Справа № 240/9196/23
Суддя: Окис Тетяна Олександрівна
Дата ухвалення: 2023-05-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

з питань залишення позовної заяви без розгляду

09 травня 2023 року м. Житомир справа № 240/9196/23

категорія 111020300

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Окис Т.О.,

секретар судового засідання Ходоровська Ю.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Український Харчовий Альянс Еко» до Головного управління Державної податкової служби у Житомирській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень рішень,

установив:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Український Харчовий Альянс Еко» (далі позивач) із позовом до Житомирського окружного адміністративного суду про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень рішень Головного управління Державної податкової служби у Житомирській області (далі відповідач, ГУ ДПС у Житомирській області) № 0 та № 0 від 23 листопада 2022 року.

Ухвалою суду від 14 квітня 2023 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання у справі на 25 квітня 2023 року 10:00 із повідомленням учасників справи.

Протокольною ухвалою від 25 квітня 2023 року оголошено перерву в попередньому судовому розгляді до 09 травня 2023 року об 10:00 год.

Відповідач подав клопотання про залишення позовної заяви без розгляду. Зазначає, що із врахуванням строку звернення до адміністративного суду, встановленого статтею 122 Кодексу адміністративного судочинства України, позивачем пропущено місячний строк для звернення до адміністративного суду з позовом про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень рішень, який обчислюється з 21 лютого 2023 року дня вручення позивачу рішення ДПС України про результати розгляду скарги.

При вирішенні клопотання відповідача про залишення позовної заяви без розгляду, суд виходить з наступного.

У постанові від 26 листопада 2020 року у справі № 500/2486/19 Верховний Суд сформулював такий правовий висновок: «Норма пункту 56.18 статті 56 Податкового кодексу України (далі ПК України) не визначає процесуального строку звернення до суду і, відповідно, не є спеціальною щодо норми пункту 56.19 статті 56 ПК України. Водночас норма пункту 56.19 статті 56 ПК України є спеціальною щодо норми частини 4 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України, має перевагу в застосуванні у податкових спорах і регулює визначену її предметом групу правовідносин оскарження в судовому порядку податкових повідомлень рішень та інших рішень контролюючих органів про нарахування грошових зобов`язань за умови попереднього використання позивачем досудового порядку вирішення спору (застосування процедури адміністративного оскарження абзац 3 пункту 56.18 статті 56 ПК України). Вона встановлює строк для їх оскарження протягом місяця, що настає за днем закінчення процедури адміністративного оскарження відповідно до пункту 56.17 цієї статті.».

Зміст зазначеного висновку свідчить про те, що такий сформований щодо строку звернення до суду у разі використання платником податку процедури адміністративного оскарження податкового повідомлення рішення або іншого рішення контролюючого органу про нарахування грошових зобов`язань.

Відповідно до частини 1 статті 121 Кодексу адміністративного судочинства України за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Указом Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні», в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. У зв`язку з введенням воєнного стану введено тимчасові обмеження прав і законних інтересів юридичних осіб в межах та обсязі, що необхідні для забезпечення можливості запровадження та здійснення заходів правового режиму воєнного стану.

У подальшому аналогічними Указами Президента України правовий режим військового стану продовжено та діє на момент постановлення цієї ухвали.

Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо особливостей оподаткування та подання звітності у період дії воєнного стану» від 03 березня 2022 року № 2118-IX, який набрав чинності з 07 березня 2022 року (далі Закон України №2118-ІХ), внесено до підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України пункт 69, згідно якого установлено, що тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану на території України, справляння податків і зборів здійснюється з урахуванням особливостей, визначених у цьому пункті.

Згідно положень підпункту 69.9 цього пункту у первинній редакції для платників податків та контролюючих органів зупиняється перебіг строків, визначених податковим законодавством та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

У подальшому Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо особливостей податкового адміністрування податків, зборів та єдиного внеску під час дії воєнного, надзвичайного стану» від 12 травня 2022 року №2260-ІХ, який набрав чинності 27 травня 2022 року (далі Закон України №2260-ІХ), названий підпункт викладений у наступній редакції:

«Для платників податків та контролюючих органів зупиняється перебіг строків, визначених податковим законодавством та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, крім:

дотримання строків реєстрації податкових накладних, розрахунків коригування до них в Єдиному реєстрі податкових накладних, подання звітності, у тому числі звітності, передбаченої пунктом 46.2 статті 46 цього Кодексу, сплати податків та зборів платниками податків;

строків проведення камеральних перевірок, складення актів, подання та розгляду заперечень, визначення грошових зобов`язань, прийняття, надсилання та оскарження податкового повідомлення-рішення за результатами камеральних перевірок, нарахування пені;

строків проведення фактичних та документальних позапланових перевірок, складення актів, подання та розгляду заперечень, додаткових документів та пояснень, визначення грошових зобов`язань, прийняття, надсилання та оскарження податкового повідомлення-рішення, адміністративного арешту майна за результатами фактичних перевірок».

На момент виникнення спірних правовідносин абзаци 3 і 4 зазначеного підпункту Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких інших законів України щодо приватизації державного і комунального майна, яке перебуває у податковій заставі, та забезпечення адміністрування погашення податкового боргу» від 03 листопада 2022 року №2719-ІХ, який набрав чинності 25 листопада 2022 року (далі Закон України №2719-ІХ), викладено у такій редакції:

«строків проведення камеральних перевірок, оформлення їх результатів у порядку, визначеному статтею 86 цього Кодексу, подання скарги на податкове повідомлення-рішення за результатами камеральної перевірки, прийняття рішення за результатом її розгляду, нарахування пені;

строків проведення фактичних та документальних позапланових перевірок, оформлення їх результатів у порядку, визначеному статтею 86 цього Кодексу, подання скарги на податкове повідомлення-рішення, рішення про застосування фінансових санкцій за результатами документальної позапланової перевірки або фактичної перевірки та прийняття рішення за результатами їх розгляду, адміністративного арешту майна за результатами документальної позапланової перевірки або фактичної перевірки».

Аналіз наведених положень дає підстави для висновку, що з моменту набрання чинності Законом України №2118-ІХ перебіг строків, визначених податковим законодавством та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, був зупинений.

У подальшому Законом України №2260-ІХ відновлено перебіг строків однак, тільки для правовідносин, визначених у підпункті 69.9, зокрема проведення документальних позапланових перевірок, складення актів, подання та розгляду заперечень, додаткових документів та пояснень, визначення грошових зобов`язань, прийняття, надсилання та оскарження податкового повідомлення-рішення.

Згодом Законом України №2719-ІХ уточнено наведені положення та відновлено перебіг строків для проведення документальних позапланових перевірок, оформлення їх результатів у порядку, визначеному статтею 86 цього Кодексу, подання скарги на податкове повідомлення рішення, рішення про застосування фінансових санкцій за результатами документальної позапланової перевірки та прийняття рішення за результатами їх розгляду.

Отже, у період з 27 травня по 25 листопада 2022 року законодавець відновив перебіг строків для оскарження податкових повідомлень рішень. Однак станом на момент виникнення спірних правовідносин 21 лютого 2023 року відновлено перебіг строків виключено для подання скарг на податкові повідомлення рішення.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що на момент виникнення у позивача права на звернення до суду з вимогою про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень рішень, положення ПК України не передбачали можливість застосування строків, визначених таким Кодексом для цього.

Окрім цього, суд зауважує, що відповідач на обґрунтування клопотання про залишення позовної заяви без розгляду не навів заперечень щодо можливості застосування до спірних правовідносин приписів підпункту 69.9, у той час як позивач у позовній заяві навпаки наголосив на указаних змінах при обґрунтуванні дотримання строку звернення до суду.

Окрім цього, Верховний суд у постанові від 29 вересня 2022 року у справі №500/1912/22 зазначив, що при застосуванні процесуальних норм слід уникати як надмірного формалізму, так і надмірної гнучкості, які можуть призвести до нівелювання процесуальних вимог, встановлених законом. Надмірний формалізм у трактуванні процесуального законодавства визнається неправомірним обмеженням права на доступ до суду як елемента права на справедливий суд згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Зазначений підхід неодноразово був застосований Верховним Судом, зокрема у постановах від 21 травня 2021 року у справі № 1.380.2019.006107, від 22 липня 2021 року у справі № 340/141/21, від 16 вересня 2021 року у справі № 240/10995/20 та від 12 вересня 2022 року у справі №120/16601/21-а.

Також, суд уважає за необхідне звернути увагу на гарантії права на справедливий суд, встановлені Міжнародним пактом про громадянські і політичні права, прийнятим 16 грудня 1966 року Генеральною Асамблеєю ООН. Так, відповідно до статей 2, 14 названого Міжнародного пакту, кожна держава, яка бере участь у цьому Пакті, зобов`язується забезпечити всякій особі, права і свободи якої, визнані в цьому Пакті, порушено, ефективний засіб правового захисту, навіть коли це порушення було вчинене особами, що діяли як особи офіційні; забезпечити, щоб право на правовий захист для будь-якої особи, яка потребує такого захисту, встановлювалось компетентними судовими, адміністративними чи законодавчими органами або будь-яким іншим компетентним органом, передбаченим правовою системою держави, і розвивати можливості судового захисту; всі особи є рівними перед судами і трибуналами; кожен має право при визначенні його прав та обов`язків у будь-якому цивільному процесі на справедливий і публічний розгляд справи компетентним, незалежним і безстороннім судом, створеним на підставі закону.

З огляду на вище зазначене, суд також уважає за необхідне зазначити, що протягом усього періоду дії воєнного стану, запровадженого на території України у зв`язку із збройною агресією російської федерації, суворе застосування адміністративними судами процесуальних строків стосовно звернення до суду із позовними заявами, апеляційними і касаційними скаргами, іншими процесуальними документами може мати ознаки невиправданого обмеження доступу до суду, гарантованого статтями 55, 124, 129 Конституції України, статтею 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права та статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Ураховуючи вищенаведене, клопотання ГУ ДПС у Житомирській області про залишення позовної заяви без розгляду задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 122, 241, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ухвалив:

У задоволенні клопотання Головного управління Державної податкової служби у Житомирській області про залишення позовної заяви без розгляду відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Т.О. Окис