Справа № 200/543/23
Суддя: Зеленов А.С.
Дата ухвалення: 2023-05-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 травня 2023 року Справа№200/543/23

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Зеленова А.С., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправним та скасування акту службового розслідування від 26 грудня 2022 року, наказу №320 від 4 грудня 2022 року щодо зняття з усіх видів забезпечення, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

До Донецького окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , надісланий на адресу суду через підсистему ЄСІТС Електронний суд, в якому позивач просить суд:

визнати протиправним та скасувати акт службового розслідування від 26 грудня 2022 року, яким ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушень, відповідно до ст. ст. 4, 45 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, ст. ст. 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України;

визнати протиправним та скасувати наказ командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) № 320 від 04 грудня 2022 року щодо зняття з усіх видів забезпечення з 04 листопада 2022 року рядового ОСОБА_1 , номера обслуги 9 мінометного взводу мінометної батареї Військової частини НОМЕР_1 ;

зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 здійснити перерахунок грошового забезпечення за листопад 2022 року рядового ОСОБА_1 , номера обслуги 9 мінометного взводу мінометної батареї Військової частини НОМЕР_1 та виплатити йому додаткову винагороду за листопад 2022 року в повному обсязі зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 здійснити перерахунок грошового забезпечення за грудень 2022 року рядового ОСОБА_1 , номера обслуги 9 мінометного взводу мінометної батареї військової частини НОМЕР_1 та виплатити йому додаткову винагороду та премію за грудень 2022 року в повному обсязі.

В обґрунтування позовної заяви позивач зазначає, що з лютого 2022 року проходить військову службу за призовом на посаді рядового номера обслуги 3 мінометного взводу мінометної батареї у Військовій частині НОМЕР_1 .

09 жовтня 2022 року під час виконання бойового завдання на бойовій позиції позивач отримав травму пов`язану з проходженням військової служби контузію (закриту черепно-мозкову травму, струс головного мозку, акубаротравму), що підтверджується відповідною випискою із амбулаторної картки хворого.

Висновком військово-лікарської комісії від 31 жовтня 2022 року, на підставі статті 32 графи Розкладу хвороб Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, графи ТДВ, встановлено потребу відпустки за станом здоров`я на 30 календарних днів. Нормою статті 32 графи Розкладу хвороб Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України передбачено встановлення тимчасової непридатності. Потреби лікування, відпустки, звільнення тощо. На підставі висновку ВЛК позивачеві надано відпустку строком на 30 календарних днів, з 03 листопада 2022 року по 03 грудня 2022 року. Питання зазначене в рапорті про придатність до військової служби військовослужбовця вирішено не було.

03 грудня 2022 року позивач повернувся з відпустки до Військової частини НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_1 , про що черговий в книзі реєстрації відвідувачів зробив відповідний запис.

04 грудня 2022 року позивач вибув до м. Дружелюбівка та подав рапорт про неможливість виконання бойових наказів та завдань, у зв`язку із суттєвим погіршенням стану здоров`я (звертаючи увагу командирів на встановлену непридатність до строкової служби згідно військового квитка) та проханням перевести в інший підрозділ, відповідний до стану здоров`я. Рапорт було прийнято та направлено до командира батальйону

04 грудня 2022 року наказом командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) знято з усіх видів забезпечення рядового ОСОБА_1 , номера обслуги 9 мінометного взводу мінометної батареї Військової частини НОМЕР_1 , у зв`язку з чим, позивачеві за листопад 2022 року та грудень 2022 року безпідставно не виплатили грошове забезпечення у розмірі, передбаченому чинним законодавством.

Наказ від 04 грудня 2022 року винесено за результатами службового розслідування, які зазначені в спірному акті від 26 грудня 2022 року, що не відповідає вимогам ст. ст. 84, 85 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України. А самим наказом позбавлено військовослужбовця грошового забезпечення за місяць, який передує самому наказу.

26 грудня 2022 року відносно позивача складено акт службового розслідування, яким нібито за вчинення правопорушення, відповідно до ст. ст. 4, 45 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, ст. ст. 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, запропоновано накласти дисциплінарне стягнення на військовослужбовця; до наказу про виплату додаткової винагороди за грудень 2022 року не включати номера обслуги 3 мінометного взводу мінометної батареї військової частини НОМЕР_1 рядового ОСОБА_1 ; не виплачувати премію у повному обсязі за грудень 2022 року; та вчинити інші дії. З копією акту позивача ознайомлено 03 січня 2023 року, про що на документі зроблено відповідну відмітку.

Підставами притягнення до відповідальності в акті зазначено, що позивач нібито самовільно залишив Військову частину НОМЕР_1 та незаконно відмовився виконувати бойове завдання.

29 грудня 2022 року позивача направлено на повторне проходження ВЛК, під час якого, стан здоров`я військовослужбовця значно погіршився і після огляду лікарем позивача направлено на стаціонарне відділення лікарні з гіпертонічним кризом.

Позивач зазначає, що не згоден із притягненням його до відповідальності, зазначене в спірному акті службового розслідування не відповідає дійсності, оскільки 03 грудня 2022 року він своєчасно прибув із відпустки до військової частини НОМЕР_1 , яка розташована у АДРЕСА_1 . Відповідачем не враховано час необхідний на проїзд військовослужбовця в межах України до місця проведення відпустки та назад.

Командири військової частини діяли не в спосіб та порядок, передбачений Законами України, як того вимагає ст. 19 Конституції України. Після закінчення встановленого безперервного перебування на лікуванні у закладах охорони здоров`я та у відпустці для лікування у зв`язку з хворобою військовослужбовець підлягає огляду військово-лікарською комісією для вирішення питання про придатність його до військової служби. Замість цього, позивачеві видано бойовий наказ, без встановлення його придатності-непридатності для проходження військової служби, не переконавшись, що він може його виконати за станом здоров`я. Командири й не могли побачити документальне підтвердження скарг військовослужбовця про стан його здоров`я, у зв`язку з порушенням процедури відносно військовослужбовця, який повернувся з відпустки за станом здоров`я.

Позбавлення премії чи надбавок є наслідком застосування визначеного Дисциплінарним статутом дисциплінарного стягнення і неможливо саме по собі, як окремий вид покарання, без застосування дисциплінарного стягнення.

Просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

У встановлений судом строк відповідачем надано відзив, в обґрунтування якого зазначає, що ОСОБА_1 проходить військову службу у Військовій частині НОМЕР_1 з 25 лютого 2022 року.

Виплата грошового забезпечення позивачу здійснюється на підставі Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам затвердженого наказом №260 від 07 червня 2018 року, постанови КМУ від 28 лютого 2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», телеграми Міністра оборони України ОСОБА_2 від 25 березня 2022 року (вх.№223 від 26 березня 2022 року до наказів про виплату додаткової винагороди в розмірі 100000 гривень або 30 000 гривень).

Грошове забезпечення виплачується в межах асигнувань, передбачених у кошторисі військової частини на грошове забезпечення військовослужбовців.

Грошове забезпечення виплачується: щомісячні основні та додаткові види - в поточному місяці за минулий; одноразові додаткові види - в місяці видання наказу про виплату або в наступному після місяця, в якому наказом оголошено про виплату (з урахуванням вимог Бюджетного кодексу України).

Щодо позовної вимоги позивача про визнання протиправним та скасування акту службового розслідування від 26 грудня 2022 року, яким позивача визнано винним у вчиненні правопорушень відповідно до ст. ст. 4, 45 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, ст. ст. 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України відповідач зазначає наступне.

Службове розслідування - це комплекс заходів, які здійснюються з метою уточнення причин, установлення обставин та умов, що сприяли вчиненню правопорушення, відповідальність за яке передбачена законодавством України, та ступеня вини особи (осіб), яка вчинила це правопорушення. Висновок службового розслідування, в якому відображено узагальнений опис виявлених порушень норм законодавства, не є рішенням суб`єкта владних повноважень, яке безпосередньо породжує правові наслідки для суб`єктів відповідних правовідносин і має обов`язковий характер.

За своєю правовою природою висновок службового розслідування є службовим документом, який фіксує факт проведення службового розслідування і є носієм доказової інформації про обставини, що стали підставами для його призначення.

Висновки службового розслідування не породжують обов`язкових юридичних наслідків.

Зафіксовані в результатах службового розслідування обставини можуть бути підтверджені або спростовані судом у разі спору про законність рішень суб`єкта владних повноважень, в основу яких покладені зазначені в ньому висновки.

Правова природа висновку службового розслідування унеможливлює здійснення судового розгляду вимог про скасування такого висновку (постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у справі №640/9600/20, провадження №К/9901/23733/20).

Щодо визнання протиправним та скасування наказу командира Військової частини НОМЕР_1 № 320 від 04 грудня 2022 року щодо зняття з усіх видів забезпечення з 04 листопада 2022 року рядового ОСОБА_1 , номера обслуги 3 мінометного взводу мінометної батареї Військової частини НОМЕР_1 , відповідач зазначає наступне.

Відповідно до рапорту тимчасово виконуючого обов`язки командира мінометної батареї Військової частини НОМЕР_1 старшого лейтенанта ОСОБА_3 від 04 грудня 2022 року (вх.3623 від 04 грудня 2022 року) 03 грудня 2022 року позивач не повернувся з відпустки за станом здоров`я та не приступив до виконанню своїх обов`язків. Тобто позивач на час написання рапорту був відсутній в своєму підрозділі 1 добу.

04 грудня 2022 року наказом командира Військової частини НОМЕР_1 №426 (адміністративно- господарської діяльності) за вищевказаним фактом призначено службове розслідування.

04 грудня 2022 року позивач прибув до свого підрозділу. Тимчасово виконуючий обов`язки командира мінометної батареї Військової частини НОМЕР_1 старший лейтенант ОСОБА_4 подав рапорт про прибуття позивача до підрозділу та про те, що той приступив до виконання своїх обов`язків з запізненням на одну добу.

04 грудня 2022 року командиром Військової частини НОМЕР_1 було видано наказ №320 (по стройовій частині) згідно якого:

п.5 Позивача знято з усіх видів забезпечення з 04 грудня 2022 року відповідно до рапорту командира підрозділу.

п.8. Позивача поставлено на усі види забезпечення з «04» грудня 2022 відповідно до рапорту командира підрозділу.

Отже на думку відповідача ніяких негативних наслідків для позивача згідно вказано вище наказу не настало.

Що стосується зазначення дати 04 листопада 2022 в витязі з наказу №320 від 04 грудня 2022 року, то при підготовці витягу з наказу виконавець допустив помилку, вказавши (листопад) замість (грудень). В оригіналі наказу такої помилки не має.

Щодо здійснення позивачу перерахунку грошового забезпечення за листопад 2022 року та виплати йому додаткової винагороди за листопад 2022 року в повному обсязі.

Відповідно до висновку військово-лікарської комісії №2810 від 31 жовтня 2022 року позивач потребував відпустки за станом здоров`я. Така відпустка йому була надана з 03 листопада 2022 по 02 грудня 2022.

Отже, на час проходження військово-лікарської комісії, проїзду до місця її проведення та в зворотному напрямку, знаходження у відпустці за станом здоров`я у період часу з 03 листопада 2022 року по 02 грудня 2022 року позивач не приймав безпосередню участь в бойових діях або щодо забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони відсічі і стримування збройної агресії перебуваючи в районах у період здійснення таких заходів, тому йому за листопад 2022 нарахована додаткова винагорода у розмірі 30000 гривень.

Крім того, у висновку військово-лікарської комісії №2810 від 31 жовтня 2022 року не вказано, що травма яку отримав позивач відноситься до тяжких.

Відповідно до п.1 постанови КМУ від 28 лютого 2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям час дії воєнного стану» № 168 додаткова винагорода в розмірі 100000 грн виплачується: у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, а для поліцейських та осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту - із участю у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.

Відповідач вважає що грошове забезпечення позивача в листопаді 2022 нараховано та виплачено йому у повному обсязі.

Щодо перерахунку грошового забезпечення за грудень 2022 року та виплати додаткової винагороди та премії за грудень 2022 року в повному обсязі зазначає наступне.

В ході проведення службового розслідування від 04 грудня 2022 року від тимчасово виконуючого обов`язки командира мінометної батареї ОСОБА_3 13 грудня 2022 року на ім`я командира військової частини надійшов рапорт згідно якого стало відомо що 13 грудня 2022 року о 19.40 ним був віддано позивачу бойовий наказ який позивач відмовився виконувати. За фактом не виконання бойового наказу проведено службове розслідування в рамках службового розслідування, яке почато 04 грудня 2022 року.

За результатами службового розслідуванням постійно-діючою комісією з проведень службових розслідувань та перевірок щодо невиконання (неналежного виконання) службових обов`язків та вчинення правопорушень військовослужбовцями військової частини НОМЕР_1 було встановлено, що позивач порушив вимоги нормативно-правових актів-ст.11,16, Статуту внутрішньої служби ЗСУ, ст. 4, ст.45 Дисциплінарного Статуту ЗСУ та винесено рішення:- запропонувати не виплачувати додаткову винагороду, премію позивачу за грудень 2022 року на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» та телеграми Міністра оборони України Олексія Резнікова від 25 березня 2022 року (вх.№223 від 26 березня 2022року ), наказу Міністра оборони України №260 від 07 червня 2018 року «Про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам».

Відповідно п. 10 до телеграми Міністра оборони України Олексія Резнікова від 25 березня 2022 року( вх.№223 від 26 березня 2022 року) до наказів про виплату додаткової винагороди в розмірі 100000 гривень або 30 000 гривень не включати військовослужбовців які:

-п.п.8 відмовились виконувати бойові накази (розпорядженням)- за місяць у якому здійснено таке порушення.

-п.п.11 у разі вчинення інших дій (бездіяльності),які мають ознаки адміністративного або кримінального правопорушення- за місяць, у якому здійснено таке правопорушення.

За фактом невиконання позивачем бойового наказу до ДБР командиром військової частини направлено повідомлення на підставі якого та матеріалів службового розслідування Другим слідчим відділом (з дислокацією у м. Харків) Територіального управління ДБР розташованого у м. Полтава зареєстровано кримінальне провадження №00000276 від 22 лютого 2023 року за ознаками кримінального правопорушення ч.4 ст.402 КК України.

Вважає, що позовна заява задоволенню не підлягає, у зв`язку із чим просить суд відмовити у задоволенні позову.

Ухвалою суду від 14 лютого 2023 року позовну заяву залишено без руху, надано позивачу термін протягом десяти днів, починаючи з наступного дня після отримання цієї ухвали, впродовж якого позивач має надати: заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду та докази поважності причин його пропуску

У строк встановлений судом представником позивача надіслано заяву про поновлення строку звернення до суду.

Ухвалою суду від 2 березня 2023 року заяву представника позивача адвоката Пікуліна Р.М. про поновлення строку звернення до суду по справі №200/543/23 задоволено. Поновлено ОСОБА_1 строк звернення до суду із позовом до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправним та скасування акту службового розслідування від 26 грудня 2022 року, наказу № 320 від 4 грудня 2022 року щодо зняття з усіх видів забезпечення , зобов`язання вчинити певні дії.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 2 березня 2023 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі №200/543/23 в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

20 березня 2023 року до суду надійшов відзив на позовну заяву із додатками.

Правом надання до суду відповіді на відзив відповідно до ст.163 КАС України позивач та його представник не скористались.

6 квітня 2023 року до суду надійшло клопотання представника відповідача про долучення в якості доказів довідки про розміри щомісячних основних та додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій за 2022 рік.

24 квітня 2023 року до суду надійшло клопотання представника відповідача про долучення до матеріалів справи докази відправлення відзиву позивачу.

Ухвалою суду від 05 травня 2023 року закрито провадження у справі №200/543/23 з в частині позовних вимог щодо визнання протиправним та скасування акту службового розслідування від 26 грудня 2022 року, яким ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушень, відповідно до ст. ст. 4, 45 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, ст. ст. 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України.

Згідно з пунктом 10 частини 1 статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом.

За приписами частини 5 статті 262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Враховуючи відсутність клопотань сторін щодо розгляду справи у судовому засіданні, справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та повідомлення сторін.

Перевіривши матеріали справи, вирішивши питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд встановив наступне.

Позивач, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є громадянином України, що підтверджується копією паспорта № НОМЕР_2 , виданого органом 1443, РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

З 25 лютого 2022 року позивач проходить службу в Збройних Силах України.

Відповідно до наказу командира Військової частини НОМЕР_1 №37 від 25 лютого 2022 року за штатом 05/195-01 воєнного часу рядового ОСОБА_1 , призначено водієм 1 стрілецького відділення 3 стрілецького взводу 4 стрілецької роти, зараховано до списків особового складу та поставлено на всі види забезпечення з 25 лютого 2022 року. Позивачу встановлено посадовий оклад за посадою 2550 грн, встановлена щомісячна премія в максимальному розмірі 341% окладу, надбавка за особливості проходження служби в розмірі 65% посадового окладу з урахуванням окладу за військовим звання та надбавки за вислугу років з 25 лютого 2022 року.

Наказом командира Військової частини НОМЕР_1 №163 від 1 липня 2022 року солдата ОСОБА_1 увільнено від займаної посади водія 1 стрілецького відділення 3 стрілецького взводу 4 стрілецької роти та призначено номером обслуги мінометного взводу мінометної батареї Військової частини НОМЕР_1 з 1 липня 2022 року. Встановлено посадовий оклад за посадою 2640 грн, встановлена щомісячна премія у розмірі 302% окладу, надбавка за особливості проходження служби в розмірі 65% посадового окладу з урахуванням окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років.

09 жовтня 2022 року під час виконання бойового завдання на бойовій позиції позивач отримав травму пов`язану з проходженням військової служби контузію (закриту черепно-мозкову травму, струс головного мозку, акубаротравму), що підтверджується відповідною випискою із амбулаторної картки хворого.

16 жовтня 2022 року позивач на адресу начальника військової частини направив рапорт про направлення до ВЛК з метою встановлення придатності або непридатності до військової служби.

Відповідно до витягу з наказу командира Військової частини НОМЕР_1 від 27 жовтня 2022 року №281 рядовий ОСОБА_1 , номер обслуги 3 мінометного взводу мінометної батареї військової частини НОМЕР_1 вибув до військового мібільного госпіталю військової частини НОМЕР_4 АДРЕСА_2 для проходження військово-лікарської комісії з метою визначення ступеню придатності до військової служби у Збройних Силах України, які проходили лікування у медичному пункті військової частини НОМЕР_1 .

Відповідно до довідки військово-лікарської комісії військової частини НОМЕР_4 від 31 жовтня 2022 року №2810 встановлено, що травма ОСОБА_1 пов`язана з проходженням військової служби. Стан після ВТ (09 жовтня 2022 року) :ЗЧМТ, струсу головного мозку, акубаротравми. Астено-вегетативний синдром. Післяконтузійна оптиконейропатія обох очей. На підставі ст.32 графи ІІ Розкладу хвороб, графи ТДВ потребує відпустки за станом здоров`я на 30 (тридцять) календарних днів.

3 листопада 2022 року рядовий ОСОБА_1 , номер обслуги 3 мінометного взводу мінометної батареї військової частини НОМЕР_1 вибув у відпустку за станом здоров`я у м. Київ на 30 календарних днів з 3 листопада 2022 року по 2 грудня 2022 року, що підтверджується наказом командира Військової частини НОМЕР_1 від 3 листопада 2022 року №288.

Відповідно до витягу з наказу командира Військової частини НОМЕР_1 від 04 грудня 2022 року №320 рядового ОСОБА_1 номера обслуги 3 мінометного взводу мінометної батареї Військової частини НОМЕР_1 , який 03 грудня 2022 року не повернувся з відпустки, знято з усіх видів забезпечення частини з 04 грудня 2022 року.

У зв`язку із чим, позивачеві за листопад 2022 року та грудень 2022 року не виплачено грошове забезпечення у розмірі, передбаченому чинним законодавством.

Не погоджуючись з невиплатою додаткової винагороди за листопад 2022 року, додаткової винагороди та премії за грудень 2022 року, вважаючи протиправними та такими, що підлягають скасуванню наказ командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) № 320 від 04 грудня 2022 року щодо зняття з усіх видів забезпечення з 04 листопада 2022 року рядового ОСОБА_1 , номера обслуги 3 мінометного взводу мінометної батареї Військової частини НОМЕР_1 та акт службового розслідування від 26 грудня 2022 року, яким ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушень, відповідно до ст. ст. 4, 45 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, ст. ст. 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що склались між сторонами, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 6 Конституції України органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України.

Згідно зі ст. 24 Конституції України гарантується рівність конституційних прав і свобод та рівність всіх громадян перед законом.

На виконання частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Частиною 2 статті 2 КАС України встановлено, що у справах про оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022, у зв`язку з військовою агресією держави-терориста російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України Про правовий режим воєнного стану постановлено ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Одночасно, військовому командуванню (Генеральному штабу Збройних Сил України, Командуванню об`єднаних сил Збройних Сил України, командуванням видів, окремих родів військ (сил) Збройних Сил України, управлінням оперативних командувань, командирам військових з`єднань, частин Збройних Сил України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України) разом із Міністерством внутрішніх справ України, іншими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування постановлено запроваджувати та здійснювати передбачені Законом України Про правовий режим воєнного стану заходи і повноваження, необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави.

Відповідно до п. 31 ч. 11 ст. 85 Конституції України та ст. 5 Закону України Про правовий режим воєнного стану Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX Про затвердження Указу Президента України Про введення воєнного стану в Україні затверджено Указ Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 Про введення воєнного стану в Україні.

Законом України від 15 березня 2022 року №2119-IX Про затвердження Указу Президента України Про продовження строку дії воєнного стану в Україні затверджено Указ Президента України від 14 березня 2022 року № 133/2022 Про продовження строку дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб.

Законом України від 21 квітня 2022 року № 2212-IX Про затвердження Указу Президента України Про продовження строку дії воєнного стану в Україні затверджено Указ Президента України від 18 квітня 2022 року № 259/2022 Про продовження строку дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб.

Законом України від 22 травня 2022 року №2263-IX Про затвердження Указу Президента України Про продовження строку дії воєнного стану в Україні затверджено Указ Президента України від 17 травня 2022 року № 341/2022 Про продовження строку дії воєнного стану в Україні, яким продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб.

Законом України від 15 серпня 2022 року №2500-IX «Про затвердження Указу Президента України Про продовження строку дії воєнного стану в Україні затверджено Указ Президента «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 12 серпня 2022 року № 573/2022, яким продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб, до 21 листопада 2022 року.

Законом України від 16 листопада 2022 року №2738-IX «Про затвердження Указу Президента України Про продовження строку дії воєнного стану в Україні затверджено Указ Президента України від 7 листопада 2022 року № 757/2022 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні", яким продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 21 листопада 2022 року строком на 90 діб.

Законом України від 7 лютого 2023 року №2915-ІХ «Про затвердження Указу Президента України Про продовження строку дії воєнного стану в Україні затверджено Указ Президента України від 6 лютого 2023 року № 58/2023 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні", яким продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 19 лютого 2023 року строком на 90 діб.

На виконання Указів Президента України від 24 лютого 2022 №64 Про введення воєнного стану в Україні та №69 Про загальну мобілізацію, Кабінетом Міністрів України 28 лютого 2022 року прийнята постанова № 168, пунктом 1 якої установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським, а також особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, які несуть службу в органах і установах зазначеної Служби, що розташовані в межах адміністративно-територіальних одиниць, на території яких надається допомога в рамках Програми є Підтримка, виплачується додаткова винагорода в розмірі 30 000 грн щомісячно, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 грн. в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Отже, з 24 лютого 2022 року у військовослужбовців Збройних Сил України, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, виникло право на отримання додаткової винагороди в розмірі 100 000 грн. в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Підставою для нарахування та виплати такої винагороди є відповідний наказ командира.

Наказом командира Військової частини НОМЕР_1 від 3 листопада 2022 року №288 позивачу надано відпустку з 03 листопада 2022 року по 02 грудня 2022 року.

Відповідно до відпускного квитка №143 від 03 листопада 2022 року ОСОБА_1 зобов`язаний прибути до місця служби у Військову частину НОМЕР_1 03 грудня 2022 року.

Згідно рапорту тимчасово виконуючого обов`язки командира мінометної батареї військової частини НОМЕР_1 старшого лейтенанта ОСОБА_3 від 04 грудня 2022 року (вх.3623 від 04 грудня 2022 року) 03 грудня 2022 року позивач не повернувся з відпустки за станом здоров`я та не приступив до виконанню своїх обов`язків. На момент подачі рапорту позивач був відсутній в своєму підрозділі 1 добу.

04 грудня 2022 року наказом командира Військової частини НОМЕР_1 №426 за вищевказаним фактом призначено службове розслідування.

В ході проведення службового розслідування від 04 грудня 2022 року від тимчасово виконуючого обов`язки командира мінометної батареї ОСОБА_3 13 грудня 2022 року на ім`я командира військової частини надійшов рапорт згідно якого стало відомо, що 13 грудня 2022 року о 19.40 ним був віддано позивачу бойовий наказ який позивач відмовився виконувати. За фактом не виконання бойового наказу проведено службове розслідування в рамках службового розслідування, яке почато 04 грудня 2022 року.

За наслідками службового розслідування складено акт від 26 грудня 2022 року, в якому комісією запропоновано:

- за вчинення правопорушення відповідно до ст.ст.4,45 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, ст.ст. 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України накласти дисциплінарне стягнення передбачене пунктом «в» ст.48 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України «Сувора догана» на номера обслуги 3 мінометного взводу мінометної батареї військової частини НОМЕР_1 рядового ОСОБА_1 ;

- на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» та телеграми Міністра оборони України ОСОБА_2 від 25 березня 2022 року (вх.№223 від 26 лютого 2022 року) до наказу про виплату додаткової винагороди за грудень 2022 року не включати номера обслуги 3 мінометного взводу мінометної батареї військової частини НОМЕР_1 рядового ОСОБА_1 ;

- на підставі наказу Міністра оборони України №260 від 07 червня 2018 року «Про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам» не виплачувати премію у повному обсязі за грудень 2022 року номеру обслуги 3 мінометного взводу мінометної батареї військової частини НОМЕР_1 рядового ОСОБА_1 ;

- командиру 3 стрілецької роти Військової частини НОМЕР_1 внести зміни до службової картки номера обслуги 3 мінометного взводу мінометної батареї Військової частини НОМЕР_1 рядового ОСОБА_1 ;

- командирам підрозділів додатково довести до підпорядкованого їм особового складу вимоги Статутів Збройних Сил України, статей Кримінального кодексу України розділу ХІХ «Кримінальні правопорушення щодо встановленого порядку несення військової служби (військові кримінальні правопорушення)»;

- посадовій особі підготувати та подати повідомлення керівнику Харківської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил, директору територіального управління Державного бюро розслідувань, начальнику Харківського зонального відділу Військової служби правопорядку за фактами, що встановлені в ході службового розслідування.

З матеріалами службового розслідування позивач ознайомився під особистий підпис 03 січня 2023 року.

За наслідками службового розслідування відповідачем прийнято наказ №336 від 21 грудня 2022 року.

Так, наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 21 грудня 2022 року №336:

- за вчинення правопорушення відповідно до ст.ст.4,45 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, ст.ст. 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України накласти дисциплінарне стягнення передбачене пунктом «в» ст.48 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України «Сувора догана» на номера обслуги 3 мінометного взводу мінометної батареї військової частини НОМЕР_1 рядового ОСОБА_1 ;

Тимчасово виконуючому обов`язки помічника командира батальйону з фінансово-економічної роботи начальнику фінансово-економічної служби Військової частини НОМЕР_1 :

не виплачувати додаткову винагороду за грудень 2022 року на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» та телеграми Міністра оборони України Олексія Резнікова від 25 березня 2022 року (вх.№223 від 26 лютого 2022 року) номеру обслуги 3 мінометного взводу мінометної батареї військової частини НОМЕР_1 рядового ОСОБА_1 ;

не виплачувати премію у повному обсязі за грудень 2022 року на підставі наказу Міністра оборони України №260 від 07 червня 2018 року «Про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам» номеру обслуги 3 мінометного взводу мінометної батареї Військової частини НОМЕР_1 рядового ОСОБА_1 ;

командиру мінометної батареї військової частини НОМЕР_1 внести зміни до службової картки номера обслуги 3 мінометного взводу мінометної батареї Військової частини НОМЕР_1 рядового ОСОБА_1 ;

- командирам підрозділів додатково довести до підпорядкованого їм особового складу вимоги Статутів Збройних Сил України, статей Кримінального кодексу України розділу ХІХ «Кримінальні правопорушення щодо встановленого порядку несення військової служби (військові кримінальні правопорушення)»;

- посадовій особі підготувати та подати повідомлення керівнику Харківської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил, директору територіального управління Державного бюро розслідувань, начальнику Харківського зонального відділу Військової служби правопорядку за фактами, що встановлені в ході службового розслідування.

Актом індивідуальної дії, що породжує певні права та обов`язки є наказ від 21 грудня 2022 року №336, що прийнятий за результатами розгляду акту. Саме наказ від 21 грудня 2022 року №336 має бути предметом судового аналізу щодо відповідності вимогам чинного законодавства, проте позивач його не оскаржує.

Щодо позовних вимог про визнання протиправним та скасування наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) № 320 від 04 грудня 2022 року щодо зняття з усіх видів забезпечення з 04 листопада 2022 року рядового ОСОБА_1 , номера обслуги 3 мінометного взводу мінометної батареї військової частини НОМЕР_1 суд зазначає наступне.

Відповідно до рапорту тимчасово виконуючого обов`язки командира мінометної батареї військової частини НОМЕР_1 старшого лейтенанта ОСОБА_3 від 04 грудня 2022 року (вх.3623 від 04 грудня 2022 року) було встановлено, що 03 грудня 2022 року позивач не повернувся з відпустки за станом здоров`я та не приступив до виконанню своїх обов`язків. Тобто позивач на час написання рапорту був відсутній в своєму підрозділі 1 добу.

04 грудня 2022 року наказом командира військової частини НОМЕР_1 №426 за вищевказаним фактом призначено службове розслідування.

04 грудня 2022 року позивач прибув до свого підрозділу. Тимчасово виконуючий обов`язки командира мінометної батареї військової частини НОМЕР_1 старший лейтенант ОСОБА_4 подав рапорт про прибуття позивача до підрозділу про те що той приступив до виконання своїх обов`язків з запізненням на одну добу.

04 грудня 2022 року командиром Військової частини НОМЕР_1 було видано наказ №320 згідно якого:

п.5 рядового ОСОБА_1 номера обслуги 3 мінометного взводу мінометної батареї військової частини НОМЕР_1 , який 03 грудня 2022 року не повернувся з відпустки, зняти з усіх видів забезпечення з 04 грудня 2022 року.

Підстава рапорт тимчасово виконуючого обов`язки командира мінометної батареї Військової частини НОМЕР_1 від 04 грудня 2022 року ( вх.3623 від 04 грудня 2022 року).

п.8. рядового ОСОБА_1 номера обслуги 3 мінометного взводу мінометної батареї військової частини НОМЕР_1 , який повернувся до Військової частини НОМЕР_1 04 грудня 2022 року поставити на усі види забезпечення з 04 грудня 2022 року.

Підстава рапорт тимчасово виконуючого обов`язки командира мінометної батареї Військової частини НОМЕР_1 від 04 грудня 2022 року ( вх.3649 від 04 грудня 2022 року).

Завданням адміністративного судочинства, відповідно до частини першої статті 2 КАС України, є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Стосовно конституційного права особи на захист від порушень з боку органів державної влади, то офіційне тлумачення положень частини другої статті 55 Конституції України міститься, зокрема, у рішенні Конституційного Суду України від 14 грудня 2011 року № 19-рп/2011. У цьому рішенні Конституційний Суд України, серед іншого, відзначив, що "права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави (частина друга статті 3 Конституції України). Для здійснення такої діяльності органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові і службові особи наділені публічною владою, тобто мають реальну можливість на підставі повноважень, встановлених Конституцією і законами України, приймати рішення чи вчиняти певні дії. Особа, стосовно якої суб`єкт владних повноважень прийняв рішення, вчинив дію чи допустив бездіяльність, має право на захист.

Також зазначено про те, що відносини, що виникають між фізичною чи юридичною особою і представниками органів влади під час здійснення ними владних повноважень, є публічно-правовими і поділяються, зокрема, на правовідносини у сфері управлінської діяльності та правовідносини у сфері охорони прав і свобод людини і громадянина, а також суспільства від злочинних посягань. Діяльність органів влади, у тому числі судів, щодо вирішення спорів, які виникають у публічно-правових відносинах, регламентується відповідними правовими актами.

Рішення, прийняті суб`єктами владних повноважень, дії, вчинені ними під час здійснення управлінських функцій, а також невиконання повноважень, встановлених законодавством (бездіяльність), можуть бути оскаржені до суду відповідно до частин першої, другої статті 55 Конституції України. Для реалізації кожним конституційного права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності вказаних суб`єктів у сфері управлінської діяльності в Україні утворено систему адміністративних судів.

Стосовно порушеного права, за захистом якого особа може звертатися до суду, то за змістом рішення Конституційного Суду України від 1 грудня 2004 року №18-рп/2004 це поняття, яке вживається у низці законів України, має той самий зміст, що й поняття «охоронюваний законом інтерес». Щодо останнього, то в тому ж рішенні Конституційного Суду України зазначено, що «поняття «охоронюваний законом інтерес» означає правовий феномен, який: а) виходить за межі змісту суб`єктивного права; б) є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони; в) має на меті задоволення усвідомлених індивідуальних і колективних потреб; г) не може суперечити Конституції і законам України, суспільним інтересам, загальновизнаним принципам права; д) означає прагнення (не юридичну можливість) до користування у межах правового регулювання конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом; є) розглядається як простий легітимний дозвіл, тобто такий, що не заборонений законом. Охоронюваний законом інтерес регулює ту сферу відносин, заглиблення в яку для суб`єктивного права законодавець вважає неможливим або недоцільним».

Отже, гарантоване статтею 55 Конституції України й конкретизоване у законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб порушення, про яке стверджує позивач, було обґрунтованим. Таке порушення прав має бути реальним, стосуватися індивідуально виражених прав або інтересів особи, яка стверджує про їх порушення

Згідно із ст. 5 КАС Україна, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Як визначено ст. 160 ч. 5 п. 9 КАС України, у позовній заяві повинно бути обґрунтовано порушення оскаржуваним рішенням, прав, свобод або інтересів позивача.

Отже, обов`язковою передумовою надання особі судового захисту, є порушення прав, а судовому захисту підлягає лише порушене право особи.

Позивач помилково вважає, що наказ від 04 грудня 2022 року №320 став підставою для невиплати позивачу за листопад 2022 року та грудень 2022 року грошового забезпечення у розмірі, передбаченому чинним законодавством, оскільки пункт 5 цього наказу нівельований пунктом 8 цього ж наказу.

Натомість суд погоджується з відповідачем в тому, що наказ від 04 грудня 2022 року №320 жодним чином не порушує ніяких прав позивача та не створює для нього жодних негативних наслідків.

З урахуванням наведеного, суд відмовляє у задоволенні позову в цій частині.

Щодо позовних вимог про зобов`язання Військової частини НОМЕР_1 здійснити перерахунок грошового забезпечення за листопад 2022 року рядового ОСОБА_1 , номера обслуги 3 мінометного взводу мінометної батареї Військової частини НОМЕР_1 та виплатити йому додаткову винагороду за листопад 2022 року в повному обсязі суд зазначає наступне.

Як суд вже зазначав вище, відповідно до висновку військово-лікарської комісії військової частини НОМЕР_4 від 31 жовтня 2022 року №2810 ОСОБА_1 потребував відпустки за станом здоров`я.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 3 листопада 2022 року №288 ОСОБА_1 надано відпустку 30 календарних днів з 3 листопада 2022 року по 2 грудня 2022 року

У висновку військово-лікарської комісії військової частини НОМЕР_4 від 31 жовтня 2022 року №2810 не вказано, що травма, яку отримав позивач, відноситься до тяжких.

Відповідно до п.1 постанови КМУ від 28 лютого 2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям час дії воєнного стану» додаткова винагорода в розмірі 100000 грн. виплачується: у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, а для поліцейських та осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту - із участю у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.

Оскільки в листопаді 2022 року позивач не приймав безпосередню участь в бойових діях або щодо забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони відсічі і стримування збройної агресії перебуваючи в районах у період здійснення таких заходів, а отримана ним 9 жовтня 2022 року поранення(травма) не відноситься до тяжкого, Військовою частиною НОМЕР_1 відповідно до постанови КМУ від 28 лютого 2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям час дії воєнного стану» нарахована та виплачена додаткова винагорода у розмірі 30 000грн.

Нарахування додаткової винагороди ОСОБА_1 у розмірі 30 000 грн. підтверджується наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 02 грудня 2022 року №420 та довідкою про розміри щомісячних основних та додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій за листопад-грудень 2022 року, що містяться в матеріалах справи.

Отже, підстав для задоволення позову в цій частині позовних вимог у суду не має.

Щодо позовних вимог про зобов`язання військової частини НОМЕР_1 здійснити перерахунок грошового забезпечення за грудень 2022 року рядового ОСОБА_1 , номера обслуги 3 мінометного взводу мінометної батареї Військової частини НОМЕР_1 та виплатити йому додаткову винагороду та премію за грудень 2022 року в повному обсязі суд зазначає наступне.

04 грудня 2022 року наказом командира Військової частини НОМЕР_1 №426 призначено службове розслідування відносно ОСОБА_1 .

В ході проведення службового розслідування від 04 грудня 2022 року від тимчасово виконуючого обов`язки командира мінометної батареї ОСОБА_3 13 грудня 2022 року на ім`я командира військової частини надійшов рапорт згідно якого стало відомо, що 13 грудня 2022 року о 19.40 ним був віддано позивачу бойовий наказ, який позивач відмовився виконувати. За фактом не виконання бойового наказу проведено службове розслідування в рамках службового розслідування яке почато 04 грудня 2022 року.

За результатами службового розслідуванням постійно-діючою комісією з проведень службових розслідувань та перевірок щодо невиконання (неналежного виконання) службових обов`язків та вчинення правопорушень військовослужбовцями військової частини НОМЕР_1 було встановлено, що позивач порушив вимоги нормативно-правових актів-ст.11,16, Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. 4, ст.45 Дисциплінарного Статуту Збройних Сил України.

За наслідками службового розслідування відповідачем прийнято наказ №336 від 21 грудня 2022 року.

Так, наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 21 грудня 2022 року №336:

- за вчинення правопорушення відповідно до ст.ст.4,45 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, ст.ст. 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України накласти дисциплінарне стягнення передбачене пунктом «в» ст.48 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України «Сувора догана» на номера обслуги 3 мінометного взводу мінометної батареї військової частини НОМЕР_1 рядового ОСОБА_1 ;

Тимчасово виконуючому обов`язки помічника командира батальйону з фінансово-економічної роботи начальнику фінансово-економічної служби військової частини НОМЕР_1 :

не виплачувати додаткову винагороду за грудень 2022 року на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» та телеграми Міністра оборони України Олексія Резнікова від 25 березня 2022 року (вх.№223 від 26 лютого 2022 року) номеру обслуги 3 мінометного взводу мінометної батареї військової частини НОМЕР_1 рядового ОСОБА_1 ;

не виплачувати премію у повному обсязі за грудень 2022 року на підставі наказу Міністра оборони України №260 від 07 червня 2018 року «Про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам» номеру обслуги 3 мінометного взводу мінометної батареї військової частини НОМЕР_1 рядового ОСОБА_1 ;

командиру мінометної батареї військової частини НОМЕР_1 внести зміни до службової картки номера обслуги 3 мінометного взводу мінометної батареї військової частини НОМЕР_1 рядового ОСОБА_1 ;

- командирам підрозділів додатково довести до підпорядкованого їм особового складу вимоги Статутів Збройних Сил України, статей Кримінального кодексу України розділу ХІХ «Кримінальні правопорушення щодо встановленого порядку несення військової служби (військові кримінальні правопорушення)»;

- посадовій особі підготувати та подати повідомлення керівнику Харківської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил, директору територіального управління Державного бюро розслідувань, начальнику Харківського зонального відділу Військової служби правопорядку за фактами, що встановлені в ході службового розслідування.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 03 січня 2023 року №3 прийнято рішення не виплачувати додаткову винагороду військовослужбовцям Військової частини НОМЕР_1 за грудень 2022 року, які скоїли правопорушення, відповідно до додатку 4 цього наказу. В додатку 4 до цього наказу за п/п №33 значиться ОСОБА_1 .

Накази командира військової частини НОМЕР_1 від 21 грудня 2022 року №336 та від 03 січня 2023 року №3, якими позбавлено позивача додаткової винагороди та премії за грудень 2022 року, не є предметом розгляду цієї справи, в судовому порядку ці накази станом на момент розгляду справи не оскаржується, що підтверджується відомостями наявним у спеціалізованій програмі Донецького окружного адміністративного суду КП «Діловодство спеціалізованого суду».

Згідно ч. 2 ст. 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Відповідно до частини першої статті 47 КАС України крім прав та обов`язків, визначених у статті 44 цього Кодексу, позивач має право на будь-якій стадії судового процесу відмовитися від позову. Позивач має право змінити предмет або підстави позову, збільшити або зменшити розмір позовних вимог шляхом подання письмової заяви до закінчення підготовчого засідання або не пізніше ніж за п`ять днів до першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Кожна особа, яка звернулася за судовим захистом, розпоряджається своїми вимогами на свій розсуд, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За загальним правилом предметом позову є матеріально-правові вимоги позивача до відповідача, відповідно до яких суд має ухвалити рішення, а підставою позову - обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, які складаються із фактів, що тягнуть за собою певні правові наслідки: зміну чи припинення правовідносин.

Після звернення у лютому 2023 року до суду з відповідною позовною заявою, позивач не звертався із заявою про збільшення позовних вимог (щодо оскарження наказів командира військової частини НОМЕР_1 від 21 грудня 2022 року №336 та від 03 січня 2023 року №3) або з заявою про зміну предмета позову.

Таким чином, позивач не реалізував в межах розгляду цієї справи своє право на оскарження таких наказів, які були підставою для притягнення до дисциплінарної відповідальності та позбавлення позивача премії та додаткової грошової винагороди за грудень 2022 року.

З огляду на викладене підстави для задоволення позову в частині позовних вимог про зобов`язання військової частини НОМЕР_1 здійснити перерахунок грошового забезпечення за грудень 2022 року рядового ОСОБА_1 , номера обслуги 3 мінометного взводу мінометної батареї Військової частини НОМЕР_1 та виплатити йому додаткову винагороду та премію за грудень 2022 року в повному обсязі, відсутні

Суд зауважує, що накази командира Військової частини НОМЕР_1 від 21 грудня 2022 року №336 та від 03 січня 2023 року №3 можуть бути оскаржені позивачем у порядку, встановленому законодавством. Позивач не позбавлений можливості оскаржувати такі накази окремо.

Твердження позивача про те, що за листопад 2022 року та грудень 2022 року йому безпідставно не виплатили грошове забезпечення у розмірі, передбаченому чинним законодавством не знайшло свого підтвердження під час розгляду справи.

За фактом невиконання позивачем бойового наказу до ДБР командиром військової частини направлено повідомлення на підставі якого та матеріалів службового розслідування Другим слідчим відділом (з дислокацією у м. Харків) Територіального управління ДБР розташованого у м. Полтава зареєстровано кримінальне провадження №00000276 від 22 лютого 2023 року за ознаками кримінального правопорушення ч.4 ст.402 КК України.

Твердження позивача про те, що 04 грудня 2022 року наказом командира військової частини НОМЕР_1 знято з усіх видів забезпечення рядового ОСОБА_1 , номера обслуги 3 мінометного взводу мінометної батареї військової частини НОМЕР_1 , у зв`язку з чим, позивачеві за листопад 2022 року та грудень 2022 року безпідставно не виплатили грошове забезпечення у розмірі, передбаченому чинним законодавством суд є хибним.

Так, наказ від 04 грудня 2022 року №320 не був підставою для невиплати позивачу за листопад 2022 року та грудень 2022 року грошового забезпечення у розмірі, передбаченому чинним законодавством.

Як зазначав суд, пункт 5 цього наказу нівельований пунктом 8 цього ж наказу, і наказ від 04 грудня 2022 року №320 жодним чином не порушує ніяких прав позивача та не створює для нього жодних негативних наслідків.

Суд звертає увагу, що в листопаді 2022 року позивачу було виплачено премію та додаткову грошову винагороду, що підтверджується наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 02 грудня 2022 року №420 та довідкою про розміри щомісячних основних та додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій за листопад-грудень 2022 року.

Цим наказом не було позбавлено військовослужбовця грошового забезпечення за місяць, який передує самому наказу, як зазначає позивач.

При підготовці витягу з наказу від 04 грудня 2022 року №320, виконавець допустив помилку, вказавши (листопад) замість (грудень), про що було зазначено відповідачем у відзиві. В повній копії наказу така помилка відсутня.

Решта доводів висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують.

Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі Серявін та інші проти України від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 9 грудня 1994 року, серія A, № 303-A, п.29).

Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту.

Оцінюючи правомірність дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у ст.2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури.

Відповідно до ч. 1. ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 ст.77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Частиною 2 ст.77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно із ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до ч.1, ч.5 ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене у сукупності, суд вважає за доцільне у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити повністю.

Враховуючи відмову у задоволені позовних вимог, розподіл судових витрат не здійснюється.

Керуючись статтями 9, 14, 73-78, 90, 139, 143, 242-246, 250, 255, 257-262, 291 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_3 ) до Військової частини НОМЕР_1 (ЄДРПОУ НОМЕР_5 ) про визнання протиправним та скасування акту службового розслідування від 26 грудня 2022 року, наказу №320 від 4 грудня 2022 року щодо зняття з усіх видів забезпечення , зобов`язання вчинити певні дії - відмовити повністю.

Рішення прийнято в нарадчій кімнаті в порядку спрощеного позовного провадження 05 травня 2023 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Першого апеляційного адміністративного суду.

Повідомити сторін, що заяви по суті справи, заяви з процесуальних питань, клопотання, пояснення, додаткові письмові докази, висновки експертів, можуть бути ними подані в електронному вигляді на електронну пошту суду або через особистий кабінет в системі Електронний суд.

Направлення даного рішення суду здійснювати шляхом електронного листування на електронні адреси учасників справи.

Текст рішення розміщений в Єдиному державному реєстрі судових рішень (веб-адреса сторінки: http://www.reyestr.court.gov.ua/).

Суддя А.С. Зеленов