Справа № 540/8323/21
Суддя: Пекний А.С.
Дата ухвалення: 2023-05-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 540/8323/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2023 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Пекного А.С., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Генічеської міської ради, виконавчого комітету Генічеської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Херсонського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Генічеської міської ради (далі - відповідач 1), виконавчого комітету Генічеської міської ради (далі - відповідач 2), в якому просить:

визнати протиправним та скасувати рішення від 09.12.2021, прийняте Генічеською міською радою на 19 сесії 8 скликання, в частині відмови ОСОБА_1 у задоволенні клопотання про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність (безоплатно) земельної ділянки орієнтовною площею 0,08 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що розташована на території с. Генічеська Гірка, Генічеського району Херсонської області, яка детально позначена в графічних матеріалах із відповідними розмірами та бажаним місцем розташування, доданих до клопотання ОСОБА_1 від 26.10.2021;

зобов`язати Генічеську міську раду надати ОСОБА_1 дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність (безоплатно) земельної ділянки орієнтовною площею 0,08 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що розташована на території с. Генічеська Гірка, Генічеського району, Херсонської області, яка детально позначена в графічних матеріалах із відповідними розмірами та бажаним місцем розташування, доданих до клопотання ОСОБА_1 від 26.10.2021.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що у жовтні 2021 року до Генічеської міської ради позивачем було надіслано поштою клопотання від 26.10.2021 року про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність (безоплатно) земельної ділянки орієнтовною площею 0,08 га для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд, що розташована в межах с. Генічеська Гірка, Херсонської області та детально позначена в графічних матеріалах із відповідними розмірами та бажаним місцем розташування, які додаються до клопотання від 26.10.2021 року. 09.12.2021 року Генічеська міська рада прийняла рішення про відмову у наданні дозволу ОСОБА_1 на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки орієнтовною площею 0,08 га у зв`язку з тим, що земельна ділянка вже сформована. В обґрунтування протиправності дій сільської ради позивач зазначає, що на день розгляду клопотання заявлена земельна ділянка не перебувала у користуванні чи власності, а отже була вільною і він мав беззаперечне право претендувати на її отримання. Земельним кодексом України не передбачено відмови у наданні дозволу на розробку землеустрою щодо відведення у власність (безоплатно) земельної ділянки з тих підстав, що земельна ділянка є сформованою.

Обґрунтування прийнятого рішення за клопотанням позивача не містить визначених частиною сьомою статті 118 ЗК України підстав для відмови у задоволенні заяви про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою, що є порушенням вказаної норми цього Кодексу.

Генічеська міська рада безпідставно відмовила ОСОБА_1 у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність (безоплатно) вищевказаної земельної ділянки орієнтовною площею 0,08 га.

Вважає рішення відповідача протиправним, що і стало підставою для звернення до суду з даним позовом.

Ухвалою Херсонського окружного адміністративного суду від 29.12.2021 відкрито провадження в адміністративній справі за вказаним позовом за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

17.01.2022 до Херсонського окружного адміністративного суду надійшов відзив на позовну заяву, зі змісту якого вбачається, що відповідачі позов не визнають.

Зокрема, свою позицію обґрунтовують тим, що рішенням Генічеської міської ради від 09 грудня 2021 року №1302 (пункт 149) відмовлено позивачу у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою, у зв`язку з тим, що земельна ділянка вже сформована, тобто перебуває у приватній власності.

Зазначена земельна ділянка була сформована та зареєстрована за громадянином України ОСОБА_2 на праві приватної власності 13 листопада 2018 року, про що свідчать відомості з державного земельного кадастру, тому не відносилась до земель комунальної власності станом на 09 грудня 2021 року, а відповідно і не належала до земель, якими може розпоряджатися Генічеська міська рада.

З огляду на викладене відповідачі просять відмовити у задоволенні позову.

28.01.2022 до Херсонського окружного адміністративного суду надійшла відповідь на відзив. Позивач зазначає, що за результатом розгляду клопотання рішенням Генічеської міської ради від 09.12.2021 року № 1302 (пункт 149) було відмовлено ОСОБА_1 у задоволенні вказаного клопотання, у зв`язку з тим, що «земельна ділянка вже сформована, тобто перебуває у власності».

У рішенні Генічеської міської ради від 09.12.2021 року № 1302 (пункт 149) відповідачем було зазначено у якості підстави для відмови у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою: «земельна ділянка вже сформована» (без вказівки на те, що вона перебуває у приватній власності), крім того, до відзиву додані відомості про земельну ділянку, в яких зазначено, що земельна ділянка з кадастровим номером :22:009:0006, площею 0,25 та за адресою: АДРЕСА_1 - перебуває у приватній власності.

Таким чином, підстави відмови у задоволенні клопотання ОСОБА_1 , зазначені у рішенні Генічеської міської ради від 09.12.2021 року № 1302 (п.149) та у відзиві на позов по справі № 540/8323/21 різняться між собою, що не відповідає обставинам справи та свідчить про намагання відповідача штучно перекрутити відповідні факти на свою користь.

У спірному рішенні не зроблено посилання на кадастровий номер земельної ділянки, а також тієї обставини, що вона перебуває у приватній власності іншого громадянина і не зроблено посилання на будь-які документи, що підтверджують, що заявлена ділянка перебуває у приватній власності.

Як вбачається з аналізу графічних матеріалів, які зроблені шляхом викопіювання з публічної кадастрової карти України, то ОСОБА_1 заявлена земельна ділянка не з кадастровим номером :22:009:0006 (як вказано у відзиві на позов), а зовсім інша - та, яка позначена відповідним штрихом із відповідними паралельними косими (жовто-чорними) лініями, та до якої веде вказівна стрілка. Земельна ділянка, на яку посилається відповідач з кадастровим номером :22:009:0006 має розмір - 0,25 га (а не 0,08 га як зазначено позивачем в графічних матеріалах) та розташована зовсім в іншому місці, ніж та земельна ділянка, яку замовляв позивач.

Розпорядженням Голови Верховного Суду від 18.03.2022 №11/0/9-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану (окремі суди Донецької, Харківської та Херсонської області)» змінено підсудність судових справ Херсонського окружного адміністративного суду на Одеський окружний адміністративний суд.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Одеського окружного адміністративного суду від 28.03.2023 справа № 540/8323/21 розподілена на суддю Пекного А.С.

Ухвалою від 31.03.2023 адміністративну справу прийнято до провадження Одеського окружного адміністративного суду, вирішено розглядати її за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

10.04.2023 Генічеською міською військовою адміністрацією подано до Одеського окружного адміністративного суду відзив на позовну заяву, зі змісту якого вбачається, що останній позов не визнає.

Зокрема, свою позицію обґрунтовує тим, що відповідно відкритих даних Державного земельного кадастру https://kadastr.live/#5/48.43/32.77 вищевказана земельна ділянка була вже сформована на момент звернення позивача до відповідача з відповідним клопотанням, мала кадастровий номер :02:001:0933 площею 0,08 га з цільовим призначенням « 02.01 Для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка)». Згідно тих же даних право власності є невизначеним.

Позивач, подаючи клопотання про надання йому дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення у власність (безоплатно) земельної ділянки, зазначив у графічних матеріалах вже сформовану земельну ділянку з тим самим цільовим призначенням, яке він зазначив у клопотанні.

Клопотання позивача не підлягало задоволенню саме з підстав того, що земельна ділянка вже була сформованою.

Рішення Генічеської міської ради від 09.12.2021 № 76 в частині відмови ОСОБА_1 в наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0,08 га за адресою: Херсонська обл., Генічеський район, с. Генічеська Гірка є законним і обґрунтованим.

До того ж, рішенням Генічеської міської ради від 23 грудня 2021 року №1374 на виконання рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 18.11.2021 року № 540/5502/21 надано дозвіл громадянину України ОСОБА_1 на розробку проекту землеустрою щодо відведення безоплатно у власність земельної ділянки орієнтовною площею 0,0995 га, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка детально позначена в графічних матеріалах із відповідними розмірами та бажаним місце розташуванням, доданих до клопотання, із земель комунальної власності на території Генічеської міської територіальної громади, з урахуванням правової оцінки наданої судом.

Відповідно ч. 4 ст. 116 Земельного кодексу України передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, провадиться один раз по кожному виду цільового призначення.

За таких обставин, в будь-якому випадку задоволення позовних вимог у справі №540/8323/21 обумовить порушення у подальшому принципу одноразового використання права громадянина на безоплатне отримання у власність земельної ділянки по кожному виду цільового призначення.

З огляду на викладене відповідач просить відмовити у задоволенні позову.

Розглянувши надані сторонами документи, з`ясувавши фактичні обставини справи, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду спору по суті, проаналізувавши норми законодавства, які регулюють спірні відносини, суд приходить до таких висновків.

Як встановлено судом, ОСОБА_1 звернувся до Генічеської міської ради з клопотанням від 26.10.2021про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність (безоплатно) земельної ділянки орієнтовною площею 0,08 га для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд, що розташована в межах с. Генічеська Гірка, Херсонської області та детально позначена в графічних матеріалах із відповідними розмірами та бажаним місцем розташування.

До клопотання позивачем додано: копію паспорта громадянина України; копію ідентифікаційного номера; графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки (у відповідності до ч. 6 ст. 118 ЗК України); копію посвідчення учасника бойових дій; копію довідки учасника АТО.

Рішенням Генічеської міської ради від 09.12.2021 № 1302 відмовлено, зокрема, громадянину ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0,0800 га, за адресою: Херсонська область, Генічеський район, село Генічеська Гірка (згідно графічних матеріалів, доданих до заяви), для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) (КВЦПЗ 02.02.01), у зв`язку з тим, що земельна ділянка вже сформована.

Не погоджуючись з рішенням від 09.12.2021 № 1302, позивач звернувся до суду із цим позовом.

Вирішуючи спірні правовідносини, суд враховує наступні обставини та приписи законодавства.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За змістом статті 12 та у відповідності із частиною 1 статті 122 Земельного кодексу України, до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин належить: розпорядження землями комунальної власності територіальних громад; передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу; надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу; організація землеустрою; вирішення інших питань у галузі земельних відносин відповідно до закону.

Сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Відповідно до статті 83 Земельного кодексу України, землі, які належать на праві власності територіальним громадам, є комунальною власністю. У комунальній власності перебувають усі землі в межах населених пунктів, крім земельних ділянок приватної та державної власності; земельні ділянки, на яких розташовані будівлі, споруди, інші об`єкти нерухомого майна комунальної власності незалежно від місця їх розташування; землі та земельні ділянки за межами населених пунктів, що передані або перейшли у комунальну власність із земель державної власності відповідно до закону.

Згідно із частинами 6, 7 статті 118 Земельного кодексу України, громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності, зокрема, для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.

У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри.

До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства).

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні.

Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Як видно з матеріалів справи, у жовтні 2021 року позивач засобами поштового зв`язку надіслав до Генічеської міської ради клопотання про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність (безоплатно) земельної ділянки орієнтовною площею 0,0800 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), що розташована на території Генічеської міської територіальної громади.

До клопотання він додав графічні матеріали, на яких позначив бажане місцерозташування земельної ділянки. З цих графічних матеріалів вбачається, що таке місцерозташування бажаної земельної ділянки знаходиться праворуч від земельної ділянки з кадастровим номером :02:001:0927.

Відповідачем це клопотання розглянуто та відмовлено у наданні дозволу рішенням від 09.12.2021 №1302 у зв`язку з тим, що, мовою оригіналу, «земельна ділянка вже сформована».

Як зазначив відповідач у відзиві на позовну заяву, відмовляючи у наданні дозволу, міська рада виходила з того, що земельна ділянка вже передана у власність іншій особі.

У зв`язку з цим суд зазначає, що згідно із частиною 1 статті 79 Земельного кодексу України, земельна ділянка - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами.

Частинами з першої по п`яту статті 79-1 Земельного кодексу України визначено, що формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру.

Формування земельних ділянок здійснюється:

у порядку відведення земельних ділянок із земель державної та комунальної власності;

шляхом поділу чи об`єднання раніше сформованих земельних ділянок;

шляхом визначення меж земельних ділянок державної чи комунальної власності за проектами землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, проектами землеустрою щодо впорядкування території для містобудівних потреб, проектами землеустрою щодо приватизації земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій;

шляхом інвентаризації земель у випадках, передбачених законом;

за проектами землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв);

за затвердженими комплексними планами просторового розвитку території територіальних громад, генеральними планами населених пунктів, детальними планами території.

Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера. Формування земельних ділянок (крім випадків, визначених у частинах шостій - сьомій цієї статті) здійснюється за проектами землеустрою щодо відведення земельних ділянок.

Аналізуючи положення вищенаведених норм Земельного кодексу України, суд приходить до таких висновків.

Повноваження органів місцевого самоврядування щодо передачі земельних ділянок у власність або користування та порядок надання земельних ділянок державної або комунальної власності у власність фізичних осіб встановлені, зокрема, статтями 12, 118, 122 Земельного кодексу України.

Тобто, приписами зазначеного законодавства визначено, що за результатами розгляду клопотання заявника про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою повинно прийматись рішення на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради, що є виключною компетенцією органів місцевого самоврядування. Вказане рішення повинно бути прийнято у місячний строк з моменту надходження клопотання про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність.

Умови, за яких орган місцевого самоврядування відмовляє у наданні дозволу, визначені законом.

Такими умовами є встановлення органом місцевого самоврядування обставин невідповідності місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Якщо такі умови відсутні, орган місцевого самоврядування приймає рішення про надання дозволу.

Ці повноваження та порядок їх реалізації передбачають лише один вид правомірної поведінки відповідного органу місцевого самоврядування - надати дозвіл або відмовити у його наданні.

У даному випадку відповідач прийняв рішення про відмову у наданні дозволу.

Перевіряючи наявність визначених частиною 7 статті 118 Земельного кодексу України умов для відмови у наданні такого дозволу, суд враховує, що на стадії надання дозволу на розробку проекту землеустрою земельна ділянка відсутня як фізичний об`єкт, вона не має ні меж, ані площі. Такі властивості, як конкретне місцерозташування і географічні координати, межі і площа, земельна ділянка набуває вже при її формуванні згідно із розробленим проектом. До цього моменту земельна ділянка характеризується лише приблизним (бажаним) місцезнаходженням і орієнтовною площею. При цьому до виключної компетенції органу, уповноваженого на розпорядження відповідними земельними ділянками, належить визначення того, чи наявна фізично за вказаним особою місцерозташуванням земельна ділянка, яку такий орган вправі передати у власність, та яка її орієнтовна площа і конфігурація.

Таким чином, оскільки на час звернення за наданням дозволу земельної ділянки, яку має намір отримати у власність позивач, не існує як фізичного об`єкту, то виключно Генічеська міська рада при розгляді поданого клопотання та доданих до неї графічних матеріалів уповноважена визначати, чи відповідає місцерозташування бажаної для позивача земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, містобудівній документації, а також визначати, чи взагалі земельна ділянка існує.

Як вбачається з графічних матеріалів, які додавались позивачем до клопотання, а також з відомостей Публічної кадастрової карти, за вказаним позивачем місцерозташуванням земельної ділянки наразі знаходиться земельна ділянка площею 0,08 га, кадастровий номер :02:001:0933.

Суд зазначає, що станом на день розгляду справи в суді земельна ділянки, у межах якої знаходиться бажана земельна ділянка вже сформована (яка вказана на графічному матеріалі бажаного місця розташування земельної ділянки), оскільки згідно даними Публічної кадастрової карти цій ділянці площею 0,08 га присвоєно кадастровий номер :02:001:0933, а відтак, згідно нормами Закону України «Про землеустрій» проект землеустрою може бути розроблений лише стосовно земельної ділянки, яка не є сформованою земельною ділянкою.

Отже, відповідач на час прийняття оскарженого рішення не був уповноважений розпоряджатись вказаною земельною ділянкою і, відповідно, надавати позивачу дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо її відведення.

За таких обставин у Генічеської міської ради були відсутні будь-які законні підстави для задоволення клопотання позивача та надання йому дозволу на розробку проекту землеустрою.

Відтак єдиним правомірним способом реалізації власних повноважень для відповідача було прийняття рішення про відмову позивачу у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою.

Зазначення відповідачем в якості підстави для відмови у наданні дозволу такого вислову, як «земельна ділянка вже сформована», з урахуванням вищевикладеного не впливає на висновок щодо відсутності підстав для надання дозволу та не свідчить про протиправність оскарженого рішення.

Згідно із частинами 1, 2 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Також слід звернути увагу позивача на те, що Законом України №1914-IX від 30.11.2021 внесені зміни до статті 77 КАС України та виключені положення про те, що суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення.

Тому суд вважає, що відповідач належним чином спростував доводи позивача та довів правомірність оскарженого рішення, а тому у задоволенні позову слід відмовити.

Згідно із приписами статті 139 КАС України розподіл судових витрат не здійснюється у зв`язку з тим, що у задоволенні позову відмовлено.

Керуючись статтями 9, 14, 73-78, 90, 139, 143, 242-246, 250, 255, 257-262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 до Генічеської міської ради, виконавчого комітету Генічеської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя А.С. Пекний

.