Справа № 160/11744/21
Суддя: Врона Олена Віталіївна
Дата ухвалення: 2023-05-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

05 травня 2023 рокуСправа №160/11744/21

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді

Врони О.В., розглянувши у порядку письмового провадження у м. Дніпрі заяву ОСОБА_1 про визнання протиправною бездіяльності вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду і постановлення окремої ухвали у справі №160/11744/21 за позовною заявою ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20.09.2021 (залишеним без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 09.02.2022) позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Військової частини НОМЕР_1 (польова пошта НОМЕР_3 ) ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_4 ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії-задоволено частково.

Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 (польова пошта НОМЕР_3 ) ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_4 ) надати довідку про нарахування індексації ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) за період проходження військової служби з 04.07.2016 року по 01.07.2021 року.

Визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 (польова пошта НОМЕР_3 ) щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення у період з 04.07.2016 року по 01.07.2021 року.

Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 (польова пошта НОМЕР_3 ) ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_4 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) індексацію грошового забезпечення за період з 04.07.2016 року по 28.02.2018 року з урахуванням січня 2008 року як базового місяця, а в період з 01.03.2018 року по 01.07.2021 року - березня 2018 року.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Судове рішення набрало законної сили 09.02.2022

Строк пред`явлення виконавчого документа до виконання до 09.02.2025 (включно).

Від ОСОБА_1 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла заява про постановлення окремої ухвали у справі №160/11744/21 за позовною заявою ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Позивач просить: установити, що має місце протиправна бездіяльність, вчинена суб`єктом владних повноважень - Військовою частиною НОМЕР_1 на виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20.09.2021 у справі №160/11744/21; винести окрему ухвалу для вжиття заходів усунення причин та умов, що сприяли невиконанню рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20.09.2021 по справі №160/11744/21.

В обґрунтування заяви позивач вказує, що Військовою частиною НОМЕР_1 судове рішення не виконано.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26.04.2023 призначено до розгляду заяву позивача про постановлення окремої ухвали у справі в порядку письмового провадження без виклику учасників справи.

Запропоновано відповідачу надати пояснення з приводу поданої позивачем заяви разом із підтверджуючими доказами до 03.05.2023.

01.05.2023 електронною поштою від Військової частини НОМЕР_1 надійшли пояснення на заяву позивача.

Відповідачем повідомлено, що Військова частина є бюджетною, неприбутковою організацією та фінансується Міністерством оборони України.

26.08.2022 командиром Військової частини НОМЕР_1 видано наказ №2528 про виконання рішень судів щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 04.07.2016 по 28.02.2018 з урахуванням січня 2008 року як базового місяця, а в період з 01.03.2018 по 01.07.2021 березень 2018.

Відповідно до довідки щодо нарахування та виплати індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 здійснено розрахунок індексації грошового забезпечення з урахуванням березня 2018 року як базового місяця.

Відповідачем також повідомлено, що було подано заявку до Державної казначейської служби щодо замовлення відповідних коштів для виконання іншої частини рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20.09.2021 року по справі №160/11744/21 за період з 04.07.2016 року по 28.02.2018 року з урахуванням січня 2008 року як базового місяця.

При вирішенні заяви суд виходить з наступного.

Відповідно до положень статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

За ст. 14 Кодексу адміністративного судочинства України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Аналогічні приписи встановлені і в ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 N 1402-VIII судове рішення, яким закінчується розгляд справи в суді, ухвалюється іменем України. Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд у межах повноважень, наданих йому законом. Невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом.

Конституційний Суд України у рішенні від 30.06.2009 року N 16-рп/2009 зазначив, що метою судового контролю є своєчасне забезпечення захисту та охорони прав і свобод людини і громадянина, та наголосив, що виконання всіма суб`єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової (абзац перший підпункту 3.2 пункту 3, абзац другий пункту 4 мотивувальної частини).

У рішенні № 5-рп/2013 від 26.06.2013 Конституційний Суд України звернув увагу, що право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень - складовою права на справедливий судовий захист.

Таким чином, з моменту набрання законної сили судовим рішенням виникає безумовний обов`язок його виконання.

Частиною 1 ст. 383 КАС України визначено, що особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 249 КАС України суд, виявивши під час розгляду справи порушення закону, може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним суб`єктам владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону.

У разі необхідності суд може постановити окрему ухвалу про наявність підстав для розгляду питання щодо притягнення до відповідальності осіб, рішення, дії чи бездіяльність яких визнаються протиправними. Суд може постановити окрему ухвалу у випадку зловживання процесуальними правами, порушення процесуальних обов`язків, неналежного виконання професійних обов`язків (в тому числі якщо підписана адвокатом чи прокурором позовна заява містить суттєві недоліки) або іншого порушення законодавства адвокатом або прокурором. Окрема ухвала щодо прокурора або адвоката надсилається органу, до повноважень якого належить притягнення до дисциплінарної відповідальності прокурора або адвоката відповідно (ч. 2, ч.3 ст. 249 КАС України).

Зі змісту ст.383 КАС України вбачається, що застосування судом до суб`єкта владних повноважень-відповідача у справі заходів передбачених наведеною статтею можливе лише у разі встановлення факту невиконання таким суб`єктом дій зобов`язального характеру, визначених рішенням суду, що має бути підтверджено відповідними доказами.

При цьому, постановлення окремої ухвали є правом, а не обов`язком суду, що підтверджено Верховним Судом у постанові від 05.11.2020 року у справі №855/87/20.

Окрема ухвала може постановлятись лише при наявності очевидно протиправних дій відповідних осіб, лише у разі, якщо під час судового розгляду судом встановлено склад правопорушення.

Прийняття окремої ухвали повинно сприяти усуненню порушень закону, яке неможливо досягти шляхом прийняття рішення суду по суті вимог, заявленого позову або заяв.

Постановою Верховного Суду від 30.04.2020 у справі №804/2076/17 встановлена наступна позиція Верховного Суду: Сам факт відсутності певного результату (виплати коштів за судовим рішенням) не може бути достатнім підтвердженням того, що суб`єкт владних повноважень допустив саме протиправну бездіяльність. Про протиправність може свідчити, зокрема, те, що суб`єкт владних повноважень бездіяв за обставин, коли мав реальну можливість реалізувати свої повноваження, повинен був це зробити, але не зробив (чи зробив несвоєчасно, з порушенням процедури чи інших вимог), що спричинило порушення прав та інтересів особи.

Суд зазначає, що згідно ч. 1 ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

З огляду на вищенаведене, у разі невиконання судового рішення, позивач має право вимагати вжиття спеціальних заходів впливу на боржника, передбачених законодавством про виконавче провадження.

У даній справі встановлено часткове невиконання військовою частиною рішення суду. Питання виплати заборгованості залежить виключно від наявності відповідного фінансування та не лежить у площині свободи розсуду військової частини.

Як вказує сам позивач рішення суду знаходиться на примусовому виконанні в Центально-міському відділі державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро).

Відповідно до ч. 1. ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження» сторони виконавчого провадження та прокурор як учасник виконавчого провадження мають право ознайомлюватися з матеріалами виконавчого провадження, робити з них виписки, знімати копії, заявляти відводи у випадках, передбачених цим Законом, мають право доступу до автоматизованої системи виконавчого провадження, право оскаржувати рішення, дії або бездіяльність виконавця у порядку, встановленому цим Законом, надавати додаткові матеріали, заявляти клопотання, брати участь у вчиненні виконавчих дій, надавати усні та письмові пояснення, заперечувати проти клопотань інших учасників виконавчого провадження та користуватися іншими правами, наданими законом.

Статтею 74 Закону України «Про виконавче провадження» надано право стороні виконавчого провадження на оскарження рішень, дій або бездіяльності виконавців та посадових осіб органів державної виконавчої служби.

Позивачем не надано доказів, що державним виконавцем вчинено всі передбачені чинним законодавством заходи, направлені на виконання рішення в примусовому порядку, доказів оскарження рішень, дій або бездіяльності виконавців та посадових осіб органів державної виконавчої служби.

Норма ч. 1 ст. 383 КАС України спрямована на захист прав особи-позивача щодо належного виконання рішення суду, яке набрало законної сили. Звернення до суду в порядку ст. 383 КАС України є виключною мірою, якщо позивачем було вичерпано усі можливі механізми на стадії примусового виконання рішення суду.

Вказані висновки узгоджуються з висновками, викладеними у поставні Великої Палати Верховного Суду від 09.12.2021 у справі №9901/235/20.

Враховуючи вищенаведене, звернення позивача в порядку ч. 1ст. 383 КАС України до суду на даний час є передчасним.

Відповідно до ч. 6 ст. 383 КАС України за відсутності обставин протиправності відповідних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень - відповідача та порушення ним прав, свобод, інтересів особи-позивача, суд залишає заяву без задоволення.

Керуючись статтями 243, 248, 249,383 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про визнання протиправною бездіяльності вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду і постановлення окремої ухвали у справі №160/11744/21 за позовною заявою ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії- залишити без задоволення.

Ухвала суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені статтями 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.В. Врона