Справа № 160/18683/22
Суддя: Єфанова Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2023-04-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіЄфанової О.В.
за участі секретаря судового засіданняПівоварові В.С.
представника позивача представника відповідача Гринь І.В. Денисова В. С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, в якій позивач просить:
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення є протиправними, оскільки вона не здійснювала реалізацію тютюнових виробів, та не була під час проведення фактичної перевірки на об`єкті. В порушення підпунктів 80.2.2, 80.2.5. пункту 80.2 статті 80 Податкового кодексу України, наказ №1204-п від 06.05.2022 про проведення фактичної перевірки не містить посилання на конкретні фактичні підстави призначення перевірки, окрім звичайного посилання на норми, що регулюють питання призначення такої перевірки (формальні підстави), тому фактична перевірка була проведена незаконно, з порушенням чинного законодавства. Також позивач зауважує, що продавця, представника позивача Пугача Є.О. та безпосередньо позивача не ознайомлювали з наказом про проведення фактичної перевірки, а також не повідомляли про проведення фактичної перевірки. Крім цього позивач зауважує, що акт про відмову від ознайомлення та підписання акту фактичної перевірки складено в той день, коли позивач та працівники не працювали, а також були фактично відсутні на господарській одиниці. Позивач також зауважує, що нею не здійснювалась реалізація тютюнових виробів, в свою чергу, електронні сигарети не є тютюновими виробами, а отже відсутні підстави для ліцензування відповідної діяльності та маркування електронних сигарет відсутні. Підсумовуючи позивач зауважила, що наказ про проведення фактичної перевірки не передбачав здійснення контрольної розрахункової операції, а отже відповідачем протиправно здійснено вказану операцію. Позивач зазначає, що оскільки їй не було відомо про проведення фактичної перевірки у неї були відсутні підстави подавати контролюючому органу необхідні документи для проведення фактичної перевірки. На підставі зазначеного позивач вважає оскаржувані податкові повідомлення-рішення неправомірними та такими, що підлягають скасуванню. У зв`язку з чим просить суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду відкрито провадження у справі та призначено розгляд останньої за правилами загального позовного провадження.
Головне управління ДПС у Дніпропетровській області звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із відзивом на позовну заяву.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.
З матеріалів справи вбачається, що 11.04.2022 року здійснено державну реєстрацію в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 .
Основний вид економічної діяльності фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 - 47.78 роздрібна торгівля іншими невживаними товарами в спеціалізованих магазинах.
12.04.2022 року здійснена реєстрація ФОП ОСОБА_1 в Головному управлінні ДПС у Дніпропетровській області, Солонянська ДПІ (Солонянський р-н), що підтверджується Інформацією з відповідного реєстру.
01.05.2022 року ФОП ОСОБА_1 зареєстрована платником єдиного податку другої групи.
06.05.2022 року Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області прийнято наказ №1204-п «Про проведення фактичної перевірки господарської одиниці з продажу тютюну, тютюнових виробів та електронних сигарет за адресою: АДРЕСА_1 , ТЦ «МЕЛЬНИЦА».
У вказаному наказі зазначено, що перевірка розпочинається з 06.05.2022 року, тривалість перевірки становить 10 діб, а період діяльності, який буде перевірятися згідно статті 102 Податкового кодексу України.
06.05.2022 року Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області складено направлення на перевірку №1241 та №1242, в яких зазначено посадові особи органу державної податкової служби, що здійснюють перевірку, а саме: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відповідно.
06.05.2022 року Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області складено акт відмови від підпису у направленні №000114, яким зафіксовано відмову від підпису у направленні від ФОП ОСОБА_1 продавцем ОСОБА_4
13.05.2022 року Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області складено акт №222447, що засвідчує факт відмови від ознайомлення та підписання акту фактичної перевірки, яким зафіксовано відмову від ознайомлення та підписання акту фактичної перевірки ФОП ОСОБА_1 продавцем ОСОБА_4
16.05.2022 року Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області складено акт (довідка) фактичної перевірки №672/04/36/07/09/РРО/ НОМЕР_1 .
У вказаному акті зазначено, що в ході перевірки встановлено проведення розрахункових операцій без застосування РРО, ПРРО, РК та без видачі відповідного розрахункового документа на суму 300,00 грн;
Встановлено роздрібну торгівлю рідин, що використовуються в електронних сигаретах без наявності відповідної ліцензії на загальну суму 152565,00 грн;
Встановлено зберігання та реалізацію рідин, що використовуються в електронних сигаретах без наявності марок акцизного податку встановленого зразка на загальну суму 152565,00 грн;
Не надання платником податку посадовим (службовим) особам органів державної податкової служби у повному обсязі всіх документів, що належать або пов`язані з предметом перевірки;
Перевіркою встановлено, що на момент перевірки 06.05.2022 року об 14:33 відсутні трудові відносини між ОСОБА_4 та ФОП ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), а саме: згідно податкової звітності ФОП ОСОБА_1 , що міститься в ІС «Податковий блок» станом на 06.05.2022 року продавець в трудових відносинах не перебуває.
За висновками перевірки встановлені наступні порушення:
- п.1, 2 ст.3 розд.II Закону України від 06.07.1995 № 265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» (із змінами та доповненнями) в частині проведення розрахункових операцій із застосуванням реєстратора розрахункових операцій, без роздрукування та видачі відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових;
- ст.11, 15 Закону України від 19.12.1995 №481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» (із змінами та доповненнями) в частині ведення господарської діяльності без наявності відповідної ліцензії та зберігання, транспортування, реалізації алкогольних напоїв без марок акцизного податку встановленого зразка;
- ст.81, п.85.2 ст.85 Податкового Кодексу України, в частинні не надання у повному обсязі всіх документів, що належать або пов`язані з предметом перевірки;
- ст.2, 21, 22, 23, 24 Кодексу законів про працю України.
Додатком №1 до акту фактичної перевірки №672/04/36/07/09/РРО/ НОМЕР_1 затверджено опис нафтопродуктів та газу скрапленого та/або алкогольних напоїв та тютюнових виробів, які знаходяться в ТЦ «МЕЛЬНИЦА» ФОП ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , а саме:
2. Tobacco в асортименті: 27 шт. 290 грн, сума 7830 грн;
4. Cotton Candy в асортиментів: 5 шт. 260 грн, сума 1300 грн;
6. Cultf в асортименті: 35 шт. 265 грн, сума 9275 грн;
7. Tangiers в асортименті: 40 шт. 140 грн, сума 5600 грн;
8. Hupe рідина в асортименті: 12 шт. 250 грн, сума 3000 грн;
На підставі акту перевірки Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області прийнято податкові повідомлення-рішення:
Не погоджуючись з вказаним податковим повідомленням-рішенням, позивач звернулась до суду з даною позовною заявою.
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства встановлені Податковим кодексом України (далі ПК України, в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин).
Відповідно до п.61.1 ст.61 ПК України, податковий контроль - система заходів, що вживаються контролюючими органами та координуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.
Також, пп.62.1.3 п.62.1 ст.62 ПК України визначено, що податковий контроль здійснюється шляхом перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин.
Абзацом 1 п.75.1 ст.75 Податкового кодексу України встановлено право контролюючих органів на проведення камеральних, документальних (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичних перевірок.
Згідно пп.75.1.3 п.75.1 ст.75 ПК України, фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).
Порядок проведення фактичної перевірки наведений у ст.80 ПК України.
Відповідно до п.80.1 ст.80 ПК України фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).
Пунктом 80.2. ст.80 ПК України (в редакції на час проведення фактичної перевірки) встановлено, що фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких підстав:
- у разі коли за результатами перевірок інших платників податків виявлено факти, які свідчать про можливі порушення платником податків законодавства щодо виробництва та обігу підакцизних товарів, здійснення платником податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, та виникає необхідність перевірки таких фактів;
- у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, зокрема, щодо здійснення платниками податків розрахункових операцій, у тому числі із забезпеченням можливості проведення розрахунків за товари (послуги) з використанням електронних платіжних засобів, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, виробництва та обігу підакцизних товарів;
- письмового звернення покупця (споживача), оформленого відповідно до закону, про порушення платником податків установленого порядку проведення розрахункових операцій, у тому числі незабезпечення можливості проведення розрахунків за товари (послуги) з використанням електронних платіжних засобів, касових операцій, патентування або ліцензування;
- неподання суб`єктом господарювання в установлений законом строк обов`язкової звітності про використання реєстраторів розрахункових операцій та/або програмних реєстраторів розрахункових операцій, розрахункових книжок та книг обліку розрахункових операцій, подання їх із нульовими показниками;
- у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах і пального, та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері регулювання виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пального;
- у разі виявлення за результатами попередньої перевірки порушення законодавства з питань, визначених у пункті 75.1.3;
- у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про використання праці найманих осіб без належного оформлення трудових відносин та виплати роботодавцями доходів у вигляді заробітної плати без сплати податків до бюджету, а також здійснення фізичною особою підприємницької діяльності без державної реєстрації.
З аналізу підпункту 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 Податкового кодексу України вбачається, що здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального є самостійною підставою з якою законодавець пов`язує право контролюючого органу проводити фактичні перевірки суб`єктів господарювання за умови дотримання процедурних питань (прийняття наказу, вручення наказу, направлень, пред`явлення службових посвідчень) та не вимагає наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства.
В даному випадку достатньо факту покладення на контролюючий орган здійснення контролю за дотриманням норм законодавства у відповідній сфері правовідносин (виробництво і обіг спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального).
Тобто, норма зазначеного вище підпункту дозволяє проведення фактичної перевірки, у тому числі на виконання функцій контролюючого органу, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального, які в силу приписів статті 16 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» покладені на відповідача.
Відповідні функції контролю передбачені також і підпунктами 19-1.1.14, 19-1.1.19, 19-1.1.20 пункту 19-1.1 статті 19-1 Податкового кодексу України, зокрема контролюючі органи виконують такі функції: проводять відповідно до законодавства перевірки платників податків; здійснюють контроль у сфері виробництва, обігу та реалізації підакцизних товарів, контроль за їх цільовим використанням, забезпечують міжгалузеву координацію у цій сфері; забезпечують контроль за дотриманням суб`єктами господарювання, які провадять роздрібну торгівлю тютюновими виробами, вимог законодавства щодо максимальних роздрібних цін на тютюнові вироби, встановлених виробниками або імпортерами таких виробів; забезпечують контроль за дотриманням суб`єктами господарювання, які провадять оптову або роздрібну торгівлю алкогольними напоями, вимог законодавства щодо мінімальних оптово-відпускних або роздрібних цін на такі напої.
Отже контролюючий орган має право на проведення фактичної перевірки господарюючого суб`єкту з підстав здійснення функцій контролю, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального.
Таким чином доводи позивача про необхідність зазначення в наказі про проведення фактичної перевірки посилання на конкретні фактичні підстави призначення перевірки не можуть слугувати підставою для скасування оскаржуваних податкових повідомлень-рішень.
Відповідно до ч.3 ст.11 Закону України від 19.12.1995 року №481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» (далі Закон №481, в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) маркування тютюнових виробів, які реалізуються в Україні, здійснюється таким чином:
- на кожній одиниці тютюнової продукції (сигареті, цигарці тощо) вказується власна назва виробу.
На кожній пачці, коробці або сувенірній коробці вказується:
- найменування суб`єкта господарювання-виробника або тютюнової компанії;
- загальна та власна назви;
- наявність фільтруючого мундштука;
- кількість одиниць у пачці, коробці чи в сувенірній коробці;
- відомості щодо вмісту смоли та нікотину в диму однієї сигарети (щодо сигарет), які наносяться на зовнішню поверхню однієї меншої сторони упаковки тютюнових виробів і займають не менше 15 відсотків площі цієї сторони;
- медичні попередження, які наносяться відповідно до вимог, зазначених у цій частині статті;
На упаковці (за виключенням прозорих обгорток), в якій вироби знаходяться в пачках або коробках, вказується:
- загальна та власна назви виробу;
- кількість одиниць продукції в упаковці;
- медичні попередження, які наносяться відповідно до вимог, зазначених у цій частині статті;
На транспортній тарі вказується:
- загальна та власна назви виробу;
- найменування суб`єкта господарювання-виробника та його місцезнаходження;
- кількість одиниць продукції в упаковці;
- дата виготовлення.
Згідно ч.19 ст.15 Закону №481 роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин) або тютюновими виробами, або рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, або пальним може здійснюватися суб`єктами господарювання (у тому числі іноземними суб`єктами господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій на роздрібну торгівлю.
Працівниками контролюючого органу в акті перевірки вказано, що позивач здійснював роздрібну торгівлю рідин, що використовуються в електронних сигаретах без наявності відповідної ліцензії на загальну суму 152565,00 грн. та здійснював зберігання та реалізацію рідин, що використовуються в електронних сигаретах без наявності марок акцизного податку встановленого зразка на загальну суму 152565,00 грн.
При цьому, акт перевірки не містить інформації, яка дозволяє встановити факт порушення позивачем ліцензування і маркування тютюнових виробів, з огляду на відсутність будь-якої деталізації виявленого порушення, повних реквізитів оглянутої продукції, опису дій, вчинених посадовими особами контролюючого органу в ході фактичної перевірки.
Суд зазначає, що опис нафтопродуктів та газу скрапленого та/або алкогольних напоїв та тютюнових виробів, який міститься в Додатку №1 до акту перевірки, містить виключно назву продукції, яка знаходилась за місцем проведення фактичної перевірки. В свою чергу, вказаний опис не містить жодної інформації про: найменування суб`єкта господарювання-виробника або тютюнової компанії; загальної та власної назви; наявність фільтруючого мундштука; кількість одиниць у пачці, коробці чи в сувенірній коробці; відомості щодо вмісту смоли та нікотину в диму однієї сигарети (щодо сигарет), які наносяться на зовнішню поверхню однієї меншої сторони упаковки тютюнових виробів і займають не менше 15 відсотків площі цієї сторони; медичні попередження, які наносяться відповідно до вимог, зазначених у цій частині статті; штриховий код, а також будь-які відомості, що зазначена продукція є рідинами, що використовуються в електронних сигаретах.
Таким чином з вказаного опису не можливо встановити факт роздрібної торгівлі позивачем рідинам, що використовуються в електронних сигаретах без наявності відповідної ліцензії та факт зберігання та реалізації рідин, що використовуються в електронних сигаретах без наявності марок акцизного податку встановленого зразка.
В свою чергу, будь-яких інших доказів на підтвердження інформації, зазначеної у вищенаведеному описі ані позивачем, ані відповідачем до суду не надано.
Крім цього, суд звертає увагу, що норма абз.20 ч.2 ст.17 Закону №481 не передбачає застосування штрафних санкцій за зберігання, реалізацію електронних сигарет та/або рідин, що використовуються в електронних сигаретах без марок акцизного податку встановленого зразка або з підробленими марками акцизного податку.
Відповідно п.85.2 ст.85 ПК України платник податків зобов`язаний надати посадовим (службовим) особам контролюючих органів у повному обсязі всі документи, що належать або пов`язані з предметом перевірки. Такий обов`язок виникає у платника податків після початку перевірки.
Пунктом 85.4 статті 85 ПК України передбачено, що при проведенні перевірок посадові (службові) особи контролюючого органу мають право отримувати у платників податків належним чином завірені копії первинних фінансово-господарських, бухгалтерських та інших документів, що свідчать про приховування (заниження) об`єктів оподаткування, несплату податків, зборів, платежів, порушення вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи. Такі копії повинні бути засвідчені підписом платника податків або його посадової особи та скріплені печаткою (за наявності). Відповідний запит на отримання копій документів повинен бути поданий посадовою (службовою) особою контролюючого органу не пізніше ніж за п`ять робочих днів до дати закінчення перевірки.
Згідно з пунктом 85.6 статті 85 ПК України, у разі відмови платника податків або його законних представників надати копії документів посадовій (службовій) особі контролюючого органу така особа складає акт у довільній формі, що засвідчує факт відмови, із зазначенням посади, прізвища, імені, по батькові платника податків (його законного представника) та переліку документів, які йому запропоновано подати. Зазначений акт підписується посадовою (службовою) особою контролюючого органу та платником податків або його законним представником. У разі відмови платника податків або його законного представника від підписання зазначеного акту в ньому вчиняється відповідний запис.
Відповідно до пункту 85.7 статті 85 ПК України отримання копій документів оформляється описом. Копія опису, складеного посадовими (службовими) особами контролюючого органу, вручається під підпис платнику податків або його законному представнику. Якщо платник податків або його законний представник відмовляється від засвідчення опису або від підпису про отримання копії опису, то посадові (службові) особи контролюючого органу, які отримують копії, роблять відмітку про відмову від підпису.
Пунктом 85.8 статті 85 Податкового кодексу України встановлено, що посадова (службова) особа контролюючого органу, яка проводить перевірку, у випадках, передбачених цим Кодексом, має право отримувати від платника податків або його законних представників копії документів, що належать до предмета перевірки. Такі копії повинні бути засвідчені підписом платника податків або його посадової особи та скріплені печаткою (за наявності).
Відповідно п.291.2. ст.291 ПК України, спрощена система оподаткування, обліку та звітності - особливий механізм справляння податків і зборів, що встановлює заміну сплати окремих податків і зборів, встановлених пунктом 297.1 статті 297 цього Кодексу, на сплату єдиного податку в порядку та на умовах, визначених цією главою, з одночасним веденням спрощеного обліку та звітності.
Згідно з п. 296.1. ст.296 ПК України, фізичні особи - підприємці - платники єдиного податку першої і другої груп та платники єдиного податку третьої групи, які не є платниками податку на додану вартість, ведуть облік у довільній формі шляхом помісячного відображення отриманих доходів.
Згідно з п. 296.2. ст.296 ПК України платники єдиного податку першої та другої груп подають до контролюючого органу податкову декларацію платника єдиного податку у строк, встановлений для річного податкового (звітного) періоду, в якій відображаються обсяг отриманого доходу, щомісячні авансові внески, визначені пунктом 295.1 статті 295 цього Кодексу, а також відомості про суми єдиного внеску, нарахованого, обчисленого і сплаченого в порядку, визначеному законом для даної категорії платників.
Згідно з п. 121.1 ст. 121 ПК України незабезпечення платником податків зберігання первинних документів, облікових та інших регістрів, бухгалтерської та статистичної звітності, інших документів з питань обчислення і сплати податків та зборів протягом установлених статтею 44 цього Кодексу строків їх зберігання та/або ненадання платником податків контролюючим органам оригіналів документів (крім документів, отриманих з Єдиного реєстру податкових накладних) чи їх копій при здійсненні податкового контролю у випадках, передбачених цим Кодексом, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 1020 гривень.
Так, пунктом 44.1 статті 44 ПКУ визначено, що для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.
За приписами пункту 44.6 статті 44 ПК України, у разі якщо до закінчення перевірки або у терміни, визначені в пункті 86.7 статті 86 цього Кодексу платник податків не надає посадовим особам контролюючого органу, які проводять перевірку, документи (незалежно від причин такого ненадання, крім випадків виїмки документів або іншого вилучення правоохоронними органами), що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, вважається, що такі документи були відсутні у такого платника податків на час складення такої звітності.
Як зазначалось вище та не спростовано відповідачем, під час проведення фактичної перевірки ФОП ОСОБА_1 на об`єкті не було.
Крім цього факт відмови від підпису у направленні ОСОБА_4 , який за даними акту фактичної перевірки не має трудових відносин з позивачем, не може вважатися фактом обізнаності позивача про необхідність подання відповідних документів для проведення фактичної перевірки.
Оскільки перевіряючі не повідомили належним чином позивача про проведення фактичної перевірки, не надали направлення на проведення фактичної перевірки, копії наказу про проведення перевірки, позивач по справі до моменту отримання акту перевірки не була обізнана про проведення фактичної перевірки з 06.05.2022 року по 16.05.2022 року, й відповідно, не була обізнана про необхідність подавати посадовим (службовим) особам органів державної податкової служби у повному обсязі всіх документів, що належать або пов`язані з предметом перевірки.
В матеріалах справи відсутні докази направлення та отримання відповідно до абз.2 п.85.4. ст.85 ПК України, відповідного запиту на отримання всіх копій документів, що належать або пов`язані з предметом перевірки посадовою (службовою) особою контролюючого органу ФОП ОСОБА_1 .
Відповідний акт, що засвідчував би факт відмови ФОП ОСОБА_1 надати копії документів посадовій (службовій) особі контролюючого органу, відповідачем не складався відповідно п.85.6. ст.85 ПК України.
З урахуванням викладеного, позивач не був належним чином повідомлений про необхідність надати контролюючому органу копій всіх документів, що належать або пов`язані з предметом перевірки, відтак, відсутня протиправна дія або бездіяльність платника податків, що вказує на відсутність складу правопорушення й відповідно унеможливлює настання негативних правових наслідків у вигляді накладення штрафу відповідно п.121.1. ст.121 ПК України.
Відповідно до пункту 80.4. ст. 80 ПК України перед початком фактичної перевірки, з питань дотримання порядку здійснення розрахункових операцій та ведення касових операцій, посадовими особами контролюючих органів на підставі підпункту 20.1.10 п. 20.1 ст. 20 цього Кодексу може бути проведена контрольна розрахункова операція.
За правилами підпункту 20.1.10 п.20.1 ст.20 ПК України контролюючі органи мають право: здійснювати контроль за додержанням законодавства з питань регулювання обігу готівки (крім банків), порядку проведення готівкових розрахунків за товари (послуги), за наявністю ліцензій на провадження видів господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню відповідно до закону, торгових патентів, за додержанням порядку приймання готівки для подальшого переказу (крім приймання готівки банками), за дотриманням суб`єктами господарювання установлених законодавством обов`язкових вимог щодо забезпечення можливості розрахунків за товари (послуги) з використанням електронних платіжних засобів.
Відповідно до п.20.1.11 ст.20 ПК України контролюючі органи мають право проводити контрольні розрахункові операції до початку перевірки платника податків щодо дотримання ним порядку проведення готівкових розрахунків та застосування реєстраторів розрахункових операцій та/або програмних реєстраторів розрахункових операцій. Товари, отримані службовими (посадовими) особами контролюючих органів під час проведення контрольної розрахункової операції, підлягають поверненню платнику податків у непошкодженому вигляді. У разі неможливості повернення такого товару відшкодування витрат здійснюється відповідно до законодавства з питань захисту прав споживачів;
З аналізу вищенаведених норм, можна дійти до висновку, що контролюючий орган наділений повноваженнями проводити контрольні розрахункові операції перед початком фактичної перевірки.
Згідно п.2 ч.1 ст.3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» (далі Закон №265, в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням електронних платіжних засобів, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов`язані надавати особі, яка отримує або повертає товар, отримує послугу або відмовляється від неї, включаючи ті, замовлення або оплата яких здійснюється з використанням мережі Інтернет, при отриманні товарів (послуг) в обов`язковому порядку розрахунковий документ встановленої форми та змісту на повну суму проведеної операції, створений в паперовій та/або електронній формі (у тому числі, але не виключно, з відтворюванням на дисплеї реєстратора розрахункових операцій чи дисплеї пристрою, на якому встановлений програмний реєстратор розрахункових операцій QR-коду, який дозволяє особі здійснювати його зчитування та ідентифікацію із розрахунковим документом за структурою даних, що в ньому міститься, та/або надсиланням електронного розрахункового документа на наданий такою особою абонентський номер або адресу електронної пошти).
Відповідно до п.1 ст.17 Закону №265 за порушення вимог цього Закону до суб`єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції за товари (послуги), за рішенням відповідних контролюючих органів застосовуються фінансові санкції у таких розмірах:
1) у разі встановлення в ході перевірки факту: проведення розрахункових операцій з використанням реєстраторів розрахункових операцій, програмних реєстраторів розрахункових операцій або розрахункових книжок на неповну суму вартості проданих товарів (наданих послуг); непроведення розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій та/або програмні реєстратори розрахункових операцій з фіскальним режимом роботи; невидача (в паперовому вигляді та/або електронній формі) відповідного розрахункового документа, що підтверджує виконання розрахункової операції, або проведення її без використання розрахункової книжки на окремому господарському об`єкті такого суб`єкта господарювання:
100 відсотків вартості проданих з порушеннями, встановленими цим пунктом, товарів (робіт, послуг) - за порушення, вчинене вперше.
Суд зазначає, що позивачем в позовній заяві фактично не заперечується факт невидачі посадовій особі контролюючого органу в паперовому вигляді та/або електронній формі відповідного розрахункового документа, що підтверджує виконання розрахункової операції.
Суд звертає увагу, що стаття 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» містить імперативну норму щодо обов`язку суб`єкта господарювання надати особі, яка отримує товар, в обов`язковому порядку розрахунковий документ встановленої форми та змісту на повну суму проведеної операції, створений в паперовій та/або електронній формі.
В даному випадку продавцем, який здійснював господарську дільницю за місцем здійснення господарської діяльності ФОП ОСОБА_1 , не видано особі, яка здійснювала покупку товару, розрахунковий документ встановленої форми та змісту на повну суму проведеної операції, створений в паперовій та/або електронній формі.
Таким чином, позивачем допущено порушення пункту 1 статті 17 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» про що зазначено в акті фактичної перевірки.
Крім цього, суд звертає про необґрунтованість доводів позивача про необхідність здійснення контрольної розрахункової операції виключно за кошти державного бюджету, оскільки Закон України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» як спеціальний закон, який визначає правові засади застосування реєстраторів розрахункових операцій та програмних реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, дія якого поширюється на усіх суб`єктів господарювання, їх господарські одиниці та представників (уповноважених осіб) суб`єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції у готівковій та/або безготівковій формі, не містить обов`язку використовувати виключно гроші державного бюджету при проведенні контрольної розрахункової операції з боку контролюючого органу.
Згідно з вимогами частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.
Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Оцінивши докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та, враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов до висновку про часткове задоволення позову.
Відповідно до ч.3 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.
З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що судовий збір у розмірі 7095,00 грн., пропорційно розміру задоволених позовних вимог, підлягає стягненню з Головного управління ДПС у Дніпропетровській області за рахунок його бюджетних асигнувань на користь позивача.
Керуючись статтями 241 - 246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
Позовну заяву задовольнити частково.
В решті позовних вимог відмовити.
Стягнути на користь позивача судові витрати в розмірі 7095 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Дніпропетровській області.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 14 квітня 2023 року.

Суддя О.В. Єфанова