Справа № 420/16101/22
Суддя: Вербицька Н. В.
Дата ухвалення: 2023-05-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 травня 2023 р.м.ОдесаСправа № 420/16101/22
Головуючий в 1 інстанції: Іванов Е.А.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Вербицької Н.В.,

суддів Джабурії О.В.,

- Кравченка К.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 21 лютого 2023 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И Л А :

08 листопада 2022 року ОСОБА_1 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з позовною заявою, в якій просив:

- визнати протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області від 28.09.2022 року №69 про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області зарахувати до пільгового стажу позивача період роботи з 29.01.2001 року по 12.01.2004 року та призначити пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п.3 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначив, що 19 вересня 2022 року ним до відповідача було подано заяву про призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Однак, через не зарахування пенсійним органом його стажу роботи в шахті з 29.01.2001 року по 12.01.2004 року відповідач прийняв рішення про відмову в призначені вказаної пенсії.

Заперечуючи проти задоволення позовних вимог, ГУ ПФУ в Херсонській області надало до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що рішення про відмову у призначені пенсії є законним, оскільки у позивача недостатньо пільгового стажу. При цьому, як вказав відповідач, у трудовій книжці позивача містяться записи про його роботу в ДП «Ровенькиантрацит» відособлений підрозділ шахта ім. Ф.Е. Дзержинського» у період з 29.01.2001 року по 12.01.2004 року, однак відсутня інформація про розміщення та перереєстрацію державного підприємства на підконтрольну територію України. Вказане, на думку суб`єкта владних повноважень, є підставою для не зарахування ОСОБА_1 спірного періоду до пільгового стажу.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 21 лютого 2023 року позовну заяву ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області від 28.09.2022 року №69 щодо відмови у призначенні пенсії ОСОБА_1 за віком на пільгових умовах.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 19.09.2022р. про призначення пенсії за віком на пільгових умовах та прийняти відповідне рішення з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з прийнятим рішенням в частині задоволених позовних вимог, Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на невірне застосування судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким у задоволені позовних вимог відмовити повністю. Зокрема, апелянт зазначає, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах або за вислугою років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Крім того, апелянт стверджує, що у зв`язку із відсутністю інформації про розміщення та перереєстрацію ДП «Ровенькиантроцит» відособлений підрозділ шахта ім. Ф.Е. Дзержинського» на підконтрольній території України вказаний період роботи позивача не може бути зарахований йому до пільгового стажу.

Також пенсійний орган зазначив, що до пільгового стажу роботи позивача не зараховано періоди роботи з 2001 по 2003 рік згідно даних реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

ОСОБА_1 відзив на апеляційну скаргу до суду не надав.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.311 КАС України справа розглядається в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлені та з матеріалів справи вбачаються наступні обставини.

19 вересня 2022 року ОСОБА_1 звернувся із заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області за призначення пільгової пенсії за віком, однак рішенням відповідача № 69 від 28.09.2022 року йому відмовлено у призначені пенсії.

В оскаржуваному рішенні відповідач вказав, що пільговий стаж позивача складає: роботи підземні (20), провідні професії -16 років 04 місяці 19 днів, роботи підземні, професії за пост. №202 (25) - 20 років, 05 місяців 28 днів, та згідно трудової книжки НОМЕР_1 позивач працював з 29.01.2001 по 12.01.2004 року в ДП «Ровенькиантрацит» відособлений підрозділ шахта ім. Ф.Е.Дзержинського»: з 29.01.2001 року гірником 1р з повним робочим днем, 05.02.2001 року по 06.04.2001 року навчання на курсах, 09.04.2001 року гірник підземний, 18.11.2002 року по 05.02.2003 року навчання на курсах, 12.02.2003 року прохідник 4р з повним робочим днем під землею, 11.08.2003 р. прохідник 5р з повним робочим днем під землею, 05.01.2004 р. гірником 2р з повним робочим днем.

У зв`язку з відсутністю інформації про розміщення та перереєстрацію ДП «Ровенькиантрацит» відособлений підрозділ шахта ім Ф.Е. Дзержинського» на підконтрольній території України чи на тимчасово окупованій території Луганській області до пільгового стажу позивача не зараховано період пільгової роботи з 2001 р. по 2003 р. через що відсутній необхідний пільговий стаж.

Вважаючи рішення про відмову у призначені пенсії за віком на пільгових умовах, а також дії щодо не зарахування до пільгового стажу роботи за період 29.01.2001 року по 12.01.2004 року протиправними, позивач звернувся до суду із даним позовом.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що позивач набув трудовий стаж у період, коли населений пункт, на території якого підприємство здійснювало господарську діяльність, перебувало під контролем української влади, і таке підприємство було утворено відповідно до законодавства України. Всі первинні документи, які сформовані до проведення антитерористичної операції, не можуть піддаватися сумніву та позбавляти особи права на отримання пенсії, що обчислена із заробітку, який вона отримувала на законних підставах, тільки з тих міркувань, що Україна тимчасово не здійснює контроль на території, де набутий відповідний стаж роботи.

Суд вказав, що право особи на отримання пенсійних виплат не може бути поставлено у залежність від можливості органів Пенсійного фонду України здійснювати свої повноваження (зокрема у зв`язку з проведенням АТО та неможливістю проведенням перевірки періодів роботи, оскільки підприємства розташовані на тимчасово окупованій території України), а тому неможливість проведення перевірки записів у трудовій книжці не дає підстав для відмови у зарахуванні стажу роботи при його підтвердженні записами у трудовій книжці. Крім того суд врахував, що позивач як учасник АТО та бойових дій позбавлений можливості щодо безпечного для свого життя приїзду до місця знаходження підприємства в цей час для отримання будь яких уточнюючих довідок.

Суд першої інстанції також звернув увагу, що обчислення страхового стажу та призначення пенсії є дискреційними повноваженнями відповідного територіального органу ПФУ. При цьому, суд не є органом, уповноваженим на призначення пенсії, а лише має компетенцію на здійснення судового контролю за відповідністю чинному законодавству оскаржуваного рішення, дії чи бездіяльності відповідного суб`єкта владних повноважень

Судова колегія частково погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Спірним питанням в межах розгляду апеляційної скарги є правомірність рішення ГУ ПФУ в Херсонській області щодо відмови у призначені ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах, яким серед іншого, позивачу відмовлено у зарахуванні до пільгового стажу періоду роботи з 29.01.2001 року по 12.01.2004 року.

Згідно із статтею 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх в разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та інших випадках передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Виключно законами України визначаються основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення; засади регулювання праці і зайнятості, шлюбу, сім`ї, охорони дитинства, материнства, батьківства; виховання, освіти, культури і охорони здоров`я; екологічної безпеки (пункт 6 абз. 1 статті 92 Конституції України).

Призначення, виплата та перерахунок призначеної пенсії регулюється зокрема Законами України «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон №1788-XII), «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (далі - Закон №1058-IV).

За правилами частини першої статті 5 Закону № 1058-IV цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону.

Унормуванням абзаців першого, другого пункту 2 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону № 1058-IV регламентовано, що пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, які відповідно до цього Закону мають право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону.

Статтею 114 Закону № 1058-IV врегульовано питання пенсій за віком на пільгових умовах та за вислугу років для окремих категорій працівників.

Приписи частини 1 статті 114 Закону № 1058-IV визначають, що право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

На пільгових умовах відповідно до абзацу 1 пункту 2 частини 2 статті 114 Закону № 1058-IV пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

На пільгових умовах відповідно до абзацу 2 пункту 2 частини 2 статті 114 Закону № 1058-IV пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок (абзац перший частини першої статті 24 Закону № 1058-IV).

Відповідно до абзацу першого частини другої статті 24 Закону № 1058-IV страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Абзацом першим частини третьої статті 24 Закону № 1058-IV передбачено, що страховий стаж обчислюється в місяцях. Неповний місяць роботи, якщо застрахована особа підлягала загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню або брала добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, зараховується до страхового стажу як повний місяць за умови, що сума сплачених за цей місяць страхових внесків з урахуванням сум страхових внесків, сплачених виходячи з мінімальної заробітної плати, є не меншою, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж враховується в одинарному розмірі, крім випадків, передбачених цим Законом (абзац дев`ятий частини третьої статті 24 Закону № 1058-IV).

Абзацом десятим частини третьої статті 24 Закону № 1058-IV визначено, що за кожний повний рік стажу роботи (врахованого в одинарному розмірі) на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, зайнятість на яких давала та дає право на пенсію на пільгових умовах, до страхового стажу додатково зараховується по одному року (застосовується з 1 жовтня 2017 року).

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом (абзац перший частини четвертої статті 24 Закону № 1058-IV).

Пільговий порядок обчислення стажу роботи, передбачений законодавством, що діяло раніше, за період з 1 січня 2004 року застосовується виключно в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах та за вислугу років (абзац третій частини четвертої статті 24 Закону № 1058-IV).

Статтею 2 Закону № 1788-XII визначені такі види пенсій, як за віком; по інвалідності; в разі втрати годувальника; за вислугу років.

Відповідно до статті 14 Закону №1788-ХІІ, працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на цих роботах: робітники очисного вибою, прохідники цього пункту, або за відсутності стажу роботи, встановленого абзацом першим цього пункту, право на пенсію за віком на пільгових умовах мають особи, визначені наступними абзацами п.1 ч.2 ст.114 вказаного Закону.

Відповідно до ст. 62 Закону № 1788-XII та ч. 1 ст. 48 Кодексу Законів про працю України основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Пунктом 3 Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України № 383 від 18 листопада 2005 року, встановлено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.92 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.92.

В період з 11 березня 1994 року по 16 січня 2003 року застосовувався Список №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 №162 (1010100а - «а» Всі робітники, зайняті повний робочий день на підземних роботах).

З 16 січня 2003 року по 24 червня 2016 року застосовувався Список №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 №36 (1.1а - «а» усі робітники, зайняті повний робочий день на підземних роботах).

Постановою Кабінету Міністрів України від 31 березня 1994 року №202 затверджений «Список робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин), пов`язаних з видобутком вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, терміном не менше 25 років», до якого включені усі робітники, зайняті протягом повного робочого дня на підземних роботах, керівники і спеціалісти підземних дільниць діючих і споруджуваних шахт для видобутку вугілля (сланцю) на підземних гірничих роботах в шахтах і на будівництві вугільних (сланцевих) шахт.

На підставі системного аналізу вищенаведених норм права суд апеляційної інстанції робить висновок, що пенсійне законодавство України надає можливість особі оформити пенсію за віком на пільгових умовах, але у випадку підтвердження необхідного пільгового стажу. При цьому, основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка працівника.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що у спірний період, а саме з 29.01.2001 року по 12.01.2004 року ОСОБА_1 працював у ДП «Ровенькиантрацит» відособлений підрозділ шахта ім. Ф.Е. Дзержинського» гірником 1р, 2р, підземним гірником з повним робочим днем, прохідником 4р, 5 р з повним робочим днем під землею, проходив навчання по професії прохідника (а.с. 15-16).

Вказані факти не заперечуються відповідачем та повністю підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами, а саме копією трудової книжки позивача (а.с. 13-20), індивідуальними відомостями про застраховану особу (а.с. 47-51), відомостями по спеціальному стажу (а.с. 52-54).

Відмовляючи позивачу у призначені пенсії за віком на пільгових умовах та не враховуючи період роботи позивача з 29.01.2001 року по 12.01.2004 року, пенсійний орган зазначив єдину підставу такого рішення, а саме відсутність інформації про розміщення та перереєстрацію державного підприємства «Ровенькиантрацит» відособлений підрозділ шахта ім. Ф.Е. Дзержинського» на підконтрольній території України (а.с. 21-22).

Колегія суддів, з урахуванням встановлених обставин та наявного правового регулювання, приходить до висновку, що зазначена відповідачем підстава для неврахування пільгового стажу ОСОБА_1 у спірний період та, як наслідок, відмова у призначені пенсії є незаконною, оскільки нормативно такої підстави законодавство не містить. При цьому, суд апеляційної інстанції враховує, що позивач надав достатньо доказів, які підтверджують його право на врахування спірного періоду роботи до пільгового стажу, а відповідач у спірному рішенні сумнівів у достовірності отриманої інформації з наданих документів не висловив.

Крім того, суд першої інстанції цілком правильно зазначив, що позивач набув трудовий стаж у період, коли населений пункт, на території якого підприємство здійснювало господарську діяльність, перебувало під контролем української влади, і таке підприємство було утворено відповідно до законодавства України. Всі первинні документи, які сформовані до проведення антитерористичної операції, не можуть піддаватися сумніву та позбавляти особи права на отримання пенсії, що обчислена із заробітку, який вона отримувала на законних підставах, тільки з тих міркувань, що Україна тимчасово не здійснює контроль на території, де набутий відповідний стаж роботи.

Судова колегія також погоджується із судом першої інстанції, що неможливість органу пенсійного забезпечення належним чином реалізувати свої повноваження, в тому числі й щодо проведення перевірки наданих документів, витребування додаткових документів від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб не може позбавляти позивача права на соціальний захист та гарантоване йому право на пенсійне забезпечення як громадянину, який працював на роботах зі шкідливими умовами праці.

Отже, доводи апелянта стосовно законності спірного рішення про відмову в призначені пенсії ОСОБА_1 , яким серед іншого не зараховано до пільгового стажу період роботи з 29.01.2001 року по 12.01.2004 року, є неприйнятними та спростовуються наявними в матеріалах справи доказами.

Судова колегія зазначає, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди зокрема перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони обґрунтовано.

Це узгоджується з передбаченим пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року правом особи на доступ до суду, що, зокрема, включає такий аспект, як право на розгляд справи судом із "повною юрисдикцією", тобто судом, що має достатні та ефективні повноваження щодо: повторної (після адміністративного органу) оцінки доказів; встановлення обставин, які були підставою для прийняття оскарженого адміністративного рішення; належного поновлення прав особи за результатами розгляду справи по суті (п. 70 рішення Європейського суду з прав людини від 28 червня 1990 року у справі "Обермейєр проти Австрії"; п. 155 рішення Європейського суду з прав людини від 4 березня 2014 року у справі "Гранд Стівенс проти Італії").

При цьому стосовно судового контролю за дискреційними адміністративними актами Європейський суд з прав людини виробив позицію, за якою за загальним правилом національні суди повинні утриматися від перевірки обґрунтованості таких актів, однак все ж суди повинні проконтролювати, чи не є викладені у них висновки адміністративних органів щодо обставин у справі довільними та нераціональними, непідтвердженими доказами або ж такими, що є помилковими щодо фактів; у будь-якому разі суди повинні дослідити такі акти, якщо їх об`єктивність та обґрунтованість є ключовим питанням правового спору (п. 111 рішення від 31 липня 2008 року у справі Дружстевні заложна пріа та інші проти Чеської Республіки"; п. 157 рішення від 21 липня 2011 року у справі "Сігма радіо телевіжн лтд. проти Кіпру" п. 47-56 рішення від 2 грудня 2010 року у справі "Путтер проти Болгарії").

Поряд з цим, прозорість адміністративних процедур є ефективним запобіжником державному свавіллю, а вмотивоване рішення демонструє особі, що вона була почута, дає стороні можливість апелювати проти нього. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватися належний публічний та, зокрема, судовий контроль за адміністративними актами суб`єкта владних повноважень. І навпаки, не наведення мотивів прийнятих рішень «суб`єктивізує» акт державного органу і не дає змоги суду встановити дійсні підстави та причини, з яких цей орган дійшов саме таких висновків, надати їм правову оцінку, та встановити законність, обґрунтованість, пропорційність рішення.

З урахуванням викладеного, суд апеляційної інстанції вважає правильним висновок суду першої інстанції, що оскаржуване рішення підлягає скасуванню, а заявлені позовні вимоги слід задовольнити, оскільки відповідач не довів правомірність прийнятого рішення.

Водночас судова колегія не погоджується із висновком суду першої інстанції, що обчислення страхового стажу та призначення пенсії у даному випадку є дискреційними повноваженнями відповідного територіального органу ПФУ, оскільки орган пенсійного забезпечення, маючи у розпорядженні належним чином підтверджений пільговий стаж ОСОБА_1 , не має жодної іншої альтернативи як зарахувати вказаний спірний період роботи до пільгового стажу та призначити пенсію на пільгових умовах.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що у разі скасування нормативно-правового або індивідуального акта суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду. При цьому, відповідно до статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Україною Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997 «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Отже, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Враховуючи те, що суд першої інстанції зробив правильні висновки про незаконність відмови відповідача зарахувати ОСОБА_1 пільговий стаж і призначити пенсію, однак помилково прийшов до висновку, що ефективним способом захисту буде саме зобов`язання ГУ ПФУ в Херсонській області повторно розглянути подану заяву, то судова колегія вважає, що позовні вимоги підлягають повному задоволенню, а відповідача слід зобов`язати зарахувати ОСОБА_1 спірний період роботи до пільгового стажу та призначити пенсію на пільгових умовах.

Стосовно доводу апелянта, що коли в трудовій книжці відсутні відомості, які визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників, колегія суддів зазначає наступне.

Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі Порядок № 637). Дія Порядку поширюється виключно на випадки відсутності у особи трудової книжки або відповідних записів у ній.

У пункті 1 Порядку № 637 визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка і лише за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, відмінних від трудової книжки.

Згідно з пунктом 20 Порядку № 637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Тобто, надання уточнюючої довідки необхідне лише у двох випадках: за відсутності трудової книжки як такої або необхідних записів у ній, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення.

Враховуючи те, що трудова книжка позивача містить усі необхідні відомості за спірним періодом його роботи, а у рішенні відповідач не висловлював сумнівів у достовірності зроблених записів про трудову діяльність ОСОБА_1 , то з цих підстав судова колегія відхиляє означений довід апелянта.

Таким чином, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції на наведені обставини уваги не звернув, у зв`язку із чим дійшов помилкового висновку лише про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , що призведе до неефективного судового захисту вже порушених прав позивача.

На підставі наведеного, відповідно до п.1, 4 ч.1 ст.317 КАС України, судова колегія вважає за можливе вийти за межі доводів апеляційної скарги та скасувати рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог щодо зобов`язання відповідача зарахувати до пільгового стажу період роботи з 29.01.2001 по 12.01.2004 та призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах, ухвалити в цій частині постанову про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Враховуючи, що дана справа правомірно віднесена судом першої інстанції до категорії незначної складності та розглядалась за правилами спрощеного провадження, що підтверджується ухвалою суду про відкриття провадження від 14 листопада 2022 року, постанова суду апеляційної інстанції може бути оскаржена до Верховного Суду лише з підстав, передбачених пп. "а"- "г" п.2 ч.5 ст.328 КАС України.

Керуючись ст.ст.308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328 КАС України, судова колегія

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області задовольнити частково.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 21 лютого 2023 року в частині відмови у задоволені позовних вимог ОСОБА_1 щодо зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області зарахувати до пільгового стажу ОСОБА_1 період роботи з 29.01.2001 року по 12.01.2004 року та призначити пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 3 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» - скасувати.

У цій частині ухвалити постанову, якою позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області зарахувати до пільгового стажу ОСОБА_1 період роботи з 29.01.2001 року по 12.01.2004 року та призначити пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 3 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

В іншій частині рішення Одеського окружного адміністративного суду від 21 лютого 2023 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення з підстав, передбачених ст.328 КАС України.

Головуючий: Н.В.Вербицька

Суддя: О.В.Джабурія

Суддя: К.В.Кравченко