Справа № 216/3032/23
Суддя: БУТЕНКО М. В.
Дата ухвалення: 2023-05-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 216/3032/23
провадження 2-а/216/38/23
УХВАЛА

іменем України

09 травня 2023 року місто Кривий Ріг

17 січня 2020 року суддя Центрально-Міського районного суду м. Кривий Ріг Бутенко М.В. ознайомившись із матеріалами позовної заяви ОСОБА_1 до відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про визнання бездіяльності протиправною, -

ВСТАНОВИВ:

08 травня 2023 року представник позивача ОСОБА_1 Романов В.П. звернувся до Центрально-Міського районного суду м. Кривий Ріг із позовною заявою до відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про визнання бездіяльності протиправною.

Дослідивши матеріали позовної заяви, приходжу до наступних висновків.

Завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень (ч. 1 ст. 2 КАС України).

Так, розмежування предметної юрисдикції адміністративних судів визначене статтею 20 КАС України, відповідно до якої місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні: 1) адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності; 2) адміністративні справи, пов`язані з виборчим процесом чи процесом референдуму, 3) адміністративні справи, пов`язані з перебуванням іноземців та осіб без громадянства на території України, 4) адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання ними рішень судів у справах, визначених пунктами 1-3 частини першої цієї статті.

Однак, як вбачається з позовної заяви, представник позивача Романов В.П. просить визнати протиправними дії відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) щодо невиконання виконавчого листа у справі за позовом ОСОБА_1 до управління ПФУ в Центрально-Міському районі м. Кривий Ріг про визнання бездіяльності протиправною.

При цьому, відповідно до ч. 2 ст. 20 КАС України окружним адміністративним судам підсудні всі адміністративні справи, крім визначених частиною першою цієї статті.

Отже, позовна заява ОСОБА_1 до відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про визнання бездіяльності протиправною в даному випадку відноситься до предметної юрисдикції окружного адміністративного суду.

За таких обставин, вищезазначена позовна заява ОСОБА_1 до відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про визнання бездіяльності протиправною підсудна не Центрально-Міському районному суду м. Кривий Ріг як адміністративному, а підсудна Дніпропетровському окружному адміністративному суду як адміністративному суду першої інстанції.

Проте, чинним КАС України не врегульовано це питання на стадії відкриття провадження у справі у випадку подання заяви без дотриманням норм, що регулюють предметну підсудність адміністративних справ, а лише врегульовано питання про передачу справи на розгляд до іншого адміністративного суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції(підсудності)іншого суду, а саме пунктом 2 частини 1статті 29 КАС України визначено, що суд передає адміністративну справу на розгляд іншого адміністративного суду, якщо при відкритті провадження у справі суд встановить, що справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Разом з цим, відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, підписаної 04 листопада 1950 року, ратифікованої Україною Законом№ 475/97-ВР від 17.07.1997 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Так, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, Закону України «Про виконання рішень, застосування практики Європейського суду з прав людини», інститут підсудності безпосередньо пов`язаний із забезпеченням права на справедливий судовий розгляд, який закріплений у п. 1 ст. 6 Конвенції, оскільки за його допомогою визначається «належний суд», тобто суд, уповноважений розглядати конкретну справу.

Відповідно до викладеного розгляд адміністративним судом з порушенням правил предметної юрисдикції є порушенням права особи на справедливий суд є безумовною підставою для скасування ухваленого у справі рішення у відповідності до приписів ст. 318 КАС України, згідно якої рішення суду підлягає скасуванню з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю, якщо рішення прийнято судом з порушенням правил юрисдикції (підсудності), визначених статтями 20,22,25-28 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом.

Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що належним судом буде той суд, якому, відповідно до вимог чинного законодавства, підсудна певна справа.

Таким чином, застосуванню підлягає закон, що регулює подібні правовідносини.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 30 КАС України спори між адміністративними судами щодо підсудності не допускаються. Адміністративна справа, передана з одного адміністративного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 29 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження адміністративним судом, до якого вона надіслана.

З огляду на викладене, враховуючи, що предмет позову відноситься до виключної предметної юрисдикції окружних адміністративних судів, приходжу до висновку, що позовну заяву ОСОБА_1 до відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про визнання бездіяльності протиправною необхідно передати за підсудністю до Дніпропетровського окружного адміністративного суду.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст.20, 29, 30, 243, 248 КАС України, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про визнання бездіяльності протиправною передати за підсудністю до Дніпропетровського окружного адміністративного суду (адреса: 49089, м. Дніпро, вул. Академіка Янгеля, 4).

Ухвала може бути оскаржена до Третього апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя М.В. Бутенко