Справа № 420/15202/21
Суддя: Самойлюк Г.П.
Дата ухвалення: 2023-05-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

08 травня 2023 року м. Одеса
В провадженні Одеського окружного адміністративного суду перебувала справа за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової академії (м. Одеса) про визнання протиправною бездіяльності щодо не нарахування та не виплати індексації грошового забезпечення, зобов`язання нарахувати та виплатити індексацію грошового забезпечення.
Рішенням від 05.11.2021 року, яке залишено без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 30.08.2022 року, позов ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Військової академії (м.Одеса) щодо не нарахування та не виплати індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.01.2016 р. по 28.02.2018 р. Зобов`язано Військову академію (м. Одеса) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 р. по 28.02.2018 р. Визнано протиправними дії Військової академії (м. Одеса) щодо невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення в повному обсязі за період з 01.01.2014 р. по 31.12.2015 року, з врахуванням базового місяця для нарахування індексації - січня 2008 року. Зобов`язано Військову академію (м. Одеса) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення в повному обсязі за період з 01.01.2014 р. по 31.12.2015 р., з врахуванням базового місяця для нарахування індексації - січня 2008 року, з врахуванням проведених виплат. В іншій частині позову відмовлено.

Рішення суду набрало законної сили 22.12.2021 року.

Виконавчі листи по справі видані 23.12.2021 року.

30.03.2023 року за вх.№9917/23 до суду від Військової академії (м. Одеса) надійшла заява про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

В обґрунтування заяви заявник зазначив, що 12 липня 2022 року П`ятим апеляційним адміністративним судом винесено ухвалу про відкриття апеляційного провадження. Разом з тим, судом першої інстанції 23.12.2021 року видано виконавчий лист № 420/15202/21.

Заявник зазначає, що враховуючи те, що Військова академія (м.Одеса) подала до П`ятого апеляційного адміністративного сулу апеляційну скаргу на рішення Одеського окружного адміністративного суму від 05.11.2021 року по справі № 420/15202/21 21.06.2022, а виконавчий лист було видано 23.12.2021 року, тому враховуючи положення статті 255 КАС України та ухвалу П`ятого апеляційного адміністративного суду про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою Військової академії (м.Одеса), вважає, що видача виконавчого листа станом на 23.12.2021 була передчасна, оскільки рішення Одеського окружного адміністративного суду від 05.11.2021 року не набрало законної сили, враховуючи подану відповідачем апеляційну скаргу від 21.06.2022. В подальшому, 27 жовтня 2022 року ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Військової академії (м. Одеса) на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 05 листопада 2021 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 30 серпня 2022 року у справі № 420/15202/21 за позовною заявою ОСОБА_1 до Військової академії (м. Одеса) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії відмовлено.

Так, 24.11.2022 року позивачу була виплачена індексація грошового забезпечення за період з 01.01.2016 року по 28.02.202018 року. Виплачена індексація грошового забезпечення за період з 01.01.2014 року по 31.12.2015 року з урахуванням базового місяця для обчислення індексації січень 2008 року, що підтверджується платіжним дорученням № 2750 від 23.11.2022 року.

Заявник зазначає, що ним добровільно виконано рішення суду, а передчасна видача та пред`явлення до виконання позбавило відповідача як боржника можливості скористатись своїм правом на повне погашення боргу в добровільному порядку без нанесення зайвих витрат (шляхом сплати виконавчого збору, мінімальних витрат виконавчого провадження та інших штрафних санкцій), пов`язаних з виконанням.

Частиною 2 ст. 379 КАС України встановлено, що суд розглядає питання про заміну сторони виконавчого провадження в десятиденний строк у судовому засіданні з повідомленням державного виконавця або заінтересованої особи, які звернулися з поданням (заявою), та учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду.

Судове засідання призначено на 08.05.2023 року о 09:30 год.

До судового засідання сторони не з`явились, були повідомлені належним чином та своєчасно.

Згідно ч. 9 ст. 205 КАС України заява розглянута в порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи в визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню по справі №420/15202/21, суд дійшов висновку, що вказана заява не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до частини 1 та 2 ст. 374 КАС України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.

Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю або частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником або іншою особою або з інших підстав.

У свою чергу, Верховний Суд у постанові від 05.11.2020 (справа №752/2391/17 (2а-14/09)), з урахуванням узагальнення судової практики Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про практику розгляду судами процесуальних питань, пов`язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах" від 25.09.2015, дійшов висновку, що наведені в статті 374 КАС України підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, можна поділити на дві групи: матеріально-правові і процесуально-правові.

Підставами для задоволення заяви про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є:

- якщо його було видано помилково;

- якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою;

- з інших причин.

Наведені підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, можна поділити на дві групи: матеріально-правові та процесуально-правові.

Так, зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання.

Процесуальними підставами для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема:

- видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню);

- коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню;

- видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі виконавчого листа;

- помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване;

- видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката;

- пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання.

Матеріально правові підстави свідчать про відсутність у боржника матеріально-правового обов`язку повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Суд не приймає доводи заявника про те, що виконавчий лист було видано на рішення, яке не набрало законної сили, з огляду на наступне.

Відповідно до ст.255 КАС України, рішення сулу набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкриті закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Стаття 295 КАС України визначає, що апеляційна скарга на рішення суду подаються протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня Його (її) проголошення. Якщо и судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його(її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2) на ухвалу сулу - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів в дня вручення Йому відповідної ухвали суду.

Як встановлено судом, рішення суду від 05.11.2021 року набрало законної сили 22.12.2022 року, тобто після встановлено КАС строку на оскарження. При цьому, відповідачем апеляційну скаргу на рішення суду, в межах строку встановленого КАС України, не було подано. Апеляційну скаргу на рішення було подано лише 21.06.2022 року, що підтверджується відповідачем.

Виконавчий лист виданий судом без порушень та станом на дату видачі виконавчого листа рішення набрало законної сили і не було скасоване.

Відповідно до ст.370 КАС України передбачено, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Вказаний виконавчий лист виданий з метою забезпечення примусового виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 05.11.2022, що набрало законної сили, тобто не помилково.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Таке законодавче визначення виконавчого провадження характеризує його як виключно примусове виконання судових рішень, а тому факт відкриття виконавчого провадження розпочинає процедуру саме примусового виконання судового рішення.

За такого правового регулювання судові рішення, крім рішень про стягнення періодичних платежів, можуть бути виконані добровільно, виключно до моменту відкриття виконавчого провадження.

Як вбачається з наданих до суду доказів, відповідачем виконано рішення суду, що підтверджується платіжним дорученням №2750 від 23.11.2022 року.

Проте постанова державного виконавця про відкриття виконавчого провадження була винесена 25.01.2022 року. Вказана постанова не оскаржувалася та є чинною, а відтак відсутні підстави для визнання виконавчого документу, а саме виконавчого листа у справі №420/15202/21 таким, що не підлягає виконанню, оскільки рішення суду виконано відповідачем після відкриття виконавчого провадження.

Отже суд не приймає доводи заявника, що оскільки рішення відповідачем було виконано без примусу, відсутні підстави для стягнення витрат, пов`язаних з проведення виконавчих дій державним виконавцем.

Враховуючи вищезазначене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, у розумінні статті 374 КАС України, оскільки виконавчі листи не видано помилково.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, про відсутність підстав для задоволення заяви Військової академії (м.Одеса) про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню по справі №420/15202/21.

Керуючись статтями 243, 248, 256, 374 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

Відмовити Військовій академії (м.Одеса) у задоволенні заяви про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню по справі №420/15202/21.

Ухвала набирає законної сили у строки, визначені ст.256 КАС України.

Ухвала може бути оскаржена в порядку та строки встановлені ст.ст. 293-295 КАС України.

Суддя Самойлюк Г.П.