Справа № 240/2304/23
Суддя: Єфіменко Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2023-05-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2023 року м. Житомир справа № 240/2304/23

категорія 113070200

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Єфіменко О.В., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті в особі відділу державного нагляду (контролю) у Житомирській області про визнання протиправною та скасування постанови,

встановив:

До Житомирського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі - позивач) із позовом, в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову про застосування адміністративно - господарського штрафу №341650 від 06.12.2022, що винесена начальником відділом державного нагляду (контролю) у Житомирській області Державної служби України з безпеки на транспорті.

Аргументуючи позовні вимоги до Державної служби України з безпеки на транспорті в особі відділу державного нагляду (контролю) у Житомирській області (далі - відповідач) зазначає, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню, оскільки він не являється перевізником у розумінні Закону України "Про автомобільний транспорт". Пояснює, що не здійснював перевезення транспортним засобом ні на комерційній основі, ні за власний кошт. Будь-яких договорів щодо перевезень здійснених 14.11.2022 не укладав, в тому числі і таких, які б стосувалися перевезення вантажу, що здійснювалося 14.11.2022 на підставі товарно-транспортної накладної (далі - ТТН) №315. З водієм, який керував транспортним засобом, що підлягав перевірці у трудових відносинах не перебуває. Крім того, вантажно - спеціалізований сідловий тягач-Е марки DAF, д.н.з НОМЕР_1 та спеціалізований напівпричіп д.н.з НОМЕР_2 передав у користування відповідно до договору найму (оренди) транспортних засобів від 22.09.2021. З огляду на що, вважає незаконною винесену постанову № 341650 від 06.12.2022, якою накладено на нього адміністративно-господарський штраф у розмірі 17 000 грн.

Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 07.02.2023 відкрите провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику ) учасників справи.

02.03.2023 до суду від представника відповідача надійшов відзив на позов, в якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог за безпідставністю. Вказує, що долучені до матеріалів адміністративного позову документи не свідчать про пред`явлення всіх документів передбачених законодавством необхідних для здійснення внутрішніх перевезень на момент складання актів про проведення перевірки. Відмічає, що відсутність необхідних документів (роздруківки даних роботи тахографа за 14.11.2022) на момент проведення рейдової перевірки, знайшло своє відображення в акті від 14.11.2022 №331776, у зв`язку із чим виявлено порушення вимог статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт». Звертає увагу суду, що вказаний акт містить проставлений особистий підпис водія транспортного засобу, що перевірявся, в якості підтвердження ознайомлення з встановленими обставинами порушення, а також пояснення стосовно автомобільного перевізника. Наголошує, що згідно з ТТН від 14.11.2022 №315, наданої водієм під час перевірки, автомобільним перевізником являється ОСОБА_2 , жодних додаткових даних, які б допомогли ідентифікувати вказану особу, зазначено в ТТН не було. Водієм транспортного засобу, що перевірявся, будь-яких пояснень стосовно ОСОБА_2 також надано не було, а лише зазначено в акті перевірки, що перевезення здійснюються ОСОБА_1 . Жодних документів, які б підтверджували передачу належного позивачу транспортного засобу в користування іншим особам водієм, під час перевірки та на розгляд справи про порушення, надано не було.

09.03.2023 до суду надійшла заява про забезпечення позову, у задоволенні якої ухвалою суду від 10.03.2023 відмовлено.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази та оцінивши їх у сукупності, суд встановив наступне.

14.11.2022 посадовими особами відповідача проведена рейдова перевірка.

За результатами рейдової перевірки складено акт № 331776 від 14.11.2022 проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом (далі - акт).

Згідно зі складеним актом 14.11.2022 о 15 год. 15 хв. на 54 км автодороги Т-2309 "Шепетівка - Бердичів" Житомирської області проведено перевірку транспортного засобу DAF Schmitz номерний знак НОМЕР_3 , свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_4 під керуванням водія ОСОБА_3 , що належить ФОП ОСОБА_1 . За результатами перевірки, встановлено порушення вимог Закону України «Про автомобільний транспорт», зокрема відсутня роздруківка даних роботи тахографа за 14.11.2022.

На підставі вищезазначеного акта, посадовою особою відповідача запропоновано позивачу взяти участь у розгляді справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт, про що надіслано позивачу лист.

Позивач не приймав участі у розгляді справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт.

За результатами розгляду справи, начальник відділу державного нагляду (контролю) у Житомирській області Микола Грибан прийняв постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу № 341650 від 06.12.2022, яку надіслано позивачу, про що свідчить супровідний лист № 45592/25/25-22 від 07.12.2022.

Оскаржувана постанова прийнята за порушення ст.48 Закону України "Про автомобільний транспорт", відповідальність за яке передбачена абз. 3 ч. 1 ст. 60 Закону України "Про автомобільний транспорт", у зв`язку із чим постановлено стягнути із ОСОБА_1 адміністративно-господарський штраф у розмірі 17000,00 грн.

Не погоджуючись із прийнятою постановою, 26.12.2022 позивач надіслав скаргу на адресу Державної служби України з безпеки на транспорті та відділу державного нагляду (контролю) у Житомирській області Державної служби України з безпеки на транспорті, за результатами розгляду якої листом від 02.01.2023 позивача повідомлено, про залишення без змін постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу № 341650 від 26.12.2022, а скарги без задоволення.

Не погоджуючись із такими діями відповідача та з вказаною постановою, позивач звернувся до суду з позовом про її оскарження.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає таке.

Згідно з ч. 2 ст. 1 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини між автомобільними перевізниками, органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, пасажирами, власниками транспортних засобів, а також їх відносини з юридичними та фізичними особами - суб`єктами підприємницької діяльності, які забезпечують діяльність автомобільного транспорту та безпеку перевезень регулюються Законом України "Про автомобільний транспорт" від 05.04.2001 №2344-ІІІ (далі - Закон №2344-ІІІ).

За змістом статей 238, 239 Господарського кодексу України (далі - ГК України) за порушення встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності до суб`єктів господарювання можуть бути застосовані уповноваженими органами державної влади адміністративно-господарські санкції, до яких відноситься адміністративно-господарський штраф. Відповідно до частини першої статті 241 ГК України адміністративно-господарський штраф - це грошова сума, що сплачується суб`єктом господарювання до відповідного бюджету у разі порушення ним встановлених правил здійснення господарської діяльності.

За своєю правовою природою штраф, який застосовується до автомобільних перевізників відповідно до ст. 60 Закону №2344-ІІІ, є адміністративно-господарським штрафом, а тому він може бути застосований виключно до суб`єкта господарювання, у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності у сфері автомобільного транспорту.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 55 ГК України, суб`єктами господарювання є громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці. Відповідно до частини першої статті 128 ГК України громадянин визнається суб`єктом господарювання у разі здійснення ним підприємницької діяльності за умови державної реєстрації його як підприємця без статусу юридичної особи відповідно до статті 58 цього Кодексу.

Отже, суб`єктом правопорушення, відповідальність за яке передбачена статтею 60 Закону №2344-ІІІ, може бути лише суб`єкт господарювання, зокрема, фізична особа-підприємець.

За змістом ч. 7 ст. 6 названого Закону центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, здійснює, поміж іншого, державний нагляд і контроль за дотриманням автомобільними перевізниками вимог законодавства, норм та стандартів на автомобільному транспорті.

Відповідно до п. 1 Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 №103 (далі - Положення №103), Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпеки) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті та у сфері безпеки на морському та річковому транспорті (крім сфери безпеки мореплавства суден флоту рибного господарства).

Згідно з п. 4 Положення №103, основним завданням Укртрансбезпеки, зокрема, є реалізація, державної політики з питань безпеки на автомобільному транспорті загального користування (далі - автомобільний транспорт), міському електричному, залізничному транспорті та у сфері безпеки на морському та річковому транспорті.

Підпунктами 2, 19, 29 п. 5 відповідного Положення визначено, що Укртрансбезпека відповідно до покладених на неї завдань: здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням вимог законодавства на автомобільному, міському електричному, залізничному транспорті; здійснює контроль за додержанням перевізниками вимог режиму праці та відпочинку, що здійснюють перевезення пасажирів і вантажів автомобільним транспортом; у випадках, передбачених законом, складає протоколи про адміністративні правопорушення і накладає адміністративні стягнення.

Абзацом 1 п. 8 Положення №103 визначено, що Укртрансбезпека здійснює свої повноваження безпосередньо, через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Відповідно до ст. 5 Закону №2344-ІІІ, основним завданням державного регулювання та контролю у сфері автомобільного транспорту є створення умов безпечного, якісного й ефективного перевезення пасажирів та вантажів, надання додаткових транспортних послуг.

Порядок здійснення державного контролю на автомобільному транспорті затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 №1567 (далі - Порядок №1567).

Даний Порядок визначає процедуру здійснення державного контролю за додержанням суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту (далі - суб`єкти господарювання), вимог законодавства про автомобільний транспорт, норм та стандартів щодо організації перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, норм міжнародних договорів про міжнародне автомобільне сполучення, виконанням умов перевезень, визначених дозволом на перевезення на міжобласних автобусних маршрутах, вимог Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення, дотриманням габаритно-вагових параметрів, наявністю дозвільних документів на виконання перевезень та відповідністю виду перевезень, відповідних ліцензій, внесенням перевізниками-нерезидентами платежів за проїзд автомобільними дорогами.

Відповідно до п.п. 2, 3 Порядку №1567, державному контролю підлягають усі транспортні засоби вітчизняних та іноземних суб`єктів господарювання (далі - транспортні засоби), що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів та вантажів на території України.

Згідно з п. 14 Порядку №1567, рейдова перевірка транспортних засобів проводиться в будь-який час на окремо визначених ділянках дороги, маршрутах руху, автовокзалах, автостанціях, автобусних зупинках, місцях посадки та висадки пасажирів, стоянках таксі і транспортних засобів, місцях навантаження та розвантаження вантажних автомобілів, місцях здійснення габаритно-вагового контролю, під час виїзду з підприємств та місць стоянки, на інших об`єктах, що використовуються суб`єктами господарювання для забезпечення діяльності автомобільного транспорту.

Пунктом 15 Порядку №1567 визначено, що під час проведення рейдової перевірки перевіряється виключно:

- наявність визначених статтями 39 і 48 Закону документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом;

- додержання вимог статей 53, 56, 57 і 59 Закону;

- додержання водієм вимог Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення (ЄУТР) (далі - Європейська угода);

- відповідність зовнішнього і внутрішнього спорядження (екіпірування) транспортного засобу встановленим вимогам;

- оснащення таксі справним таксометром;

- відповідність кількості пасажирів, що перевозяться, відомостям, зазначеним у реєстраційних документах, або нормам, передбаченим технічною характеристикою транспортного засобу;

- додержання водієм автобуса затвердженого розкладу та маршруту руху;

- наявність у всіх пасажирів квитків на проїзд та квитанцій на перевезення багажу, а у разі пільгового проїзду - відповідного посвідчення;

- додержання водієм режиму праці та відпочинку, а також вимоги щодо наявності в автобусі двох водіїв у разі перевезення пасажирів на відстань 500 і більше кілометрів або перевезення організованих груп дітей за маршрутом, який виходить за межі населеного пункту та має протяжність понад 250 кілометрів;

- виконання водієм інших вимог Правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту та Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, інших нормативно-правових актів.

Відповідно до абз. 3 ч. 1 ст. 60 Закону №2344-ІІІ, за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за надання послуг з перевезень пасажирів та вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений статтями 39 та 48 цього Закону, - штраф у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Тобто, відповідальність за порушення вимог законодавства сфері автомобільного транспорту під час перевезення пасажирів та вантажів застосовується саме до автомобільних перевізників.

Статтею 1 Закону №2344-ІІІ визначено, що:

- автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами;

- водій - особа, яка керує транспортним засобом і має відповідне посвідчення встановленого зразка;

- регулярні пасажирські перевезення - перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування за умовами, визначеними паспортом маршруту, затвердженим в установленому порядку органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування або уповноваженими органами Договірних Сторін у разі міжнародних перевезень;

- нерегулярні пасажирські перевезення - перевезення пасажирів автобусом, замовленим юридичною або фізичною особою з укладанням письмового договору на кожну послугу, в якому визначають маршрут руху, дату та час перевезень, інші умови перевезень та форму оплати послуги, або перевезення за власний кошт.

Абзацом 1 ст. 39 Закону №2344-ІІІ встановлено, що автомобільні перевізники, водії, пасажири повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконуються пасажирські перевезення.

Документи для регулярних пасажирських перевезень:

- для автомобільного перевізника - ліцензія, договір із органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування чи їх дозвіл, паспорт маршруту, документ, що засвідчує використання автобуса на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством України;

- для водія автобуса - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, квитково-касовий лист, схема маршруту, розклад руху, таблиця вартості проїзду (крім міських перевезень), інші документи, передбачені законодавством України;

- для пасажира - квиток на проїзд в автобусі та на перевезення багажу (для пільгового проїзду - посвідчення особи встановленого зразка чи довідка, на підставі якої надається пільга), а в разі запровадження автоматизованої системи обліку оплати проїзду - електронний квиток та документи для пільгового проїзду.

Документи для нерегулярних пасажирських перевезень:

- для автомобільного перевізника - ліцензія, документ, що засвідчує використання автобуса на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством України;

- для водія автобуса - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, договір із замовником транспортних послуг, документ, що засвідчує оплату транспортних послуг, інші документи, передбачені законодавством України.

Відповідно до п. 25 Порядку №1567, справа про порушення розглядається в територіальному органі Укртрансбезпеки за місцезнаходженням автомобільного перевізника або за місцем виявлення порушення (за письмовою заявою уповноваженої особи автомобільного перевізника) не пізніше ніж протягом двох місяців з дня його виявлення.

Пунктом 26 Порядку №1567 визначено, що справа про порушення розглядається у присутності уповноваженої особи суб`єкта господарювання.

Про час і місце розгляду справи про порушення уповноважена особа суб`єкта господарювання повідомляється під розписку чи рекомендованим листом із повідомленням.

Згідно з п. 27 Порядку №1567, у разі неявки уповноваженої особи суб`єкта господарювання справа про порушення розглядається без її участі.

З аналізу зазначених норм встановлено, що розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт передує повідомлення суб`єкта господарювання про час та місце такого розгляду. При цьому п.п.25- 26 Порядку №1567 встановлює, що справа про порушення розглядається у присутності уповноваженої особи суб`єкта господарювання (натомість, право розгляду справи без участі уповноваженої особи суб`єкта господарювання надає неявка такої особи за умови її належного повідомлення про час та місце розгляду справи) та не пізніше ніж протягом двох місяців з дня його виявлення.

Таким чином, за наявності підстав керівник органу державного контролю або його заступник виносить постанову про застосування адміністративно-господарських штрафів, яка оформляється згідно з додатком 5 (Постанова про застосування адміністративно-господарського штрафу).

Як свідчать матеріали справи, посадовими особами відповідача 14.11.2022 виявлено порушення вимог ст.48 Закону № 2344-III, про що складено відповідний акт, а справу розглянуто 06.12.2022 та прийнято уповноваженою особою відповідача постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу, тобто у строк передбачений Порядком №1567.

Під час перевірки транспортного засобу виявленого порушення вимог ст.48 Закону № 2344-III, зокрема у водія була відсутня роздруківка даних роботи тахографа за 14.11.2022.

Втім, у ході судового розгляду справи встановлено, що позивач, обґрунтовуючи протиправність оскаржуваної постанови вказує на той факт, що не являється перевізником у розумінні Закону №2344-ІІІ, тобто фізичною або юридичною особою, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами.

Таким чином, визначальним в межах розгляду цієї справи суд вважає встановлення факту того, чи є позивач перевізником в розумінні положень Закону №2344-III, адже його доводи полягають саме в тому, що відповідач застосував адміністративно-господарський штраф до неналежного суб`єкта.

Згідно з статтею 33 Закону №2344-III автомобільним перевізником, що здійснює перевезення вантажів на договірних умовах, є суб`єкт господарювання, який відповідно до законодавства та одержаної ліцензії надає послугу згідно з договором про перевезення вантажу транспортним засобом, що використовують на законних підставах.

Отже, суб`єктом відповідальності за порушення законодавства про автомобільний транспорт, у тому числі за надання послуг з перевезення пасажирів та вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений статтями 39 та 48 Закону №2344-III, є автомобільний перевізник, який здійснює за власний кошт перевезення вантажів.

За матеріалами справи позивач є власником транспортного засобу марки DAF Schmitz номерний знак НОМЕР_3 , свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_4 , що підтверджується свідоцтвами про реєстрацію транспортного засобу серії: НОМЕР_5 та НОМЕР_6 .

Однак, згідно з договором найму (оренди) транспортних засобів № 2308 від 22.09.2021 та акту прийняття - передачі транспортного засобу вищевказаний транспортний засі переданий ОСОБА_1 (наймодавцем) у строкове платне користування ОСОБА_2 (наймачу). Відповідно до п.3 такого договору, строк його дії 10 (десять) років, початок перебігу такого строку визначається датою його передачі наймачу.

Тобто, на момент проведеної перевірки (14.11.2022) такий договір був дійсний. Відомостей про визнання вказаного договору неукладеним чи недійсним в силу закону (нікчемним) матеріали справи не містять.

У свою чергу, позивач вважає, що він не є суб`єктом відповідальності, передбаченої абз.3 ч.1 ст.60 Закону України №2344-ІІІ, оскільки таку відповідальність має нести автомобільний перевізник, яким здійснювалися перевезення. На підтвердження вказаного, позивач посилається на ТТН № 315 від 14.11.2022, яка була наявна у водія під час проведеної перевірки та пред`явлена водієм посадовим особам відповідача, якими проводилася перевірка.

Як свідчить зміст ТТН № 315 від 14.11.2022 (на підставі якої здійснювалося перевезення) автомобільним перевізником значиться ОСОБА_2 , тобто наймач за договором найму (оренди) транспортних засобів № 2308 від 22.09.2021. З огляду на що, суд вважає, безпідставними твердження представника відповідача про здійснення перевезення саме позивачем. Крім цього, спростовуються матеріалами справи пояснення представника відповідача щодо неможливості ідентифікувати ОСОБА_2 , тобто особи, яка значилася у ТТН №315 від 14.11.2022 автомобільним перевізником, оскільки така особа, на підставі договору найму використовувала транспортний засіб, який підлягав перевірці за призначенням.

Отже, суд вважає, що позивачем надано достатньо доказів того, що належний йому транспортний засіб передано у користування іншому автомобільному перевізнику ще у 2021 році, а тому відповідач діяв в не у межах наданих повноважень та не у визначений законодавством спосіб та з порушенням вимог визначених Законом №2344-ІІІ.

Суд також приймає до уваги доводи позивача, що у будь-яких трудових відносинах з водієм транспортного засобу, він не перебуває, представником відповідача зворотнього не доведено.

Отже, виходячи з проаналізованих норм права та встановлених обставин справи, суд вважає, що оскаржувана постанова є протиправною, оскільки, позивач у спірних правовідносинах немає статусу автомобільного перевізника, а отже не суб`єктом відповідальності за порушення законодавства про автомобільний транспорт згідно з статтею 48 Закону №2344, у зв`язку з чим наявні підстави для її скасування.

При цьому, згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі Серявін та інші проти України від 10.02.2010 року, заява №4909/04, відповідно до п. 58 якого Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі"Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torijav.Spain) від 09.12.1994 року, серія A, № 303-A, п.29).

Підсумовуючи вищевказане, позовні вимоги підлягають задоволенню.

Питання про розподіл судових витрат, судом вирішується відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, та враховуючи що відділ державного нагляду (контролю) у Житомирській області Державної служби України з безпеки на транспорті не є розпорядником бюджетних коштів, оскільки є лише структурним підрозділом апарату Державної служби України з безпеки на транспорті та її територіальним органом, а тому судові витрати зі сплати судового збору, підлягають відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби України з безпеки на транспорті.

Керуючись ст.ст.6, 9, 11, 14, 72, 73, 77, 90, 139, 241, 250 КАС України, суд, -

вирішив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 . РНОКПП: НОМЕР_7 ) до Державної служби України з безпеки на транспорті (проспект Перемоги, 14, м.Київ 135,01135. ) в особі відділу державного нагляду (контролю) у Житомирській області (вул.С.П.Корольова, 12, м. Житомир, 10014) про визнання протиправною та скасування постанови, задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову відділу державного нагляду у Житомирській області Державної служби України з безпеки на транспорті №341650 від 06.12.2022 про застосування адміністративно-господарського штрафу у сумі 17 000 гривень до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 .

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби України з безпеки на транспорті () на користь ОСОБА_1 документально підтверджені судові витрати у сумі 1073 (одна тисяча сімдесят три) грн 60 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В. Єфіменко

Повний текст складено: 05 травня 2023 р.