Справа № 260/222/20
Суддя: Калинич Я.М.
Дата ухвалення: 2023-05-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

з питань встановлення судового контролю

05 травня 2023 рокум. Ужгород№ 260/222/20

Суддя Закарпатського окружного адміністративного суду Калинич Я.М. розглянувши в порядку письмового провадження заяву представника позивача про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Березанка» до Головного управління Державної податкової служби у Закарпатській області, Державної податкової служби України про скасування рішень та зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 20.10.2021 року адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю «Березанка» до Головного управління Державної податкової служби у Закарпатській області, Державної податкової служби України про скасування рішень та зобов`язання вчинити дії задоволено. Визнано протиправним та скасовано рішення Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС у Закарпатській області від 23.12.2020 року №1397286/100018021 про відмову в реєстрації податкової накладної №2/ - від 17.10.2019 року, складеної товариством з обмеженою відповідальністю «Березанка». Визнано протиправним та скасовано рішення Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС у Закарпатській області від 23.12.2020 року №1397285/100018021 про відмову в реєстрації податкової накладної №3/ - від 18.10.2019 року, складеної товариством з обмеженою відповідальністю «Березанка». Зобов`язано Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні товариства з обмеженою відповідальністю «Березанка» №2 від 17 жовтня 2019 року та №3 від 18 жовтня 2019 року.

20 квітня 2022 року постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Закарпатській області залишено без задоволення, а рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 20 жовтня 2021 року у справі №260/222/20 без змін.

19 серпня 2022 року судом видано виконавчі листи за заявою позивача.

19 квітня 2023 року представником позивача через систему «Електронний суд» до суду подано заяву про встановлення судового контролю за виконанням рішення. Заява обґрунтована тим, що Державна податкова служба України а ні добровільно, а ні в рамках виконавчого провадження ВП №69900525 не виконала рішення суду та не зареєструвала податкові накладні позивача у ЄРПН.

Разом з тим, у заяві представник позивача просить суд розглянути заяву про встановлення судового контролю в судовому засіданні з повідомленням сторін та за участю представника позивача в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

Однак, суд вважає за можливе розглянути заяву про встановлення судового контролю у порядку письмового провадження, оскільки у відповідності до статті 382 КАС України у судовому засіданні з повідомленням сторін вирішується питання про накладення штрафу, а відтак у клопотанні про розгляд заяви про встановлення судового контролю в судовому засіданні з повідомленням сторін та за участю представника позивача в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду слід відмовити.

02 травня 2023 року до суду від Державної податкової служби України надійшли письмові заперечення на заяву про встановлення судового контролю, в яких просить відмовити у задоволенні зави ТОВ «Березанка» про встановлення судового контролю.

Згідно вимог статті 229 частини 4 КАС України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (в тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Надаючи оцінку поданій представником позивачем заяві про встановлення судового контролю та матеріалам даної адміністративної справи, судом встановлено наступне.

Статтею 129-1 Конституції України визначено, що держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно з частиною 1 статті 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Відповідно до частини 1 статті 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Вказана стаття не визначає чіткого порядку реалізації права особи та можливості суду на встановлення судового контролю за виконанням рішення суду, шляхом зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Однак, згідно з позицією Великої Палати Верховного Суду сформованої в ухвалі від 20.06.2018 року у справі №800/592/17, встановлення судового контролю за виконанням судового рішення, шляхом зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення, можливо і після ухвалення судового рішення по суті спору на підставі окремо поданої заяви.

Окремо необхідно вказати, що суд може встановити судовий контроль за виконанням рішення суб`єктом владних повноважень під час прийняття рішення або після винесення такого, однак суд наділений відповідним правом, а не обов`язком.

Такий контроль здійснюється судом шляхом зобов`язання відповідача надати звіт про виконання судового рішення, розгляду поданого звіту на виконання судового рішення, а у разі неподання такого звіту - встановленням нового строку для подання звіту та накладанням штрафу.

При цьому, зазначені процесуальні дії є диспозитивним правом суду, яке може використовуватися в залежності від наявності об`єктивних обставин, які підтверджуються належними та допустимими доказами.

На підставі вище наведеного, аналізуючи правові норми статті 382 КАС України, та, враховуючи позицію Великої Палати Верховного Суду, суд дійшов висновку, що суд вправі встановити судовий контроль за виконанням рішення суду, шляхом зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення, як у судовому рішенні за результатами вирішення справи по суті, так і після ухвалення судового рішення, яким вирішено спір по суті.

Верховний Суд у постанові від 20 лютого 2019 року у справі №806/2143/15, звертав увагу на те, що застосування статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України має на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставою її застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи - позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.

Отже, судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах є саме диспозитивним правом суду, яке може використовуватись в залежності від наявності об`єктивних обставин та обґрунтованих сумнівів на користь ймовірного невиконання рішення суду відповідачем, що підтверджені належними та допустимими доказами.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Пунктом 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Законом України «Про виконавче провадження» визначені заходи примусового виконання рішень суду, які орган виконавчої служби застосовує у випадку невиконання рішення суду у добровільному порядку.

Суд зазначає, що держава забезпечує виконання судових рішень, що виявляється в існуванні окремого державного інституту, який передбачає виконання рішень суду, що набрали законної сили у примусовому порядку у випадку невиконання боржниками таких рішень у добровільному порядку.

З матеріалів справи вбачається, що рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 20.10.2021 року по справі №260/222/20 набрало законної сили.

19 серпня 2022 року по справі №260/222/20 Закарпатським окружним адміністративним судом видано виконавчий лист.

21 вересня 2022 року відділом примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №69900525 з виконання виконавчого листа №260/222/20, виданого 19.08.2022 року Закарпатським окружним адміністративним судом.

При цьому, як вбачається з матеріалів справи, 31 січня 2023 року відділом примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України винесено постанову про закінчення виконаного провадження з виконання виконавчого листа №260/222/20, виданого 19.08.2022 року Закарпатським окружним адміністративним судом, відповідно до вимог п.11 ч.1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження». Зокрема, у вказаній постанові зазначено, що рішення суду боржником не виконано. Так, надіслання виконавчого документа до суду, який його видав, у випадку, передбаченому частиною третьою статті 63 цього Закону, а саме у разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження. Постанови про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження, про стягнення виконавчого збору, про накладення штрафів вивести в окремі виконавчі провадження.

Тобто, виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №260/222/20, виданого 19.08.2022 року Закарпатським окружним адміністративним судом, закінчено з підстав надіслання виконавчого документа до суду, який його видав, у випадку, передбаченому частиною третьою статті 63 Закону України «Про виконавче провадження».

Разом з тим, у випадку незгоди з постановою відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 31.01.2023 року № 69900525 позивач не позбавлений можливості її оскаржити, у порядку, визначеному чинним законодавством України.

Таким чином, позивачем не зазначено та не надано беззаперечних доказів, які підтверджують необхідність станом на теперішній час встановлення судового контролю за виконанням рішення суду по даній справі.

Відповідно до вимог ч.2 ст.6 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Судом апеляційної інстанції враховується, що згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

За таких підстав, суд дійшов висновку, про відсутність правових підстав для встановлення судового контролю за виконанням рішення суду, а тому заява позивача про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду, є негрунтованною та задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 243, 248, 382 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання про участь представника заявника у судовому засіданні в режимі відеоконференції - відмовити.

У задоволенні заяви представника позивача від 19 квітня 2023 року про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Березанка» до Головного управління Державної податкової служби у Закарпатській області, Державної податкової служби України про скасування рішень та зобов`язання вчинити дії відмовити.

Ухвалу направити учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили в порядку встановленому статтею 256 КАС України та може бути оскаржена. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Закарпатський окружний адміністративний суд протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

У зв`язку з перебуванням головуючої судді Калинич Я.М. у відпустці з 14 квітня 2023 року по 25 квітня 2023 року (включно), розгляд заяви здійснено 05 травня 2023 року.

Суддя Я. М. Калинич