заповнення трудової книжки вперше провадиться адміністрацією підприємства, установи, організації в присутності працівника. Відомості про працівника завіряються підписом спеціально уповноваженої особи та печаткою.

Відповідно до пункту 18 Постанови №656 відповідальність за організацію робіт з ведення, обліку, зберігання і видачі трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації.

Відповідальність за своєчасне та правильне заповнення трудових книжок, за їх облік, зберігання і видачу несе спеціально уповноважена особа, призначена наказом (розпорядженням) керівника підприємства, установи, організації.

За порушення встановленого порядку ведення, обліку, зберігання і видачі трудових книжок посадові особи несуть дисциплінарну, а в передбачених законом випадках іншу відповідальність.

Крім того, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 27.04.1993 №301 "Про трудові книжки працівників" відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації, представництва іноземного суб`єкта господарювання.

За порушення встановленого порядку ведення, обліку, зберігання і видачі трудових книжок посадові особи несуть дисциплінарну, а в передбачених законом випадках іншу відповідальність (пункт 4).

Виходячи з аналізу наведених норм, суд доходить висновку про те, що відповідальність за своєчасне та правильне заповнення трудової книжки, її облік, зберігання та видачу несуть саме спеціально уповноважені особи, що призначені наказом керівника підприємства, установи, організації. Певні недоліки щодо заповнення трудової книжки не можуть бути підставою для неврахування відповідного періоду роботи для обрахунку стажу при призначенні пенсії. Відповідальність та негативні наслідки за порушення при веденні записів у трудову книжку повинні настати саме для особи, яка допустила такі порушення, а не для робітника.

Аналогічні висновки неодноразово висловлював Верховний Суд у своїх постановах, а саме, у постанові від 06.02.2018 у справі №677/277/17, у постанові від 11.07.2019 у справі №683/737/17 та у постанові від 24.05.2018 у справі №490/12392/16-а.

За викладених обставин, суд вважає безпідставним та неправомірним не врахування пенсійним органом до страхового стажу ОСОБА_1 періодів роботи останньої з 19.08.1979 по 16.05.1995 та з 17.05.1995 по 15.01.1997 відповідно до записів у трудовій книжці колгоспника НОМЕР_1 з підстав допущення роботодавцем недоліків при оформленні відповідних записів у трудовій книжці, оскільки відповідальність та негативні наслідки за порушення при веденні записів у трудову книжку повинні настати саме для особи, яка допустила такі порушення, а не для працівника.

Крім того, суд також зауважує, що витребування та перевірка додаткових документів і довідок є правом пенсійного органу.

У спірному випадку пенсійним органом не здійснено жодних дій, спрямованих на отримання відомостей, додаткових документів, на підставі яких можна було б додатково підтвердити та зарахувати до страхового стажу позивача періоди роботи останньої з 19.08.1979 по 16.05.1995 та з 17.05.1995 по 15.01.1997 відповідно до записів у трудовій книжці колгоспника НОМЕР_1 .

За викладених обставин, на переконання суду, приймаючи рішення від 08.02.2023 №37 щодо відмови в призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області діяло протиправно.

Відтак, суд вважає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню позовні вимоги ОСОБА_1 шляхом визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області від 08.02.2023 №37 та зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 01.02.2023 про призначення пенсії за віком з урахуванням висновків суду про необхідність зарахування до страхового стажу позивача періодів роботи останньої з 19.08.1979 по 16.05.1995 в колгоспі "Октябрський" та з 17.05.1995 по 15.01.1997 в КСП "Октябрське" згідно із записами у трудовій книжці колгоспника НОМЕР_1 .

З огляду на наведені обставини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню.

Частиною першою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, при задоволенні позову позивача суд вважає за необхідне стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ГУПФУ в Запорізькій області на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1073,60 грн.

Керуючись статтями 139, 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_3 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (вул. Соборності, буд. 66, м. Полтава, Полтавська область, 36014, ідентифікаційний код 13967927) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області від 08.02.2023 №37.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 01.02.2023 про призначення пенсії за віком з урахуванням висновків суду про необхідність зарахування до страхового стажу позивача періодів роботи останньої з 19.08.1979 по 16.05.1995 в колгоспі "Октябрський" та з 17.05.1995 по 15.01.1997 в КСП "Октябрське" згідно із записами у трудовій книжці колгоспника НОМЕР_1 .

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1073,60 грн (одна тисяча сімдесят три гривні шістдесят копійок).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду в порядку, визначеному частиною 8 статті 18, частинами 7-8 статті 44 та статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Cуддя О.В. Гіглава