Справа № 388/447/23
Суддя: Кнуров О. А.
Дата ухвалення: 2023-05-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

справа № 388/447/23
провадження № 2-а/388/12/2023
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.05.2023м. Долинська

Долинський районний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого - судді Кнурова О.А.,

при секретарі судового засідання Лященко Я.О.,

розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення, -

встановив:

позивач ОСОБА_1 звернувся до Долинського районного суду Кіровоградської області з адміністративним позовом до Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення, у якому (позові) просив:

- визнати дії УПП в Дніпропетровській області, щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності протиправними;

- скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії БАВ № 364259 від 05.03.2023, щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності;

- провадження у справі закрити;

- стягнути з розпорядника бюджетних коштів в особі Департаменту патрульної поліції понесені судові витрати у розмірі 536,80 грн.

Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що оскаржуваною постановою його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 121 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 510,00 грн. У постанові зазначено, що він 05.03.2023 керував транспортним засобом Opel Vectra будучи не пристебнутим ременем безпеки. Вчинення такого порушення він заперечує. Зазначив про відсутність доказів на підтвердження вчинення ним правопорушення про яке зазначено у постанові.

Ухвалою від 17.03.2023 зазначену позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за вказаним позовом та постановлено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до суду не надходили.

Клопотання про проведення розгляду справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін до суду не надходили.

Від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, зареєстрований у суді 10.04.2023 за вх. № ЕП579/23 (засобами електронного зв`язку) та 18.04.2023 за вх. № 2711/23 (засобами поштового зв`язку), у якому відповідач просив у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

Свої заперечення відповідач обґрунтовував тим, що позивача правомірно було притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення, процитував положення нормативно-правових актів без мотивування підстав посилання на них з урахуванням обставин справи, що розглядається.

Разом з відзивом відповідачем надано суду матеріали відеофіксації з нагрудного відеореєстратора поліцейського та рапорти працівників патрульної поліції.

Інші заяви по суті справи чи заяви з процесуальних питань до суду не надходили.

За наведених вище обставин, суд дійшов висновку про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши наявні у справі докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, надавши оцінку доводам, викладеним у позовній заяві на обґрунтування позовних вимог та у відзиві на позовну заяву на обґрунтування заперечення проти позову, суд дійшов висновку про задоволення позовної заяви, з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист

Положення ст. 5 КАС України є реалізацією ч. 1 ст. 55 Конституції України, яка визначає, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб, у разі, якщо його права чи свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та свобод.

На підставі досліджених доказів, наданих учасниками справи, судом встановлено такі обставини.

05.03.2023 інспектором взводу 2 роти 2 батальйону 4 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Кантовим Дмитром Івановичем, який з урахуванням положень ст. 222 КУпАП та позиції Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, викладеної у постанові від 17.09.2020 (справа № 742/2298/17) діяв від імені суб`єкта владних повноважень Департаменту патрульної поліції, - прийнято рішення у формі постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАВ № 364259 від 05.03.2023, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 121 КУпАП та накладено на останнього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 510,00 грн.

Зі змісту зазначеної постанова вбачається, що 05.03.2023 о 12 год. 03 хв. на 968 км автодороги М-30 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Opel Vectra, номерний знак НОМЕР_1 , обладнаним засобом пасивної безпеки та не був пристебнутим ременем безпеки, чим порушив пп. «в» п. 2.3 Правил дорожнього руху.

Графа постанови «До постанови додаються» не заповнена.

З наданих суду матеріалів відеофіксації вбачається, що о 12 год. 08 хв. 05.03.2023 до автомобіля, який був припаркований та не рухався, за кермом якого перебував ОСОБА_1 підійшов поліцейський, який повідомив, що виявив порушення Правил дорожнього руху та провів процедуру розгляду справи про адміністративне правопорушення за результатами якої прийняв оскаржувану постанову.

З наданих відповідачем рапортів працівників поліції вбачається, що працівники поліції Управління патрульної поліції у Дніпропетровській області доповіли начальнику управління обставини аналогічні зазначеному у оскаржуваній постанові із зазначенням підстав зупинки транспортного засобу. При цьому, у рапортах зазначено, що обладнання транспортного засобу засобами пасивної безпеки та не користування ОСОБА_1 ременем безпеки було встановлено при спілкуванні з останнім.

З огляду на наведені вище правовідносини між сторонами, з приводу яких виник спір, судом відзначається таке.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений, зокрема, Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Положеннями ст. 245 КУпАП визначено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення необхідно з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями ч. 2 ст. 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Так, посадовою особою відповідача, якою було прийнято оскаржувану постанову ОСОБА_1 було притягнено до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 121 КУпАП за порушення вимог пп. «в» п. 2.3 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (далі Правила дорожнього руху).

Положеннями ч. 5 ст. 121 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення правил користування ременями безпеки або мотошоломами.

Відповідно до вимог пп. «в» п. 2.3 Правил дорожнього руху для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний на автомобілях, обладнаних засобами пасивної безпеки (підголовники, ремені безпеки), користуватися ними і не перевозити пасажирів, не пристебнутих ременями безпеки. Дозволяється не пристібатися в населених пунктах водіям і пасажирам з інвалідністю, фізіологічні особливості яких унеможливлюють користування ременями безпеки, водіям і пасажирам оперативних та спеціальних транспортних засобів.

Посилання на докази, на підтвердження порушення ОСОБА_1 правил користування ременями безпеки оскаржувана постанова не містить.

Докази, які б відповідали вимогам ч. 1 ст. 251 КУпАП, на підтвердження порушення ОСОБА_1 правил користування ременями безпеки на підставі яких було прийнято оскаржувану постанову відповідачем суду не надано.

Надані відповідачем докази на спростування доводів позивача про дотримання ним Правил дорожнього руху, а саме, матеріали відеофіксації з нагрудного відеореєстратора поліцейського та рапорти поліцейських не містить даних, які б свідчили про порушення ОСОБА_1 вимог пп. «в» п. 2.3 Правил дорожнього руху, оскільки, відеофіксація проводилась під час того, коли автомобіль не рухався, а ознаки не використання ременя безпеки, про що зазначено у рапортах, були виявлені працівниками поліції при спілкуванні з ОСОБА_1 , тобто не під час керування транспортним засобом.

З урахуванням зазначеного суд констатує не доведеність порушення ОСОБА_1 правил користування ременями безпеки, передбачених п.п. «в» п. 2.3 Правил дорожнього руху, що свідчить про необґрунтованість оскаржуваної постанови та безпідставне притягнення останнього до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 121 КУпАП на підставі чого суд дійшов висновку про протиправність оскаржуваної постанови.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Ухвалюючи рішення у справі, суд щодо його умотивованості відзначає, що доводи сторін, їх представників у даній справі оцінені судом на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості у рамках відповідних правовідносин, а відтак, інші доводи зазначені ними у заявах по суті справи та заявах з процесуальних питань, які було подано до суду, окрім проаналізованих вище, ґрунтуються на довільному трактуванні ними фактичних обставин справи і норм матеріального права, судової практики та процесуального закону, а тому такі доводи враховуючи, зокрема, практику Європейського суду з прав людини, не вимагають детальної відповіді або спростування.

На підставі зазначеного, враховуючи встановлення судом недоведеності наявності у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 121 КУпАП, суд констатує, що рішення, прийняте посадовою особою відповідача у формі постанови по справі про адміністративне правопорушення БАВ № 364259 від 05.03.2022, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності з накладенням адміністративного стягнення, - є протиправним, у зв`язку з чим підлягає скасуванню, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закриттю.

Питання розподілу судових витрат слід вирішити відповідно до положень ст. 139 КАС України, якими, крім іншого, передбачено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа, на підставі чого, враховуючи, що позов задоволено у повному обсязі суд дійшов висновку, що понесені та документально підтверджені позивачем судові витрати, які складаються з судового збору у розмірі 536,80 грн., слід відшкодувати позивачу за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Департаменту патрульної поліції

Керуючись статтями 139, 241-246, 250, 251, 255, 286 КАС України,

ухвалив:

адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення, - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення серії БАВ № 364259 від 05.03.2023 інспектором взводу 2 роти 2 батальйону 4 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Кантовим Дмитром Івановичем про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 5 ст. 121 КУпАП із накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 510,00 грн.

Справу про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 5 ст. 121 КУпАП, - закрити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати у справі по сплаті судового збору у розмірі 536,80 грн. за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Департаменту патрульної поліції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Третього апеляційного адміністративного суду безпосередньо або через Долинський районний суд Кіровоградської області (до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи). Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених ч.2ст. 299 КАС України.

Учасники справи:

- позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання (перебування): АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ;

- відповідач - Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області, місцезнаходження: Троїцька площа, буд. 2А, м. Дніпро, 49000.

Суддя О.А. Кнуров