Справа № 420/3731/23
Суддя: Хом'якова В.В.
Дата ухвалення: 2023-05-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/3731/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2023 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі судді Хом`якової В.В., розглянувши адміністративну справу за позовом Керівника Київської окружної прокуратури м. Одеси в інтересах держави в особі Служби у справах дітей Одеської міської ради до Департаменту освіти та науки Одеської міської ради за участю третьої особи на стороні відповідача без самостійних вимог Комунальної установи "Центр фінансування та господарської діяльності закладів та установ системи освіти Київського району м. Одеси" про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Керівник Київської окружної прокуратури м. Одеси звернувся до суду з адміністративним позовом в інтересах держави в особі Служби у справах дітей Одеської міської ради до Департаменту освіти та науки Одеської міської ради (далі - відповідач), в якому просить:

визнати протиправною бездіяльність Департаменту і науки Одеської міської ради щодо не нарахування та невиплати випускникам загальноосвітніх навчальних закладів комунальної форми власності Київського району міста Одеси, які мали статус дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, одноразової грошової допомоги у розмірі 6 прожиткових мінімумів для осіб відповідного віку, передбаченої ч. 7 ст. 8 Закону України "Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування";

зобов`язати Департамент освіти і науки Одеської міської ради нарахувати та виплатити всім випускникам загальноосвітніх навчальнихзакладів комунальної форми власності розташованих на території Київського району міста Одеси, які мали статус дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, одноразової грошової допомоги у розмірі 6 прожиткових мінімумів для осіб відповідного віку, передбачену ч. 7 ст. 8 Закону України "Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування" з розміру, встановленого Законом України "Про Державний бюджет України на 2022 рік";

стягнути з відповідача фактично понесені судові витрати на користь Одеської обласної прокуратури та перерахувати його на рахунок № UA0000564 в ДКСУ м. Київ МФО 820172 .

В обґрунтування своїх позовних вимог прокурор зазначив, що у передбаченого ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" порядку вивчено стан додержання вимог чинного законодавства з питань соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, які є випускниками різних закладів освіти комунальної форми власності Київського району м. Одеси, за результатами чого встановлено порушення в діяльності Департаменту освіти та науки Одеської міської ради вимог ст. 8 Закону України "Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування" в частині ненарахування та невиплати у 2021/2022 навчальному році 25 випускникам загальноосвітніх навчальних закладів комунальної форми власності на території Київського району м. Одеси, Одеської територіальної громади, які мали статус дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, одноразової грошової допомоги в розмірі 6 прожиткових мінімумів, як це передбачено ч. 7 ст.8 Закону України "Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування". Головним розпорядником бюджетних коштів, спрямованих на виплату одноразової грошової допомоги в розмірі 6 прожиткових мінімумів, що передбачена ч. 7 ст. 8 Закону України "Про забезпечення організаційно - правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей позбавлених батьківського піклування", є Департамент освіти та науки Одеської міської ради. При цьому, ч. 7 статті 8 цього Закону встановлює обов`язок з виплати грошової допомоги усім випускникам навчальних закладів, не розмежовуючи їх на окремі категорії, зокрема на тих, хто продовжив навчання в іншому навчальному закладі, та тих, хто працевлаштувався та інші. Сам факт випуску з навчального закладу є підставою для виплати одноразової грошової допомоги в розмірі не менше 6 прожиткових мінімумів, встановлених законом. Порядок виплати одноразової грошової допомоги випускникам з числа дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, яка підлягає виплаті при випуску з навчального закладу, визначений Законом, не узгоджується з порядком виплати такої одноразової грошової допомоги згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 05,04.1994 № 226 "Про поліпшення виховання, навчання, соціального захисту та матеріального забезпечення дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування", тому при вирішенні спірного питання підлягають застосуванню норми Закону "Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування", як правового акту, який має вищу юридичну силу. Департаментом освіти та науки Одеської міської ради, який є розпорядником бюджетних коштів, передбачених на фінансування та утримання закладів загальної середньої освіти комунальної форми власності в тому числі і на території Київського району м. Одеси, допущено системну бездіяльність в частині ненарахування та невиплати випускникам загальноосвітніх навчальних закладів комунальної форми власності Одеської міської ради із числа дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, одноразової грошової допомоги в розмірі 6 прожиткових мінімумів дня осіб відповідного віку відповідно до вимог ч. 7 ст. 8 Закону України "Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування". Також прокурор зазначив, що ведення справ та координація діяльності стосовно дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, покладено на службу у справах дітей Одеської міської ради, але остання не вживає та не планує вживати заходи , спрямовані на захист порушених прав дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування щодо отримання одноразової грошової допомоги. Така бездіяльність є підставою пред`явлення позову прокурором, просить суд задовольнити позов.

Ухвалою суду від 02.03.2023 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України, якою передбачено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

15.03.2023 до суду надійшов відзив від представника відповідача, в якому відповідач заперечує проти позову та зазначає, що діяв в межах наданих повноважень та згідно чинного законодавства. Департамент освіти та науки Одеської міської ради зазначає, що Кабінет Міністрів України встановив можливість отримання одноразової грошової допомоги в розмірі шести прожиткових мінімумів дітьми-сиротами і дітьми, позбавлених батьківського піклування, що перебувають під опікою лише у випадку їхнього подальшого працевлаштування після закінчення загальноосвітньої школи, відповідно до пункту 13 постанови Кабінету Міністрів України від 05 квітня 1994 року № 226 "Про поліпшення виховання, навчання, соціального захисту та матеріального забезпечення дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування", яка прийнята на виконання норм Закону України "Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування" від 13 січня 2005 року № 2342-IV. Також зазначає, що вказані у позовній заяві діти-сиріти та діти, позбавлені батьківського піклування, після закінчення 9 або 11 класів ліцеїв, шкіл не працевлаштовувався, а вступили до інших закладів освіти (вищих, професійно-технічних), відтак вони не забезпечується за рахунок держави коштами одноразової грошової допомоги. Підтверджень про їх працевлаштування прокуратурою не надано.

Ухвалою від 20.03.2023 суд задовольнив клопотання відповідача та залучив до участі в розгляді справи в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Комунальну установу "Центр фінансування та господарської діяльності закладів та установ системи освіти Київського району м. Одеси". Одночасно суд розглянув заяву представника відповідача про перехід із спрощеного позовного провадження до розгляду справи за правилами загального позовного провадження, яка залишена без задоволення. Суд вирішив перейти до розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Призначено судове засідання на 26.04.2023 о 10 год. 30 хв.

21.03.2023 Служба у справах дітей (позивач) надала пояснення, з яких вбачається, що Департамент освіти та науки Одеської міської ради у 2021/2022 навчальних роках не виплатив 25 випускникам закладів середньої освіти комунальної форми власності Київського району міста Одеси із числа дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, які закінчили 9-ті та 11-ті класи, одноразову грошову допомогу в розмірі 6 прожиткових мінімумів, як це передбачено ч. 7 ст. 8 Закону України "Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування". Але, на думку Служби у справах дітей, дітям-сиротам і дітям, позбавленим батьківського піклування, що перебувають під опікою (піклуванням), одноразова грошова допомога в розмірі шести прожиткових мінімумів виплачується при працевлаштуванні після закінчення навчального закладу. Відповідно до п. 1 ст. 6 Сімейного кодексу України, п. 18 "Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24.09.2008 № 866 правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття, Служба у справах дітей за місцем первинного обліку дитини-сироти та дитини, позбавленої батьківського піклування, здійснює її супровід до досягнення повноліття, тобто до 18 років. Також позивач зазначив, що Положенням про Службу у справах дітей Одеської міської ради, затвердженим рішенням Одеської міської ради від 28.09.2022 № 975-УІП не передбачено здійснення контролю за діяльністю Департаменту освіти та науки Одеської міської ради.

22.03.2023 від прокурора надійшла відповідь на відзив, в якому вказано, що частиною 7 статті 8 Закону передбачено, що випускники навчальних закладів із числа дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, забезпечуються за рахунок навчального закладу або відповідної установи у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, одягом і взуттям, а також одноразовою грошовою допомогою в розмірі не менше шести прожиткових мінімумів для осіб відповідного віку. Зазначеною нормою Закону врегульовано розмір одноразової грошової допомоги випускникам навчального закладу, яка повинна виплачуватись: незалежно від подальшого працевлаштування або продовження навчання дитиною; незалежно від того, чи перебувала дитина на повному державному утриманні у навчальному закладі; незалежно від того, чи дитина є випускником спеціального навчального закладу. Таким чином, думка про те, що виплата зазначеної допомоги випускникові не можлива через перебування його під опікою (піклуванням) - суперечать наведеним вище вимогам чинного законодавства, оскільки містять в собі певні умови та обмеження, які не узгоджуються з ч.7 ст.8 Закону України "Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування".

3-я особа не надала письмових пояснень по справі.

В судове засідання 26.04.2023 прибули представники позивача, відповідача, третьої особи. Неявка прокурора в судове засідання, належним чином повідомленого про день і час розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи по суті. З урахуванням обмеженості розгляду справ у спрощеному провадженні терміном 60 днів, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи.

Представник Служби у справах дітей в судовому засіданні позов не підтримує, посилаючись на наявність колізії у законодавстві, яке регулює питання одноразової грошової допомоги випускникам закладів освіти із числа дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування. Тільки після закінчення навчального закладу фахової передвищої та вищої освіти і закладах професійної (професійно-технічної) освіти діти-сироти і діти, позбавлені батьківського піклування, мають право на отримання одноразової грошової допомоги в розмірі шести прожиткових мінімумів. Посилається на те, що необхідно внесення відповідних змін у законодавство для усунення протиріч.

Представник відповідача в судовому засіданні просить відмовити у задоволенні позову, посилаючись на те, що норми Постанови Кабінету Міністрів України від 05.04.1994 № 226 "Про поліпшення виховання, навчання, соціального захисту та матеріального забезпечення дітей-сиріт і дітей, позбавлених батьківського піклування" (далі - постанова № 226) є обов`язкові до виконання. Також представник надав в судове засідання лист-відповідь від 04.04.2023 Міністерства освіти і науки України на запит відповідача, в якому роз`яснюється, що відповідно до пп. 1, 4, 5 п.13 Постанови № 226, ст.ст. 8, 25, 39-9 Закону ""Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування" від 13.01.2005 № 2343-ІV одноразова грошова допомога в розмірі не менше 6 прожиткових мімумів виплачується випускникам з числа дітей-миріт і дітей, позбавлених батьківськоо піклування, які перебували на повному державному утриманні та під опікою (піклуванням) , саме за умови їх працевлаштування. На погодженні у Міносвіти перебуває проект Закону України про внесенні змін до Закону № 2343-ІV, яким пропонується виплачувати допомогу без умови працевлаштування.

Представник 3-ї особи підтримав правову позицію відповідача, вважає позов необґрунтованим.

За згодою представників сторін, третьої особи в судовому засіданні 26.04.2023 суд перейшов до подальшого розгляду справи в письмовому провадженні.

Дослідивши матеріали справи, з урахуванням пояснень, які надали представники сторін, 3-ї особи в судовому засіданні 26.04.23, суд встановив наступне.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Згідно зі ст.3 КАС справа адміністративної юрисдикції - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб`єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. Суб`єкт владних повноважень - це орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

У чч.1 та 2 ст.17 КАС установлено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв`язку зі здійсненням суб`єктом владних повноважень владних управлінських функцій, на публічно-правові спори, зокрема спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Відповідно до ст. 23 Закону "Про прокуратуру" представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом.

Прокурор здійснює представництво в суді інтересів громадянина (громадянина України, іноземця або особи без громадянства) у випадках, якщо така особа не спроможна самостійно захистити свої порушені чи оспорювані права або реалізувати процесуальні повноваження через недосягнення повноліття, недієздатність або обмежену дієздатність, а законні представники або органи, яким законом надано право захищати права, свободи та інтереси такої особи, не здійснюють або неналежним чином здійснюють її захист

Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті, крім випадку, визначеного абзацом четвертим цієї частини.

Наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді.

Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва.

Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб`єктом владних повноважень.

У Рішенні Конституційного Суду України у справі за конституційними поданнями Вищого арбітражного суду України та Генеральної прокуратури України щодо офіційного тлумачення положень статті 2 Арбітражного процесуального кодексу України (справа про представництво прокуратурою України інтересів держави в арбітражному суді) від 08.04.99 N 3-рп/99Конституційний Суд України, з`ясовуючи поняття "інтереси держави" висловив позицію про те, що інтереси держави відрізняються від інтересів інших учасників суспільних відносин. В основі перших завжди є потреба у здійсненні загальнодержавних (політичних, економічних, соціальних та інших) дій, програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності, державного кордону України, гарантування її державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, охорону землі як національного багатства, захист прав усіх суб`єктів права власності та господарювання тощо (п. 3 мотивувальної частини).

Інтереси держави можуть збігатися повністю, частково або не збігатися зовсім з інтересами державних органів, державних підприємств та організацій чи з інтересами господарських товариств з часткою державної власності у статутному фонді. Проте держава може вбачати свої інтереси не тільки в їх діяльності, але й в діяльності приватних підприємств, товариств.

З урахуванням того, що "інтереси держави" є оціночним поняттям, прокурор у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.

Державна влада в Україні здійснюється на засадах її поділу на законодавчу, виконавчу та судову, випливає, що органи місцевого самоврядування не є органами державної влади, а місцеве самоврядування слід розглядати як форму здійснення народом влади, яка визнається і гарантується в Україні (стаття 7 Конституції України (254к/96-ВР).

Згідно з ст. 1 Закону України "Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування" :

- дитина-сирота - це дитина, в якої померли чи загинули батьки; діти, позбавлені батьківського піклування, - діти, які залишилися без піклування батьків у зв`язку з позбавленням їх батьківських прав, відібранням у батьків без позбавлення батьківських прав, визнанням батьків безвісно відсутніми або недієздатними, оголошенням їх померлими, відбуванням покарання в місцях позбавлення волі та перебуванням їх під вартою на час слідства, розшуком їх органами Національної поліції, пов`язаним з відсутністю відомостей про їх місцезнаходження, тривалою хворобою батьків, яка перешкоджає їм виконувати свої батьківські обов`язки, а також діти, розлучені із сім`єю, підкинуті діти, батьки яких невідомі, діти, від яких відмовилися батьки, діти, батьки яких не виконують своїх батьківських обов`язків з причин, які неможливо з`ясувати у зв`язку з перебуванням батьків на тимчасово окупованій території України, в районах проведення антитерористичної операції, здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, та безпритульні діти;

- статус дитини-сироти та дитини, позбавленої батьківського піклування, - визначене відповідно до законодавства становище дитини, яке надає їй право на повне державне забезпечення і отримання передбачених законодавством пільг та яке підтверджується комплектом документів, що засвідчують обставини, через які дитина не має батьківського піклування;

- особи із числа дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, - особи віком від 18 до 23 років, у яких у віці до 18 років померли або загинули батьки, та особи, які були віднесені до дітей, позбавлених батьківського піклування;ипускники навчальних закладів із числа дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, забезпечуються за рахунок навчального закладу або відповідної установи у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, одягом і взуттям, а також одноразовою грошовою допомогою в розмірі не менше шести прожиткових мінімумів для осіб відповідного віку. Нормативи забезпечення одягом і взуттям затверджуються Кабінетом Міністрів України. За бажанням випускників навчальних закладів їм може бути видана грошова компенсація в розмірі, необхідному для придбання одягу і взуття.

Позивачами є особи, які подали позов або в інтересах яких подано позов про захист порушеного, невизнаного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу.

У разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача.

Ч. 7 ст. 8 вказаного Закону №2342-ІV передбачено, що випускники навчальних закладів із числа дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, забезпечуються за рахунок навчального закладу або відповідної установи у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, одягом і взуттям, а також одноразовою грошовою допомогою в розмірі не менше шести прожиткових мінімумів для осіб відповідного віку. Нормативи забезпечення одягом і взуттям затверджуються Кабінетом Міністрів України. За бажанням випускників навчальних закладів їм може бути видана грошова компенсація в розмірі, необхідному для придбання одягу і взуття. Витрати на фінансування заходів щодо соціального забезпечення дітей-сиріт, дітей,

Як визначено у ст.39-9 Закону №2342-ІV, порядок відшкодування витрат на виплату допомоги випускникам закладів для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, повне державне забезпечення відповідно до статті 8 цього Закону при працевлаштуванні та вступі до навчального закладу відповідно до норм забезпечення випускників закладів для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, затверджується Кабінетом Міністрів України.

Виплата грошової допомоги передбачена п.13 постанови КМУ "Про поліпшення виховання, навчання, соціального захисту та матеріального забезпечення дітей-сиріт і дітей, позбавлених батьківського піклування" від 05.04.94 №226.

Разом з тим норми постанови відрізняються від приписів Закону №2342-ІV, оскільки передбачають:

пп.1 - дітям-сиротам і дітям, позбавленим батьківського піклування, особам з їх числа, а також учням та студентам, які в період навчання у віці від 18 до 23 років залишилися без батьків і перебували на повному державному утриманні в закладах загальної середньої, професійної (професійно-технічної), фахової передвищої, вищої освіти, при вступі на навчання до закладів професійної (професійно-технічної), фахової передвищої, вищої освіти видається безоплатно за рахунок коштів тих закладів, які вони закінчили, комплект нового одягу і взуття на суму не менш як 12 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а також грошова допомога в розмірі не менш як 2,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян…

пп.4 - учням, студентам з числа дітей-сиріт і дітей, позбавлених батьківського піклування, а також учням, студентам, які в період навчання у віці від 18 до 23 років залишились без батьків, що навчалися або виховувалися в навчально-виховних та закладах фахової передвищої та вищої освіти і перебували на повному державному утриманні, при їх працевлаштуванні видається одяг, взуття, м`який інвентар і обладнання на суму, не менш як 40 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а також одноразова грошова допомога в розмірі шести прожиткових мінімумів. За бажанням випускникам навчальних закладів може бути виплачена грошова компенсація у розмірі, необхідному для придбання одягу і взуття,

пп.5 діти-сироти і діти, позбавлені батьківського піклування, що перебувають під опікою (піклуванням), на період навчання у закладі загальної середньої освіти забезпечуються безплатно шкільною і спортивною формами, обідами, у закладах фахової передвищої та вищої освіти і закладах професійної (професійно-технічної) освіти - обідами і гуртожитком. При працевлаштуванні після закінчення навчального закладу їм виплачується одноразова грошова допомога в розмірі шести прожиткових мінімумів, а також видається одяг і взуття на суму не менш як 16 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. За бажанням випускникам навчальних закладів може бути виплачена

грошова компенсація у розмірі, необхідному для придбання одягу і взуття…

Згідно Положення про Службу у справах дітей Одеської міської ради, затвердж. рішенням Одеської міської ради від 28.09.2022 № 975-VІІІ, Служба є виконавчим органом Одеської міської ради, зокрема, веде облік дітей сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, здійснює захист особистих, житлових та майнових прав дітей, представляє у разі необхідності інтереси дітей у судах у їх відносинах з підприємствами, установами, організаціямии незалежно від форм власності.

В даному спорі прокурор зазначає, що діє в інтересах держави в особі Служби у справах дітей Одеської міської ради, посилаючись саме на те, що остання має представляти інтереси дітей, але здійснює свої повноваження неналежно, тобто не звертається за захистом прав дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування до суду .

В позовній заяві фактично викладені факти порушення або загрозу порушення не інтересів держави, захист яких має здійснювати Служба у справах дітей, а на порушення інтересів дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, які також у випадку необхідності має захищати ця Служба. Отже, не виплата одноразової грошової допомоги допомоги порушує інтереси саме дитини, а не відповідної Служби. В даному випадку інтереси дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, не збігаються з інтересами держави, оскільки саме держава не виплатила через свої уповноважені органи їм одноразову грошову допомогу після закінчення навчальних закладів.

За таких обставин, суд вважає, що прокурором не доведено право Служби у справах дітей Одеської міської ради на звернення до суду з позовом у порядку адміністративного судочинства за захистом своїх прав, свобод у випадку порушення нарахування та виплати допомоги дітям-сиротам та дітям, позбавлених батьківського піклування. Відповідно таке право не виникає і у прокурора, що звертається до суду в інтересах Служби у справах дітей.

Суд приймає до уваги, що прокурор має право звернутись до суду в інтересах дітей сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, які відносяться до соціально-незахищеної категорії населення, не можуть самостійно захистити свої порушені соціальні та майнові права у зв`язку з недосягненням повноліття, відсутністю спеціальної юридичної освіти, а Служба у справах дітей чи інші законні представники не здійснюють такий захист. Але в заявленому позові не зазначено дітей в якості позивачів.

Крім цього, як вбачається з матеріалів позовної заяви, прокурор до звернення до суду взагалі не звертався до Служби у справах дітей та дітей безпосередньо, не встановлював їх неспроможність захистити свої права самостійно, зокрема з урахуванням того, що деякі з вказаних в позовній заяві дітей на момент звернення з адміністративним позовом до суду, досягли повноліття, вже не перебували на обліку Служби у справах дітей, мали відповідну адміністративну правосуб`єктність, набули іншого статусу - осіб із числа дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування. Це, зокрема, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , які на момент звернення позивача до суду набули адміністративно процесуальної дієздатності, щодо інших дітей позивачем не надано жодних доказів щодо відсутності або наявності піклувальників, доказів щодо з`ясування обставин неможливості захисту прав та інтересів вказаних дітей, як самостійно так і через своїх законних представників за предметом спірних правовідносин.

Крім цього, суд дійшов висновку про те, що прокурором не доведено, що Департамент освіти та науки Одеської міської ради є належним відповідачем у справі.

Зміст частини 7 ст. 8 Закону №2342-ІV, п.13 постанови КМУ від 05.04.94 №226 дає підстави для висновку про те, що навчальні заклади, у яких навчаються конкретні діти-сироти чи діти, позбавлені батьківського піклування, здійснюють делеговані їм чинним законодавством владні управлінські функції щодо нарахування та виплати одноразової грошової допомоги, виплата якої гарантована державою. Спори випускників навчальних закладів з-поміж дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, із цими навчальними закладами з приводу визнання протиправними дій, зобов`язання донарахувати та виплатити недоотриману одноразову грошову допомогу, виплата якої гарантована державою та покладена на навчальний заклад, належать до юрисдикції адміністративних судів.

Якщо навчальний заклад не здійснює такі виплати дитині-сироті або дитині, позбавленій батьківського піклування, останні звертається до навчального або виховного закладу, на утриманні якого перебувають в досудовому порядку. Якщо відповідь є негативною і не вирішує спірне питання або навчальний або виховний заклад на утриманні якого перебувають діти-сироти або діти, позбавлені батьківського піклування не виконує своїх обов`язків щодо виплати одноразової грошової допомоги, дане питання вирішується в судовому порядку. Захист інтересів дітей може здійснювати і Служба у справах дітей. звертаючись до суду саме в інтересах дітей, а не у власних інтересах.

Отже, суд вважає, що відповідачем має бути не Департамент освіти та науки Одеської міської ради, а заклад освіти, який здійснює делеговані йому управлінські функції щодо нарахування та виплати одноразової допомоги, гарантованої державою, тому має статус суб`єкта владних повноважень і може бути відповідачем у справі.

Та обставина, що розпорядником коштів на утримання дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, є відповідач, не є беззаперечною підставою вважати, що Департамент має також фінансувати і інші витрати, зокрема, щодо виплати допомоги, яка гарантується державою і здійснюється за рахунок коштів державного, а не місцевого бюджету, або повина бути включена до освітньої субвенції державного бюджету місцевим бюджетам. До такого висновку суд дійшов з огляду на те, що ч. 2 ст. 9 Закону передбачено, що витрати на фінансування заходів щодо соціального забезпечення дітей-сиріт, дітей, позбавлених батьківського піклування, та осіб із їх числа передбачаються в Державному бюджеті України окремим рядком.

Департамент є виконавчим органом місцевого самоврядування, фінансується з бюджету місцевої ради. Згідно з частиною 6 статті 16 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" місцеві бюджети є самостійними, вони не включаються до Державного бюджету України, бюджету Автономної Республіки Крим та інших місцевих бюджетів. Відповідно до частин 4, 5 статті 61 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" самостійність місцевих бюджетів гарантується власними та закріпленими за ними на стабільній основі законом загальнодержавними доходами, а також правом самостійно визначати напрями використання коштів місцевих бюджетів відповідно до закону. Втручання державних органів у процес складання, затвердження і виконання місцевих бюджетів не допускається, за винятком випадків, передбачених цим та іншими законами.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про відсутність доказів порушення інтересів держави або загрози їх порушення у спірних взаємовідносинах. Також є безпідставним посилання прокурора на те, що Департамент є відповідальним за виплату одноразової грошової допомоги дітям-сиротам, є органом уповноваженим здійснювати функції виплати, оскільки це не підтверджено відповідними доказами.

Таким чином, суд дійшов висновку, що прокурор неправильно визначив позивача та відповідача у справі, та не довів наявності порушення інтересів держави внаслідок невиплати одноразової грошової допомоги випускникам навчальних закладів з числа дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, фактично заявивши позов в інтересах одного виконавчого органу Одеської міської ради до іншого виконавчого органу тієї ж ради. Тому враховуючи вказані процесуальні порушення, які дають підстави для відмови в задоволенні позову, суд не вбачає підстав для розгляду в межах даної справи питання щодо права дітей-сиріт та дітей, позбавлених батківського піклування, на отримання грошової допомоги при закінченні навчального закладу та вступу до іншого навчального закладу .

Згідно з вимогами ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Викладене є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 243-246, 250, 255, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Відмовити в задоволенні позову.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 05.05.2023.

Суддя В.В.Хом`якова

.