Справа № 760/13475/22
Суддя: Жовноватюк В. С.
Дата ухвалення: 2023-05-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СОЛОМ`ЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2023 року Солом`янський районний суд м. Києва в складі головуючого судді Жовноватюк В.С., за участю секретаря Лопатюк А.В., представника позивача Васильченко Л.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, третя особа ОСОБА_2 , про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Солом`янського районного суду міста Києва із вищезазначеною позовною заявою, у якій ОСОБА_1 , що діє через свого представника - адвоката Васильченко Л.І., просить скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ЕАО № 5304152 від 10.02.2020 про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП; повернути матеріали справи до УПП в м. Києві; зобов`язати відповідача забезпечити додаткову перевірку та доопрацювання матеріалу в справі про адміністративне правопорушення, відповідно до вимог ст. 256 КУпАП відносно ОСОБА_2 за фактом дорожньо-транспортної події від 10.02.2022, що сталась о 17 год 20 хв в м. Києві на проспекті Перемоги, 80.

В обґрунтування заявлених вимог зазначає, що 10.02.2022 інспектором УПП в м. Києві Прохоренком Д.І. винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ЕАО № 5304152, якою ОСОБА_2 визнано винним у порушенні п.17.1. ПДР, відповідальність за яке передбачена ч. 3 ст. 122 КУпАП. З постановою позивач ОСОБА_1 не згоден, оскільки із постанови вбачається, що 10.02.2022 о 18:20:51 у м. Києві на проспекті Перемоги, 78 ОСОБА_2 здійснив зупинку на смузі для маршрутних транспортних засобів, чим порушив п.17.1. ПДР. Транспортний засіб «InterCargo F», д.н.з. НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_2 , належить ТОВ «Агромат». Однак, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 242787 від 10.02.2022 ОСОБА_2 о 18 год 10 хв знаходився на місці ДТП, яка трапилась в м. Києві на проспекті Перемоги, 80. Враховуючи схему місця дорожньо-транспортної пригоди, ані інспектори, ані правопорушник не знаходилися о 18 год 20 хв у визначеному в постанову серії ЕАО № 5304152 від 10.02.2022 місці, що унеможливлює існування події адміністративного правопорушення за ч. 3 ст. 122 КУпАП.

Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 25.10.2022 у справі відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику) сторін.

06.12.2022 до суду надійшов відзив від представника відповідача. Проти задоволення позову заперечує. Зазначає, що з позовом звернулась не та особа, яка має право вимоги, оскільки саме ОСОБА_2 є суб`єктом притягнення до адміністративної відповідальності.

Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 23.02.2023 здійснено перехід з розгляду в порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін - в розгляд справи в порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

У судовому засіданні представник позивача - адвокат Васильченко Л.І. підтримала позов з підстав, викладених вище, просила його задовольнити. З приводу заявлених вимог додатково зазначила, що була ДТП, обидва водія , а це позивач і третя особа у справі, знаходились в одному місці, але на одного склали протокол, а інший водій - це третя особа у справі, відповідно до постанови, знаходився далі по дорозі. Позивач з представником вважають, що оскаржуваною постановою було приховано те, що відбувалось у ДТП.

На запитання судді, який у справі (в порядку КАС України) юридичний інтерес ОСОБА_1., і чи взагалі він має таке прво вимоги, представник позивача - адвокат Васильченко Л.І. відповіла, що оскаржуваною постановою порушуються права позивача.

На запитання, як постанова про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 має відношення до ДТП, за яке на ОСОБА_1 склали протокол, представник позивача відповіла, що подія ДТП і порушення ПДР відбулися одночасно, отже на одного водія не можуть скласти протокол, а на іншого - постанову. Крім того додала про необхідність скасування постанови про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності й направлення матеріалів справи на доопрацювання.

На запитання судді, чим передбачена вимога про направлення матеріалів до УПП для доопрацювання, з урахуванням норм КАС України, Васильченко Л.І. відповіла, що на практиці зустрічаються такі рішення.

Інші учасники справи у судове засідання не з`явились, були повідомлені належним чином про дату, час та місце судового розгляду.

Дослідивши матеріали справи та докази у їх сукупності, заслухавши представника позивача, суд приходить до наступного висновку.

Протокольною ухвалою суду відмовлено у задоволенні клопотання про витребування з Шевченківського районного суду міста Києва справи про адміністративне правопорушення № 761/7188/22 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП та з Управління патрульної поліції у м. Києві адміністративного матеріалу в справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП та відеозапис правопорушення.

Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 28.04.2023 відмовлено у задоволенні клопотання представника позивача про призначення судової транспортно-трасологічної та автотехнічної експертизи.

Щодо змісту позовних вимог, ч. 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Стаття 8 КУпАП визначає, що особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Провадження в справах про адміністративні правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про правопорушення.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, яка затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 № 1395 у п. 4 р. 1 визначає, що у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься в разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п`ятою, шостою, восьмою, десятою і одинадцятою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою, третьою, четвертою, шостою і сьомою статті 122, частиною першою статті 123, статтями 124-1, 125, частинами першою, другою і четвертою статті 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128 - 129, частиною першою статті 132-1, частинами третьою, шостою, восьмою, дев`ятою, десятою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140, частинами шостою, сьомою і восьмою статті 152-1 КУпАП.

Відповідно до ст. 287 КУпАП постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 цього Кодексу, особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим.

Так, 10.02.2022 винесено постанову серії ЕАО № 5304152 про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 122 КУпАП.

Згідно з постановою, 10.02.2022 18:20 м. Київ, просп. Перемоги, 78 ОСОБА_2 , керуючи тз, здійснив зупинку (рух) на смузі для маршрутних тз, позначеною дорожнім знаком 5.11, чим порушив п.17.1.ПДР.

Постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є рішенням суб`єкта владних повноважень, актом індивідуальної дії, який встановлює відповідні права та обов`язки для особи, щодо якої він винесений.

Зі змісту регулювання, яке міститься у КАС України, вбачається, що право оскаржити індивідуальний акт має особа, якої він стосується.

Виходячи із самої постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, враховуючи ст. 287 КУпАП та положення КАС України, саме ОСОБА_2 належить право на оскарження постанови.

У свою чергу, позивач ОСОБА_1 оскаржує постанову про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 , яке є актом індивідуальної дії. Такі акти породжують права й обов`язки тільки тих суб`єктів, яким його адресовано.

Також, враховуючи ч.ч. 1, 2, 7 ст. 48 КАС України суд першої інстанції, встановивши, що з позовом звернулася не та особа, якій належить право вимоги, може за згодою позивача та особи, якій належить право вимоги, допустити заміну первинного позивача належним позивачем, якщо це не потягне за собою зміни підсудності адміністративної справи.

Якщо позивач не згоден на його заміну іншою особою, то ця особа може вступити у справу як третя особа, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, про що суд повідомляє третю особу. Якщо позивач згоден на його заміну іншою особою, але така особа не згодна на участь у справі, суд залишає позовну заяву без розгляду, про що постановляється відповідна ухвала.

Заміна позивача допускається до початку судового розгляду справи по суті.

Треті особи, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору, можуть вступити у справу до закінчення підготовчого провадження або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, пред`явивши позов до однієї або декількох сторін. Задоволення позову таких осіб має повністю або частково виключати задоволення вимог позивача до відповідача. У разі вступу третіх осіб, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору, розгляд адміністративної справи за клопотанням учасника справи починається спочатку (ч. 1 ст. 49 КАС України).

Тобто особа - ОСОБА_2 , якій належить право вимоги, залучена позивачем у справу як третя особа без самостійних вимог.

Крім того, право на захист є самостійним суб`єктивним правом, яке з`являється у володільця регулятивного права лише в момент порушення чи оспорення останнього.

Таким чином, відсутність у будь-кого прав чи обов`язків у зв`язку із оскаржуваним рішенням не породжує для останнього і права на захист, тобто права на звернення із адміністративним позовом.

Гарантоване ст. 55 Конституції України й конкретизоване у звичайних законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб стверджувальне порушення було обґрунтованим.

Наведені положення не дозволяють скаржитися щодо законодавства або певних обставин абстрактно, лише тому, що заявники вважають начебто певні положення норм законодавства впливають на їх правове становище.

Рішення, прийняті суб`єктами владних повноважень, дії, вчинені ними під час здійснення управлінських функцій, а також невиконання повноважень, встановлених законодавством (бездіяльність), можуть бути оскаржені до суду відповідно до частин першої, другої ст. 55 Конституції України.

Аналіз вищезгаданих норм права дає підстави вважати, що судовому захисту підлягають порушені права, свободи та інтереси, належні безпосередньо заявникам.

Така позиція щодо застосування положень статей 2, 6 КАС України висловлена у постановах Верховного Суду України 01.12.2015 року у справі № 800/134/15, від 15.12.2015 року у справі № 800/206/15.

Суд звертає увагу на положення ч. 3 ст. 286 КАС України, відповідно до яких за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Тобто місцевий загальний суд як адміністративний при розгляді справ з приводу рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності, в силу положень КАС України, не має право прийняти рішення про направлення матеріалів до УПП у м. Києві на доопрацювання.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Зважаючи на викладене вище, суд дійшов висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Пункт 3 ч. 3 ст. 286 КАС України визначено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення.

Керуючись ст.ст. 5-7, 9, 77, 90, 241-247, 262, 286 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову, - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Шостого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.С. Жовноватюк

Повний текст виготовлено 03.05.2023