Справа № 480/2967/23
Суддя: М.М. Шаповал
Дата ухвалення: 2023-05-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05 травня 2023 року Справа № 480/2967/23
Сумський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Шаповала М.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу №480/2967/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 просить суд:
- зобов`язати ГУ ПФУ в Сумській області здійснити позивачці з 29 березня 2022 року призначення, розрахунок та виплату пенсії за віком виходячи з вимог ст.ст. 26, 27, 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2019, 2020 та 2021 роки, та здійснити відповідні виплати з урахуванням раніше виплачених сум.
Позовні вимоги мотивує тим, що на теперішній час працює учителем біології, географії і хімії Філії Воронізької ЗОШ І-ІІІ ступенів імені П.О. Куліша, Воронізький навчально-виховний комплекс: загальноосвітня школа І-ІІ - заклад дошкільної освіти Шосткинської міської ради Сумської області.
У грудні 2010 року позивачка звернулася до управління Пенсійного фонду Шосткинського району про призначення пенсії за вислугою років як працівнику освіти, з 30.12.2010 пенсія призначена довічно.
У подальшому позивачка вирішила працювати далі, а тому прийняла рішення про відмову від пенсії за вислугою років, у зв`язку з чим повідомила про це Управління Пенсійного фонду Шосткинського району, подавши відповідну заяву, та з 06.01.2011 знову була прийнята на посаду учителя біології, географії та хімії Філії Воронізької ЗОШ І-ІІІ ступенів, при цьому виплату пенсії було припинено.
26.03.2022 позивачці виповнилося 60 років, тобто настав вік, за яким вона має право на призначення пенсії за віком на підставі ст. 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
29.03.2022 позивачка звернулася до ГУ ПФУ в Сумській області із заявою про призначення мені пенсії за віком.
За таких обставин, враховуючи, що позивачка на момент нарахування пенсії за віком не була пенсіонером і пенсію за вислугу років не отримувала, дії відповідача є протиправними та такими, що не відповідають вимогам чинного законодавства. Просила позов задовольнити.
Відповідач у встановлений судом строк відзиву на позов не надав, про причини неподання відзиву суд не повідомив, тому у відповідності до ч. 4 ст. 159 КАС України неподання ГУ ПФУ в Сумській області відзиву на позов кваліфікується судом як визнання позову.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що на теперішній час працює учителем біології, географії і хімії Філії Воронізької ЗОШ І-ІІІ ступенів імені П.О. Куліша, Воронізький навчально-виховний комплекс: загальноосвітня школа І-ІІ - заклад дошкільної освіти Шосткинської міської ради Сумської області.
У грудні 2010 року позивачка звернулася до управління Пенсійного фонду Шосткинського району про призначення пенсії за вислугою років як працівнику освіти, з 30.12.2010 пенсія призначена довічно.
У подальшому позивачка вирішила працювати далі, а тому прийняла рішення про відмову від пенсії за вислугою років, у зв`язку з чим повідомила про це Управління Пенсійного фонду Шосткинського району, подавши відповідну заяву, та з 06.01.2011 знову була прийнята на посаду учителя біології, географії та хімії філії Воронізької ЗОШ І-ІІІ ступенів, при цьому виплату пенсії було припинено.
26.03.2022 позивачці виповнилося 60 років, тобто настав вік, за яким вона має право на призначення пенсії за віком на підставі ст. 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
29.03.2022позивачка звернулася до ГУ ПФУ в Сумській області із заявою про призначення мені пенсії за віком.
Суд вважає, що дії відповідача щодо переведення позивачки з одного виду пенсії на інший є необґрунтованими та суперечать вимогам чинного законодавства з огляду на таке.
Відповідно до ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням.
Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
Загальні засади державного пенсійного забезпечення визначені в Законі України "Про пенсійне забезпечення", який відповідно до Конституції України гарантує всім непрацездатним громадянам України право на матеріальне забезпечення за рахунок суспільних фондів споживання шляхом надання трудових і соціальних пенсій.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших передбачених джерел визначає Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі Закон).
Відповідно до ст. 1, ч. 1 ст. 9 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" пенсія щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.
Відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.
Відповідно до ч. 1 ст. 26, ч. 1 ст. 27 Закону особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.
Розмір пенсії за віком визначається за формулою:
П - розмір пенсії, у гривнях;
Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи, визначена відповідно до статті 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, у гривнях;
Кс - коефіцієнт страхового стажу застрахованої особи, визначений відповідно до статті 25 цього Закону.
Відповідно до ч. 2 ст. 40 Закону заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою:
Зп = Зс х (Ск : К), де:
Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях;
Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики. Тимчасово, з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року, заробітна плата (дохід) для призначення пенсії визначається із середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2016 та 2017 роки.
Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз 1 + Кз 2 + Кз 3 + ... + Кз n);
К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.
За приписами ч. 3 ст. 45 Закону переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.
При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.
З аналізу зазначених норм вбачається, що частиною третьою статті 45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" встановлюється порядок переведення з одного виду пенсії, призначеної саме за цим Законом, на інший. Отже, показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої Законом. Однак у випадку із заявою позивача мало місце призначення іншої пенсії за іншим законом, а тому має враховуватися показник середньої заробітної плати за три календарні роки, що передують року призначення нового виду пенсії (пенсії за віком).
Судом встановлено, що з 30.12.2010 позивачці було призначено пенсію за вислугу відповідно до п. "е" ст. 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", який передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії.
Для призначення пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" позивач звернувся вперше 11 червня 2018 року після досягнення 60-річного віку.
Відповідно до п. "е" ст. 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров`я та соціального забезпечення після досягнення 55 років і за наявності спеціального стажу роботи за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, станом на 1 квітня 2015 - не менше 25 років.
Відповідно до ст. 7 Закону України "Про пенсійне забезпечення" звернення за призначенням пенсії може здійснюватися у будь-який час після виникнення права на пенсію.
Пенсії за вислугу років призначаються при залишенні роботи, яка дає право на цю пенсію.
Таким чином, позивач має право на призначення пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників у галузі економіки України за три календарні роки, що передують року звернення.
Враховуючи викладене, суд визнає, що у випадку призначення особі пенсії за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення", який передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії, а в подальшому при виявленні такою особою бажання отримувати пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", має місце саме призначення пенсії за віком, а не переведення з одного виду пенсії на інший відповідно до ч. 3 ст. 45 Закону.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.
Враховуючи, що відповідач, здійснивши переведення позивачки з пенсії за вислугу років на пенсію за віком, не дотримався вимог Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", такі дії не можуть відповідати приписам ч. 2 ст. 2 КАС України, а тому позовні вимоги підлягають задоволенні.
Відповідно до ст. 139 КАС України суд вважає за необхідне стягнути на користь позивачу з відповідача 1073,60 грн в рахунок відшкодування судових витрат.
Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд,
В И Р І Ш И В:
Позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії задовольнити.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області здійснити ОСОБА_1 з 29 березня 2022 року призначення, розрахунок та виплату пенсії за віком виходячи з вимог ст.ст. 26, 27, 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2019, 2020 та 2021 роки, та здійснити відповідні виплати з урахуванням раніше виплачених сум.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного правління Пенсійного фонду України в Сумській області на користь ОСОБА_1 1073,60 грн в рахунок відшкодування судових витрат.
Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М.М. Шаповал