Справа № 460/6135/23
Суддя: Т.О. Комшелюк
Дата ухвалення: 2023-05-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

08 травня 2023 року м. Рівне №460/6135/23
Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Комшелюк Т.О., розглянувши у спрощеному позовному провадженні адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ВПК-Україна" до Рівненської митниці про визнання протиправними та скасування картки відмови, рішення про коригування митної вартості товарів,

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ВПК-Україна» (далі - позивач) звернулося до Рівненського окружного адміністративного суду з позовом до Рівненської митниці (далі - відповідач), в якому просить суд: 1) визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA204000/2023/000006 від 19 січня 2023 року; 2) визнати протиправним та скасувати рішення Рівненської митниці Державної митної служби України про коригування митної вартості товарів № UA204000/2023/000005/2 від 19 січня 2023 року. В обґрунтування позовних вимог зазначається, що Товариством з обмеженою відповідальністю «ВПК-Україна» подано до Рівненської митниці Державної митної служби України митну декларацію №23UA93U9 від 17.01.2023 щодо митного оформлення товару, згідно з якою митна вартість какао-порошку становить 45 056, 25 Євро та надано усі належні документи для застосування основного методу визначення митної вартості товару за ціною контракту. Позивач вказує, що в процесі здійснення процедури митного контролю посадовою особою відповідача зазначено, що митна вартість імпортованого товару за ціною договору не може бути визнана у зв`язку з тим, що декларантом не подано додаткових документів, витребуваних митницею, а подані до митного оформлення та на вимогу митного органу документи містять розбіжності та неточності. Виходячи з викладеного, митниця не погодилась із задекларованою митною вартістю та прийняла рішення про коригування митної вартості №UA204000/2023/000005/2 від 19 січня 2023 року, картку відмови в прийнятті митної декларації №UA204000/2023/000006 від 19 січня 2023 року. Позивач вказує, що такі рішення контролюючого органу є протиправними та такими, що підлягають скасуванню, оскільки подані до митного оформлення документи у повній мірі підтверджували числові значення митної вартості товару, а підстав для витребування додаткових документів не існувало. Просив задовольнити позов повністю.

Відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому заперечив проти позову. Свої заперечення аргументує тим, що за митною декларацією були подані супровідні документи, які не є достатніми для визнання заявленої митної вартості товару за першим методом та містять розбіжності. Зазначає, що на вимогу митниці декларантом не було подано додаткових документів на підтвердження митної вартості товару, тому митну вартість товару скориговано із застосуванням резервного методу визначення митної вартості. Оскільки декларантом подано документи, які на думку митниці фактично не підтверджують заявлену позивачем вартість товару, рішення про коригування митної вартості, прийняте митним органом в межах повноважень та на підставі чинного законодавства України. Просить у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

У відповіді на відзив позивач вказав, що наведені аргументи відповідача не спростовують правильність доводів позовної заяви про відсутність підстав для здійснення коригування митної вартості ввезеного позивачем товару та лише дублюють підстави коригування митної вартості, викладені в рішенні № UA204000/2023/000005/2 від 19 січня 2023 року. Позивач під час митного оформлення надав усі необхідні документи, які чітко ідентифікували імпортований товар та містили об`єктивні і достовірні дані, що підтверджували заявлену декларантом його митну вартість за ціною договору.

Позовна заява надійшла до суду 09.03.2023.

Ухвалою суду від 15.03.2023 позовну заяву залишено без руху з підстав відсутності офіційного перекладу доданих до позовної заяви документів, що викладені іноземною мовою.

20.03.2023 до суду від позивача надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви.

21.03.2023 ухвалою суду відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

Розглянувши матеріали справи та з`ясувавши всі обставини спору, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд встановив наступне.

Товариство з обмеженою відповідальністю «ВПК-Україна» є суб`єктом господарювання, основним видом діяльності якого, є КВЕД 46.39 Неспеціалізована оптова торгівля продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами (основний).

20 квітня 2021 року між ТОВ «ВПК-Україна» як покупцем та компанією Olam International Limited (далі - Олам Інтернешенел Лімітед) як продавцем було укладено контракт №21514305, згідно з п. 1.1 якого, продавець продає, а покупець купує знежирений алкалізований какао порошок марки S75, бренд - De Zaan, 10-12% жирності, у кількості 20,250 тон, надалі товар.

Згідно з п. 2.1. контракту ціна товару становить 2225 евро за 1 тону на умовах FCA Мангейм, Німеччина. Сума контракту - 45 056, 25 євро.

Відповідно до п. 3.1. контракту товар може поставлятися окремими партіями на умовах FCA Мангейм, Німеччина. Умови поставки в редакції Інкотермс 2020.

Згідно з п. 3.2. контракту відвантаження товару здійснюється від компанії-виробника: Olam Cocoa Deutschland GmbH, Neckarvorlandstrasse 36-42, 68159 Mannheim, Germany потужності якої належать компанії Олам Інтернешенел Лімітед.

Відповідно до п. 3.3. контракту ціна товару включає в себе всі витрати відповідно до умов поставки.

Згідно з п. 4.2 контракту, розрахунок за товар здійснюється на умовах оплати - 100% передоплата.

Додаткової угодою №1 від 07 листопада 2022 року сторони погодили продовжити термін дії договору до 31 грудня 2023 року.

6 грудня 202'2 року Олам Інтернешенел Лімітед було виставлено проформу-інвойс № на попередню оплату какао-порошку на суму 45 056,25 євро.

6 грудня 2022 року ТОВ «ВПК-Україна» було сплачено компанії Олам Інтернешенел Лімітед 45 056,25 євро на виконання умов контракту №21514305 від 20 квітня 2021 року згідно з платіжним дорученням в іноземній валюті №76.

8 грудня 2022 року компанією-виробником какао 01am Cocoa Deutschland GmbH (далі - Олам Какао Дойчлянд ТОВ), виробничі потужності якої належать компанії Олам Інтернешенел Лімітед, було видано сертифікат походження товару №35231295, згідно з яким країною походження какао-порошку натурального 10-12% жирності, алкалізованого, тип 10-12% S75, загальною вагою нетто - 20 250 кг, загальною вагою брутто товару 21 080, 250 кг, всього 810 мішків, є Федеративна Республіка Німеччина.

12 грудня 2022 року компанією-виробником какао Олам Какао Дойчлянд ТОВ було видано сертифікат здоров`я №DE-08222-22-653, згідно з яким компанія виробник Олам Какао Дойчлянд ТОВ має право продавати та експортувати товар (какао-порошок). Какао-порошок натуральний 10-12% жирності, алкалізований, тип 10-12% S75. Загальна вага нетто товару 20 250 кг, загальна вага брутто товару 21 080, 250 кг вироблено з дотриманням санітарних умов та підходить для вживання його людиною. Товар вироблений компанією Олам Какао Дойчлянд ТОВ відповідає всім відповідним нормативним актам, встановленим німецьким та європейським законодавством. Товар виробляється для людського споживання і може вільно продаватися.

27 грудня 2022 року продавцем компанією Олам Інтернешенел Лімітед, було видано на ім`я ТОВ «ВПК-Україна» сертифікат аналізів б/н, згідно з яким перевірено товар (какао-порошок натуральний 10-12% жирності, алкалізований, тип 10-12% S75 ЗО мішків по 25 кг, за контрактом №21514305 від 20 квітня 2021 року), та за результатами перевірки було встановлено, що товар відповідає характеристикам, заявленим компанією-виробником.

09 січня 2023 року ТОВ «ВПК-Україна» було подано ТОВ «ОЛ-Транс» заявку №09-01-1 на міжнародне вантажне перевезення какао-порошку з Маннгайму, Німеччина.

Відповідно до комерційного інвойсу № від 12 січня 2023 року Олам Інтернешенел Лімітед як продавцем було відвантажено какао-порошок натуральний 10-12% жирності, алкалізований, тип 10-12% S75 у кількості 810 мішків вагою нетто 20 250 кг, брутто 21 080,25 кг для ТОВ «ВПК-Україна» на суму 45 056,25 евро на на підставі контракту №21S14305 від 20 квітня 2021 року. Місце відвантаження товару - Маннгейм, Німеччина, місце призначення - Україна, вантажовідправник - Олам Какао Дойчлянд ТОВ.

Згідно з міжнародною автотранспортною накладною від 12 січня 2023 року № перевізником ТОВ «ОЛ-ТРАНС» було прийнято до перевезення одержувачу ТОВ «ВПК-Україна» вантаж какао вагою брутто 21 080,25 кг у кількості 810 мішків за інвойсом №.

17 січня 2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ВПК-Україна» подало Рівненській митниці електронну митну декларацію №23UA93U9 щодо митного оформлення товару - какао-порошок, згідно з якою митна вартість товару становить 45 056, 25 евро.

При визначенні митної вартості товару, декларантом обрано перший метод, - за ціною договору.

До вказаної електронної митної декларації позивачем було додано документи, які підтверджували митну вартість товарів: комерційний інвойс № від 12 січня 2023 року, міжнародну автотранспортну накладну №/ від 12 січня 2023 року, сертифікат про походження товару №35231295 від 8 грудня 2022 року, платіжне доручення в іноземній валюті №76 від 06 грудня 2022 року, рахунок №9 від 12 січня 2023 року за транспортні послуги згідно з Договором про надання транспортно-експедиційних послуг №02-01/23 від 02 січня 2023 року, довідка про транспортні витрати №3 від 12 січня 2023 року, контракт №21514305 від 20 квітня 2021 року, додаткова угода №1 від 07 листопада 2022 року до контракту №21514305 від 20 квітня 2021 року, договір №02-01/23 на надання транспортно-експедиційних послуг від 02 січня 2023 року, заява декларанта або уповноваженої ним особи, у вигляді внесення коду до митної декларації, про те, що товари не є генетично модифікованим організмом або продукцією, виробленою із застосуванням генетично-модифікованих організмів б/н від 13 січня 2023 року, інформація про позитивні результати державних видів контролю при застосуванні Порядку інформаційного обміну між органами доходів і зборів, іншими державними органами та підприємствами за принципом «єдиного вікна» з використанням електронних засобів передачі інформації (в якості відомостей про документ зазначається ідентифікатор справи, згенерований інформаційною системою та переданий декларанту в автоматичному режимі) №9452036 від 15 січня 2023 року, декларація ГМО від 01 листопада 2020 року, сертифікат аналізів б/н від 27 грудня 2022 року, сертифікат здоров`я №DE-08222-22-653 від 12 грудня 2022 року, копія митної декларації країни відправлення №23DE89E3 від 09 січня 2023 року.

17 січня 2023 року ТОВ «ВПК-Україна» надійшло повідомлення від Рівненської митниці №1834590, у якому було вказано, що подані до митного оформлення документи містять неточності:

- згідно пункту 3.2 зовнішньоекономічного контракту від 20.04.2021 №21S14305, відвантаження товару здійснюється від компанії виробника Олам Какао Дойчлянд ТОВ (Neckarvorlandstrasse 36-42, 68159, Mannheim, Germany), що суперечить графі 2 копії митної декларації країни відправлення від 09.01.2023 №23DE89E3, де відправником зазначено Олам Інтернешенел Лімітед;

- у рахунку фактурі за транспортні послуги від 12.01.2023 №9 вказана заявка від 09.01.2023 №09-01-1, що до митного оформлення не надана. Також відповідно до п. 1.4 договору на надання транспортно - експедиційних послуг від 02.01.2023 №02- 01/23, заявка є невід`ємною частиною договору;

- у копії митної декларації країни відправлення від 09.01.2023 №23DE89E3 є посилання на рахунок проформу №, що до митного оформлення не надавався. Також у вищезазначеній копії митної декларації країни відправлення не зазначаються вартісні характеристики товару.

У зв`язку з цим, ТОВ «ВПК-Україна» було запропоновано надати: 1) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлений спеціалізованою експертною організацією, та/або інформацію біржових організацій про вартість товару або сировини; 2) виписку з бухгалтерської документації продавця стосовно формування вартості імпортованого товару на заявлених комерційних умовах поставки; 3) заявку до договору на надання транспортно-експедиційних послуг від 02.01.2023 №02-01/23; 4) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс- листи) виробника товару; 5) рахунок проформу №; 6) копію митної декларації країни відправлення із зазначенням вартісних характеристик товару.

Також 18 січня 2023 року товариство отримало повідомлення від митниці № 1834679, у якому було вказано, що митна вартість імпортованих товарів не може бути визнана за митною вартістю, визначеною декларантом, у зв`язку з наявністю неточностей у поданих до митного оформлення документах. Рівненська митниця володіє ціновою інформацією щодо вартості ідентичного товару (за фізичними характеристиками, країною виробництва, виробником, торговою маркою, умовами поставки), митне оформлення якого здійснено за митною декларацією від 25 грудня 2022 року №UA209170/2022/102030 - 2,32 EUR/кг + фактично понесені транспортні витрати. У разі наявності у декларанта цінової інформації для застосування методів визначення митної вартості на підставі положень статей 59-64 Митного кодексу України, просимо повідомити для розгляду питання про можливість її використання при оцінці імпортованого товару.

19 січня 2023 року ТОВ «ВПК-Україна» листом №0038 надало Рівненській митниці пояснення та документи, що підтверджують митну вартість товарів по митній декларації №23UA93U9 від 17 січня 2023 року: копію експортної митної декларації MRN №23DE89E3 (листок А); копію рахунка - проформи № від 06 грудня 2022 року; копію заявки №09-01-1 від 09 січня 2023 року.

Незважаючи на надання ТОВ «ВПК-Україна» пояснень та документів відповідач згідно з карткою відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA204000/2023/000006 за результатами перевірки митної декларації та інших документів декларанта повідомив позивача про відмову у митному оформленні (випуску) товарів.

Згідно з карткою відмови № UA204000/2023/000006 митна вартість імпортованих товарів не може бути визнана за рівнем, визначеним декларантом, так як декларантом не подано усіх додаткових документів, а надані до митного оформлення документи містять неточності.

Рішенням про коригування митної вартості товарів від 19 січня 2023 року №UA204000/2023/000005/2 відповідач скоригував митну вартість товару збільшивши її з 46 731,51 Євро до 48 655, 26 Євро.

Згідно з графою 33 рішення про коригування митної вартості винесене за таких обставин:

- декларантом не подано усіх додаткових документів, витребуваних митницею;

- згідно пункту 3.2 зовнішньоекономічного контракту від 20.04.2021 №21314305, відвантаження товару здійснюється від компанії виробника Олам Какао Дойчлянд ТОВ, згідно міжнародної автотранспортної накладної (CMR) від 12.01.2023 № № / відправником теж є Олам Какао Дойчлянд ТОВ, що суперечить графі 2 копії митної декларації країни відправлення від 09.01.2023 №23DE89E3, де відправником зазначено Олам Інтернешенел Лімітед. Листом від 19.01.2023 №0038 декларантом повідомлено, що у графі 2 експортної митної декларації вказано, що вантажовідправником - експортером (versender/ausfuhrer) є сторона по контракту - Олам Інтернешенел Лімітед, що узгоджується з умовами контракту, але зовнішньоекономічним контрактом від 20.04.2021 №21314305 це не передбачено. Таким чином відомості щодо відправника товару, які містяться у копії митної декларації країни відправлення від 09.01.2023 № 23DE89E3 суперечать відомостям у зовнішньоекономічному контракті від 20.04.2021 № 21814305 та у міжнародній автотранспортній накладній (CMR) від 12.01.2181/;

- у листі від 19.01.2023 №0038 декларантом зазначено, що ОСОБА_1 ТОВ не може бути вказане у графі 2 експортної митної декларації, оскільки вказане товариство не здійснює експорт товару, немає договірних відносин з ТОВ «ВПК - Україна» на поставку товару здійснюючи натомість виключно передачу товару перевізнику, що суперечить графі 2 (відправник/експортер) митної декларації від 17.01.2023 № UA204020/2023/001793, де вказано ОСОБА_1 ТОВ;

- додатково надана копія митної декларації країни відправлення від 09.01.2023 № 23DE89E3 не містить відміток митної адміністрації Федеративної Республіки Німеччина;

- у графі 21 копії митної декларації країни відправлення від 09.01.2023 № 23DE89E3 зазначено державні номера транспортних засобів (AC2081CI/AC1032XF), що здійснюють перевезення, які відрізняються від заявлених до митного оформлення та зазначені у міжнародній автотранспортній накладній (CMR) від 12.01.2181/ ( НОМЕР_1 / НОМЕР_2 );

- митниця володіє ціновою інформацією щодо вартості ідентичного товару (за фізичними характеристиками, країною виробництва, виробником, торговою маркою, умовами поставки), митне оформлення якого здійснено за митною декларацією від 25.12.2022 № UA209170/2022/102030 - 2,32 EUR/кг + фактично понесені транспортні витрати згідно рахунку фактури за транспортні послуги від 12.01.2023 №9.

Таким чином, рішенням про коригування митної вартості № UA204000/2023/000005/2 відповідачем митну вартість товару було визначено на підставі інформації щодо вартості ідентичного товару, митне оформлення якого здійснено за митною декларацією від 25.12.2022 № UA209170/2022/102030 - 2,32 EUR/кг + фактично понесені транспортні витрати згідно рахунку фактури за транспортні послуги від 12.01.2023 №9 та визначила митну вартість товару у валюті рахунку у розмірі 48655,26 EUR, що з урахуванням курсу НБУ на день подання митної декларації до митного оформлення у національній валюті України становить 1924709,54 грн. (2,32 EUR/кг * 20250 кг * 39,5581 грн/EUR + 66270 грн).

30 січня 2023 року, ТОВ «ВПК-Україна» подало Державній митній службі України скаргу №0064 на рішення Рівненської митниці про коригування митної вартості товарів №UA204000/2023/000005/2 від 19 січня 2023 року та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення в №204000/2023/000006 від 19 січня 2023 року.

24 лютого 2023 року Державна митна служба України розглянула скаргу ТОВ «ВПК- Україна» від 30.01.2023 № 0064 (вх. Держмитслужби №2780/13 від 01.02.2023) на рішення Рівненської митниці про коригування митної вартості товарів № UA204000/2023/000005/2 від 19 січня 2023 року та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 19.01.2023 №204000/2023/000006 та залишила її без задоволення.

Не погоджуючись з такими рішеннями, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зважає на таке.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною другою статті 1 МК України, відносини, пов`язані із справлянням митних платежів, регулюються цим Кодексом, Податковим кодексом України та іншими законами України з питань оподаткування.

Частинами першою-третьою ст.54 МК України встановлено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу. За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

При цьому, пунктом 1 частини четвертої цього Кодексу перебачено, що митний орган під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

За нормами частини п`ятої статті 54 МК України, митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право:

1) упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості;

2) у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості;

3) у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів;

4) проводити в порядку, визначеному статтями 345-354 цього Кодексу, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску;

5) звертатися до митних органів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості;

6) застосовувати інші передбачені цим Кодексом форми митного контролю.

В силу вимог частини шостої цієї ж статті, митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі:

1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості;

2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;

3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу;

4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

У свою чергу, за правилами частини сьомої цієї статті, у разі якщо під час проведення митного контролю митний орган не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, то заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично.

Відповідно до частини першої статті 49 МК України, митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно зі статтею 51 МК України, митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу. Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.

Стаття 57 МК України визначає такі методи визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту: 1)основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

При цьому, основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції), а кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Частинами першою, другою статті 53 МК України визначено, що у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Зокрема, документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:

1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Положеннями частини третьої цієї ж статті встановлено, що в разі, якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:

1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);

3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);

4) виписку з бухгалтерської документації;

5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;

6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

7) копію митної декларації країни відправлення;

8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

В силу вимог частини п`ятої статті 53 МК України, забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

За правилами частини першої статті 58 МК України, метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо:

1) немає жодних обмежень щодо прав покупця (імпортера) на використання оцінюваних товарів, за винятком тих, що: а) встановлюються законом чи запроваджуються органами державної влади в Україні; б) обмежують географічний регіон, у якому товари можуть бути перепродані (відчужені повторно); в) не впливають значною мірою на вартість товару;

2) щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів;

3) жодна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу, розпорядження або використання товарів покупцем не надійде прямо чи опосередковано продавцеві, якщо тільки не буде зроблено відповідне коригування з урахуванням положень частини десятої цієї статті;

4) покупець і продавець не пов`язані між собою особи або хоч і пов`язані між собою особи, однак ці відносини не вплинули на ціну товарів.

З урахуванням вимог частини другої цієї статті, метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

Відповідно до частини четвертої статті 58 МК України, митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.

Згідно з частиною п`ятою цієї ж статті, ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.

Частиною десятою статті 58 МК України передбачено, що при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті:

1) витрати, понесені покупцем: а) комісійні та брокерська винагорода, за винятком комісійних за закупівлю, що є платою покупця своєму агентові за надання послуг, пов`язаних із представництвом його інтересів за кордоном для закупівлі оцінюваних товарів; б) вартість ящиків тари (контейнерів), в яку упаковано товар, або іншої упаковки, що для митних цілей вважаються єдиним цілим з відповідними товарами; в) вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням;

2) належним чином розподілена вартість нижчезазначених товарів та послуг, якщо вони поставляються прямо чи опосередковано покупцем безоплатно або за зниженими цінами для використання у зв`язку з виробництвом та продажем на експорт в Україну оцінюваних товарів, якщо така вартість не включена до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті: а) сировини, матеріалів, деталей, напівфабрикатів, комплектувальних виробів тощо, які увійшли до складу оцінюваних товарів; б) інструментів, штампів, шаблонів та аналогічних предметів, використаних у процесі виробництва оцінюваних товарів; в) матеріалів, витрачених у процесі виробництва оцінюваних товарів (мастильні матеріали, паливо тощо); г) інженерних та дослідно-конструкторських робіт, дизайну, художнього оформлення, ескізів та креслень, виконаних за межами України і безпосередньо необхідних для виробництва оцінюваних товарів;

3) роялті та інші ліцензійні платежі, що стосуються оцінюваних товарів та які покупець повинен сплачувати прямо чи опосередковано як умову продажу оцінюваних товарів, якщо такі платежі не включаються до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті.

4) відповідна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу товарів, що оцінюються, їх використання або розпорядження ними на митній території України, яка прямо чи опосередковано йде на користь продавця;

5) витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України;

6) витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України;

7) витрати на страхування цих товарів.

При цьому, частиною одинадцятою статті 58 МК України імперативно встановлено, що при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, не допускається включення ніяких інших витрат, крім тих, що передбачені у цій статті.

Частиною дев`ятою статті 58 МК України визначено, що розрахунки згідно із цією статтею робляться лише на основі об`єктивних даних, які підтверджуються документально та піддаються обчисленню.

З аналізу вищенаведених законодавчих норм, суд приходить до висновку, що обов`язок доведення митної ціни товару лежить на імпортерові, але, при цьому, митний орган може витребувати додаткові документи у випадку наявності у нього обґрунтованих сумнівів з приводу достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Тобто, імперативною умовою є наявність обґрунтованих сумнівів у правильності зазначеної декларантом митної вартості товарів. При цьому, в розумінні вищенаведених статей, сумніви митниці є обґрунтованими тоді, коли:

- надані декларантом документи містять розбіжності;

- не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;

- наявні ознаки підробки.

Відповідно, наведені норми зобов`язують митний орган зазначати конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.

Встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митний орган повинен вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові, та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.

Не зазначення митним органом у рішенні про коригування митної вартості товарів належних та допустимих доказів того, що документи, подані декларантом для митного оформлення товару, є недостатніми, чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, випробовування додаткових документів без зазначення обставин, які ці документи повинні підтвердити, свідчать про протиправність рішення щодо застосування іншого, ніж основний метод визначення митної вартості товарів.

Наведене узгоджується з правовими позиціями Верховного Суду, викладеними у постановах від 22.10.2019 у справі № 804/7761/15, від 10.10.2019 у справі № 809/1469/16 та від 23.10.2020 у справі № 810/690/17. При цьому, в силу вимог ч.5 ст.242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Крім того, ч.4 ст.54 МК України передбачено обов`язок митного органу письмово надавати інформацію декларанту про причини, за яких заявлена ним митна вартість не може бути визначена.

Відповідно до Правил заповнення рішення про коригування митної вартості, затверджених наказом Міністерства фінансів України №598 від 24.05.2012, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 01.06.2012 за №883/21195, митним органом при визначенні митної вартості товарів у графі 33 зазначаються причини, через які митна вартість імпортованих товарів не може бути визначена за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції), у тому числі:

- неподання основних документів, які підтверджують відомості про заявлену митну вартість товарів (згідно з переліком та відповідно до умов, наведених у статті 53 Кодексу);

- невірно проведений розрахунок митної вартості;

- невідповідність обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 розділу III Кодексу;

- надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Як вбачається з п. 1 оскаржуваного рішення № UA204000/2023/000005/2 від 19 січня 2023 року, підставою для коригування митної вартості є неподання додаткових документів, витребуваних митницею, згідно з переліком та відповідно до умов та у строки, зазначені у ч. 2-4 ст. 53 Митного кодексу України та у відповідності до ч. 5 ст. 54 Митного кодексу України.

Відповідно до ч. 1 ст. 49 Митного кодексу України, митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно зі ст. 51 Митного кодексу України, митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу. Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.

Частинами 1-2 ст. 53 Митного кодексу України визначено, що у випадках, передбачених цим Кодексом, декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Зокрема, документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:

1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у чч. п`ятій і шостій ст.52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

З аналізу ч. ч. 1, 2 ст. 53 Митного кодексу України вбачається, що цим кодексом передбачено вичерпний перелік документів, що подаються декларантом для підтвердження заявленої митної вартості товарів та обраного методу її визначення.

Вказана норма кореспондується з положеннями ч. 3 ст. 318 Митного кодексу України, якою встановлено, що митний контроль передбачає виконання органами доходів і зборів мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи.

Як вбачається з картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 19.01.2023 № 204000/2023/000006, на підтвердження заявленої митної вартості позивачем одночасно з митною декларацією подано наступні документи: комерційний інвойс № від 12 січня 2023 року, міжнародну автотранспортну накладну № / від 12 січня 2023 року, сертифікат про походження товару № 35231295 від 8 грудня 2022 року, платіжне доручення в іноземній валюті № 76 від 06 грудня 2022 року, рахунок № 9 від 12 січня 2023 року за транспортні послуги згідно з Договором про надання транспортно-експедиційних послуг № 02-01/23 від 02 січня 2023 року, довідка про транспортні витрати № 3 від 12 січня 2023 року, контракт № 21514305 від 20 квітня 2021 року, додаткова угода № 1 від 07 листопада 2022 року до контракту № 21514305 від 20 квітня 2021 року, договір № 02-01/23 на надання транспортно-експедиційних послуг від 02 січня 2023 року, заява декларанта або уповноваженої ним особи, у вигляді внесення коду до митної декларації, про те, що товари не є генетично модифікованим організмом або продукцією, виробленою із застосуванням генетично-модифікованих організмів б/н від 13 січня 2023 року, інформація про позитивні результати державних видів контролю при застосуванні Порядку інформаційного обміну між органами доходів і зборів, іншими державними органами та підприємствами за принципом «єдиного вікна» з використанням електронних засобів передачі інформації (в якості відомостей про документ зазначається ідентифікатор справи, згенерований інформаційною системою та переданий декларанту в автоматичному режимі) № 9452036 від 15 січня 2023 року, декларація ГМО від 01 листопада 2020 року, сертифікат аналізів б/н від 27 грудня 2022 року, сертифікат здоров`я № DE-08222-22-653 від 12 грудня 2022 року, копія митної декларації країни відправлення № 23DE89E3 від 09 січня 2023 року.

Митний орган, покликаючись на ч. 3-4 ст. 53 Митного кодексу України виставив декларанту вимогу стосовно подання додаткових документів, для підтвердження заявленої митної вартості, а саме: 1) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлений спеціалізованою експертною організацією, та/або інформацію біржових організацій про вартість товару або сировини; 2) виписку з бухгалтерської документації продавця стосовно формування вартості імпортованого товару на заявлених комерційних умовах поставки; 3) заявку до договору на надання транспортно-експедиційних послуг від 02.01.2023 № 02-01/23; 4) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс- листи) виробника товару; 5) рахунок проформу № ; 6) копію митної декларації країни відправлення із зазначенням вартісних характеристик товару.

Суд зазначає, що митний орган має право вимагати додаткові документи (до основного переліку) тільки, якщо подані документи містять: 1) розбіжності, 2) ознаки підробки або 3) не містять інформації про складові митної вартості товарів чи їх ціну (ст. 53 Митного кодексу України).

Витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені ст. 53 Митного кодексу України.

Ненадання декларантом витребуваних контролюючим органом документів може бути підставою для коригування митної вартості у випадку, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують об`єктивних сумнів щодо достовірності наданої декларантом інформації.

Такий висновок щодо застосування норм ст. ст. 53, 54 Митного кодексу України Верховний Суд зробив в ряді постанов, зокрема в постановах від 01.03.2023 у справі № 420/18880/21, від 25.11.2022 у справі № 813/2733/17 від 27.03.2020 у справі № 540/2605/18.

Встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товару, митниця повинна вказати, які саме складові митної вартості товару є непідтвердженими та чому з наданих документів неможливо встановити дані складові, та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого числового показника.

Однак, відповідачем не наведено обґрунтованих причин для зобов`язання декларанта подати додаткові документи, адже наданих декларантом документів було достатньо для визначення митної вартості за основним методом.

Положення ст. 53 Митного кодексу України не містять вимог щодо додаткового підтвердження ціни товару, вказаної у документах, які самі по собі вже засвідчують митну вартість товару.

Така позиція суду узгоджується з правовими висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 20.02.2018 у справі № 809/1884/16, які є обов`язковими для врахування судами в силу вимог ч. 5 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України.

Вказане вище свідчить про те, що митний орган не мав жодних правових підстав для зобов`язання декларанта надавати додаткові документи.

Наступним доводом митного органу, викладеним ним в оскаржуваному рішенні № UA204000/2023/000005/2 від 19 січня 2023 року (п. 2 ч. 1 рішення), є те, що подані до митного оформлення та на вимогу митного органу документи містять розбіжності і неточності.

Щодо доводів митного органу про те, що згідно пункту 3.2 зовнішньоекономічного контракту від 20.04.2021 № 21514305, відвантаження товару здійснюється від компанії виробника Олам Какао Дойчлянд TOB (Neckarvorlandstrasse 36-42, 68159, Mannheim, Germany), що суперечить графі 2 копії митної декларації країни відправлення від 09.01.2023 M23DE89E3, де відправником зазначено 01am International Ltd. (7 straits View Marina One East, 18936 Singapore, SG) суд зазначає наступне.

У n. 3.2 контракту № 21S14305 від 20 квітня 2021 року сторонами було погоджено, що відвантаження товару здійснюється від компанії-виробника Олам Какао Дойчлянд ТОВ (Neckarvorlandstrasse 36-42, 68159 Mannheim, Germany), потужності якої належать компанії Олам Інтернешенел Лімітед.

У графі 2 експортної декларації вказано, що вантажовідправником-експортером (versender/ausfurer) є сторона по контракту - Олам Інтернешенел Лімітед, що узгоджується з умовами контракту.

У графі 14 експортної декларації вказано, що Олам Какао Дойчлянд ТОВ є заявником/ представником (anmelder/vertreter). Згідно з наданою для митного оформлення міжнародною автотранспортною накладною (CMR) № / від 12 січня 2023 року відправником є Олам Какао Дойчлянд ТОВ.

Таким чином, надані для митного оформлення документи не містять будь-яких розбіжностей, оскільки відправлення товару здійснювалося ОСОБА_1 ТОВ, що було передбачено умовами кладеного контракту.

Відповідач в оскаржуваному рішенні також вказав, що у листі від 19.01.2023 №0038 декларантом зазначено, що Olam Cocoa Deutschland GmbH не може бути вказане у графі 2 експортної митної декларації, оскільки вказане товариство не здійснює експорт товару, немає договірних відносин з ТОВ «ВПК - Україна» на поставку товару здійснюючи натомість виключно передачу товару перевізнику, що суперечить графі 2 (відправник/ експортер) митної декларації від 17.01.2023 №UA204020/2023/001793, де вказано Olam Cocoa Deutschland GmbH.

Однак, суд зазначає, що ОСОБА_1 ТОВ не може бути вказане у графі 2 експортної декларації, оскільки вказане товариство не здійснює експорт товару, немає договірних відносин з ТОВ «ВПК-Україна» на поставку товару здійснюючи натомість виключно передачу товару перевізнику, як і було погоджено сторонами.

Таким чином, надані для митного оформлення документи не містять будь-яких розбіжностей, які мають вплив на числові значення митної вартості товару, оскільки відправлення товару здійснювалося ОСОБА_1 ТОВ, що було передбачено умовами укладеного контракту.

ТОВ «ВПК-Україна» у відповідності з п. 1.4 договору на надання транспортно - експедиційних послуг від 02.01.2023 № 02-01/23 було погоджено з ТОВ «ОЛ-Транс» заявку від 09.01.2023 №09-01-1 на перевезення вантажу. Згідно з погодженою сторонами заявкою, ТОВ «ВПК-Україна» замовляло перевезення вантажу з міста Маннгейм, Німеччина, вантажовідправник і особа, яка здійснює митне оформлення - Олам Какао Дойчлянд ТОВ. Наведена інформація відповідає умовам укладеного контракту, а належне виконання договору на надання транспортно - експедиційних послуг підтверджується змістом міжнародної автотранспортної накладної (CMR) № від 12.01.2023 та експортної митної декларації, які були надані для митного оформлення.

Олам Інтернешенел Лімітед 06.12.2022 р. було виставлено ТОВ «ВПК-Україна» рахунок-проформу № , який згадується у експортній митній декларації. Вказаний рахунок-проформа № не містить будь-яких розбіжностей з іншими документами, які були надані для митного оформлення.

Так, у рахунку-проформі № вказано, що покупцем і вантажоотримувачем є ТОВ «ВПК-Україна», а вантажовідправником - Олам Какао Дойчлянд ТОВ, продавцем - Олам Інтернешенел Лімітед, що відповідає п. 1.1 і 3.2 контракту; умови оплати - передоплата, про що також домовилися сторони у п. 4.2 контракту; умови поставки - FCA, Манхайм, що відповідає п. 2.1 контракту; ціна і кількість товару - 45056,25 євро за 20,250 тони (2225 євро за тону) згідно з п. 2.1 контракту.

Вартість доставки вантажу підтверджується договором на надання транспортно - експедиційних послуг від 02.01.2023 № 02-01/23, заявкою від 09.01.2023 № 09-01-1, рахунком за транспортні послуги від 12.01.2023 № 9, довідкою ТОВ «ОЛ-Транс» № 3 від 12 січня 2023 року.

Окрім того, ТОВ «ВПК-Україна» додатково було надано експортну митну декларацію від 09.01.2023 № 23DE89E3 (листок А), яка містить інформацію про те, що вартість товару, який поставлявся Олам Інтернешенел Лімітед для ТОВ «ВПК- Україна» становить 45056,25 євро.

Також, в п. 2 оскаржуваного рішення зазначено, що у графі 21 копії митної декларації країни відправлення від 09.01.2023 Ns 23DE89E3 зазначено державні номера транспортних засобів (AC2081CI/AC1032XF), що здійснюють перевезення, які відрізняються від заявлених до митного оформлення та зазначені у міжнародній автотранспортній накладній (CMR) від 12.01.2181/ ( НОМЕР_1 / НОМЕР_2 ).

Однак, суд вважає, що помилка у митній декларації країни відправлення щодо державних номерів транспортних засобів, які здійснювали перевезення, не впливає на правильність визначення числових значень митної вартості товарів.

Таким чином, суд наголошує, що ТОВ «ВПК-Україна» було надано для митного оформлення всі необхідні документи, які не містили будь-яких розбіжностей, які мають вплив на правильність визначення митної вартості та підтверджують числові значення складових митної вартості товарів.

Суд нагадує, що у процедурах контролю за митною вартістю товару предметом доказування є саме ціна товару та інші складові митної вартості товару.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що доводи митного органу щодо розбіжностей державних номерів транспортних засобів, що здійснювали перевезення жодним чином не впливають на митну вартість ввезеного позивачем товару, що не спростовано відповідачем.

У рішенні про коригування митної вартості імпортованого товару відповідачем було вказано, що числове значення вартості товару у валюті рахунку становить 48655,26 євро, що з урахуванням курсу НБУ на день подання митної декларації до митного оформлення у національній валюті України становить 1924709,54 грн. (2,32 євро/кг * 20250 кг * 39,5581 грн/євро + 66270 грн.).

Проте 66270грн - це вартість перевезення товару з Мангайму, Німеччина до пункту пропуску Рава Руська, яка вказана у довідці про транспортні витрати ТОВ «ОЛ- Транс» № 3 від 12 січня 2023 року, рахунку ТОВ «ОЛ-Транс» № 9 від 12 січня 2023 року та заявці № 09-01-1 від 09 січня 2023 року на міжнародне вантажне перевезення.

Таким чином, відповідачем фактично скориговано митну вартість товарів з посиланням на те, що числове значення митної вартості в частині витрат на перевезення не підтверджене належними доказами, однак таку ж вартість перевезення враховано при розрахунку скоригованої митної вартості, що свідчить про те, що насправді відповідач не вважає, що така вартість перевезення не відповідає дійсній вартості таких послуг.

Суд зазначає про те, що у рішенні про коригування митної вартості № UA204000/2023/000005/2 від 19 січня 2023 року вказано, що Рівненська митниця володіє ціновою інформацією щодо митної вартості аналогічного товару, митне оформлення якого здійснено за митною декларацією від 25 грудня 2022 року № UA209170/2022/102030 - 2,32 EUR/кг.

Однак, відповідачем до відзиву на позовну заяву не надано копії митної декларації від 25 грудня 2022 року № UA209170/2022/102030, а тому суд не може порівняти, які товари розмитнювалися за такою декларацією, чи ідентичні вони товару позивача, за яким методом відбулося розмитнення, які обсяги поставки, що підлягало до врахування митним органом при визначенні можливості застосування таких відомостей для коригування показників митної вартості товару.

Суд наголошує, що саме по собі прирівнювання митним органом цін схожих товарів, без врахування особливостей товарів, їх обсягів та умов постачання, які можуть бути різними, у зв`язку із чим це може впливати і на вартість (ціну) товару, не може вважатися обґрунтованим, адже формування ціни на товар здійснюється з урахуванням різних чинників, таких як ринкові ціни, обсяг партії, вартість і якість сировини, використаної на виготовлення товару, тощо.

Відповідно до пунктів 2, 4 ч. 2 ст. 55 МК України прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування.

Отже, у рішенні про коригування заявленої митної вартості, крім номерів та дат митних декларацій, які були взяті за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, орган доходів і зборів повинен також навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу. Оскаржуване рішення про коригування митної вартості не містить жодного джерела використаної інформації, навіть на наявну у митного органу базу.

З матеріалів справи слідує, що в справі наявні встановлені законодавством та достатні для визначення митної вартості товару документи, при цьому викладена в оскаржуваному рішенні про коригування митної вартості товарів № UA204000/2023/000005/2 від 19 січня 2023 року вимога відповідача щодо надання додаткових документів не ґрунтується на нормах законодавства.

Суд звертає увагу на те, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.

Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. Разом з тим, витребувати можна тільки ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 МК України.

Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації. Така позиція суду узгоджується із обов`язковою для врахування правовою позицією Верховного Суду, викладеною, зокрема у постанові від 04.04.2018 у справі № 826/27058/15.

Судом встановлено, що в рішенні про коригування митної вартості товарів відповідачем всупереч вказаним вище правовим нормам не зазначені обґрунтовані сумніви щодо заявленої митної вартості товарів, за наслідками яких розпочалась процедура консультацій та причини, через які митна вартість імпортованого позивачем товару не може бути визначена за ціною договору.

Матеріалами справи документально не підтверджено факту надання декларантом позивача документів, що містять розбіжності, наявність ознак підробки або те, що вони не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів.

Не наведення митним органом в рішенні про коригування митної вартості товарів належних та допустимих доказів того, що документи, подані декларантом для митного оформлення товару, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, витребування митницею додаткових документів без зазначення обставин, які ці документи повинні підтвердити, свідчать про протиправність рішень щодо застосування іншого, ніж основний метод, визначення митної вартості товарів.

При цьому, сам лише факт неподання декларантом додаткових документів без належного обґрунтування митницею, що вони можуть усунути сумніви спірних відомостей, не є підставою для відмови в митному оформленні товару.

Виходячи з наведеного у сукупності, суд дійшов висновку про те, що надані позивачем документи підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод їх визначення, тому у контролюючого органу були відсутні підстави для визначення митної вартості ввезеного товару не за ціною договору, а за резервним методом, відповідно до статті 64 МК України.

В той же час, посилання відповідача на неподання декларантом додаткових документів, як на доказ правомірності оскаржуваного рішення, оцінюються судом критично, адже в даному випадку відсутність запитуваних документів не впливає на правильність визначення декларантом митної вартості товарів за основним методом, що підтверджується наданими до митного оформлення документами.

Верховний Суд у постанові від 19.12.2019 в справі № 810/5295/15 вказав, що неподання декларантом додаткових документів не впливає на правильність визначення декларантом митної вартості товарів за першим методом, що підтверджується наданими до митного оформлення основними документами. Неподання декларантом запитуваних митним органом документів, за відсутності обґрунтування неможливості визначення митної вартості товарів за першим методом, не є достатнім для висновку про наявність підстав для застосування митним органом іншого методу визначення митної вартості.

Суд наголошує, що однієї лише вказівки на наявність розбіжностей та недоліків у поданих документах, без роз`яснення, в чому такі розбіжності полягають, який їхній вплив на митну вартість оцінюваного товару і чому без їх усунення заявлена митна вартість не може бути визнана, недостатньо для висновку про неможливість застосування основного методу визначення митної вартості.

Верховний Суд в постанові від 08.10.2019 у справі № 803/776/17 вказав, що декларант не зобов`язаний (звільнений від обов`язку) доводити правильність заявленої ним митної вартості: його твердження про розмір митної вартості вважається правомірним, поки протилежне не буде доведено контролюючим органом.

Аналізуючи зазначені в графі 33 спірного рішення про коригування митної вартості товарів підстави для його прийняття, суд констатує, що вони є необґрунтованими та спростовуються наявними у справі письмовими доказами й матеріалами.

Суд звертає увагу на те, що митний орган у розділі IV графи 33 оскаржуваного рішення про коригування митної вартості товарів наголошує на тому, що за результатом процедури консультації з декларантом митну вартість товару № 1 скориговано із застосуванням резервного методу визначення митної вартості з огляду на відсутність у декларанта та митниці прийнятної до застосування (згідно положень глави 9 МК України) інформації щодо вартості операцій щодо ідентичних, подібних (аналогічних) товарів, достовірної та документально підтвердженої інформації щодо ціни одиниці товару для обчислення митної вартості за методом на основі віднімання вартості (ст.62 МК України), інформації щодо складових вартості товарів, наданої виробником для обчислення митної вартості за методом додавання вартості (ст.63 МК України), що унеможливлює визначення митної вартості шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58-63 МК України. У зв`язку із вказаним, відповідач визначив митну вартість імпортованого товару на основі раніше визнаних митним органом митних вартостей.

Суд погоджується, що наявність у митного органу інформації про ціну подібних чи аналогічних товарів може призвести до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості товарів та ініціювання повної її перевірки, але така інформація аж ніяк не є підставою для прийняття рішення про коригування митної вартості товару, як не є підставою для коригування митної вартості також і відсутність у митних органів інформації щодо вартості операцій щодо ідентичних, подібних (аналогічних) товарів.

Як вбачається з оскаржуваного рішення, у графі 33 оскаржуваного рішення про коригування митної вартості товарів не вказано неправильність проведеного розрахунку митної вартості, зазначеної у митній декларації та які саме відомості відсутні/не піддаються обчисленню у поданих декларантом документах. Наведене дає підстави для висновку, що сумніви відповідача щодо складових митної вартості імпортованого товару ґрунтуються виключно на його припущеннях, а не на достовірних відомостях.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що позивач під час митного оформлення імпортованих ним товарів надав усі необхідні документи, які дозволяли ідентифікувати оцінювані товари та містили об`єктивні і достовірні дані, що підтверджували заявлену декларантом митну вартість товарів за ціною договору, тобто за заявленим позивачем основним методом.

Відповідач не довів наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення позивачем митної вартості товарів за основним методом, що свідчить про відсутність підстав для коригування митної вартості імпортованих позивачем товарів та протиправність оскаржуваного рішення про коригування митної вартості, а також картки відмови у прийнятті митної декларації.

За правилами частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В силу вимог частини другої цієї ж статті, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Рівненською митницею як суб`єктом владних повноважень у процесі розгляду справи не доведено існування обставин, які б підтверджували обґрунтовані сумніви митного органу у достовірності проведеного позивачем розрахунку митної вартості товарів у митній декларації № 23UA93U9 від 17.01.2023, а інших обставин, які б впливали та/або могли вплинути на рівень задекларованої позивачем митної вартості товару судом не встановлено.

З огляду на наведене, суд дійшов висновку, що рішення про коригування митної вартості товарів № UA204000/2023/000005/2 від 19 січня 2023 року та картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 204000/2023/000006 від 19 січня 2023 року не відповідають критеріям правомірності, обґрунтованості, добросовісності та розсудливості, встановленим в частині другій статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, порушують права та законні інтереси позивача, які підлягають судовому захисту шляхом скасування відповідних рішень суб`єкта владних повноважень.

Враховуючи викладене, позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ВПК-Україна» слід задовольнити повністю.

Згідно з приписами частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень у конкретних спірних правовідносинах, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З огляду на наведене, сплачена позивачем сума судового збору в розмірі 5368грн відповідно до платіжного доручення № 1728 від 03.03.2023, підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Питання щодо відшкодування судових витрат, які пов`язані із розглядом справи, судом не вирішуються у зв`язку із відсутність доказів їх понесення.

Керуючись статтями 241-246, 255, 257-262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 204000/2023/000006 від 19 січня 2023 року.

Визнати протиправним та скасувати рішення Рівненської митниці Державної митної служби України про коригування митної вартості товарів № UA204000/2023/000005/2 від 19 січня 2023 року.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ВПК Україна" за рахунок бюджетних асигнувань Рівненської митниці судовий збір у розмірі 5368грн (пять тисяч триста шістдесят вісім гривень).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення складений 08 травня 2023 року

Учасники справи:

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "ВПК-Україна" (пров. Робітничий, 5, м. Рівне, Рівненська обл., 33009, ЄДРПОУ/РНОКПП 37023086)

Відповідач - Рівненська митниця (вул. Соборна, 104, м. Рівне, 33028, ЄДРПОУ/РНОКПП 43958370)

Суддя Т.О. Комшелюк