Справа № 336/1532/23
Суддя: Звєздова Н. С.
Дата ухвалення: 2023-05-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

№ 336/1532/23
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

08 травня 2023 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі судді Звєздової Н.С., за участі секретаря судового засідання Кисельової О.О.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін адміністративну справу за позов ОСОБА_1 до старшого лейтенанта поліції Управління патрульної поліції у Вінницькій області заступника командира полку 1 батальйону 2 роти Рапинець Олександра Віталійовича, Управління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 , в особі адвоката Вишнякова Д.О., звернувся до суду з адміністративним позовом до старшого лейтенанта поліції Управління патрульної поліції у Вінницькій області заступника командира полку 1 батальйону 2 роти Рапинець О.В., Управління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, в якому просить скасувати постанову серії ЕАС №6547809 від 15.02.2023 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121-3 КУпАП.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 15.02.2023 відносно ОСОБА_1 складено постанову та притягнено до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121-3 КУпАП, накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1190,00 грн. за те, що він 15.02.2023 о 10.09 год. в м. Вінниця по провул.Князів Коріатовичів 189, водій ОСОБА_1 , керував автомобілем Chevrolet Bolt EV, держаний номерний знак НОМЕР_1 , у якого було закритий реєстраційний номер автомобіля рамка сітка, чим порушив п. 30.2 ПДР України.

Позивач заперечує порушення ним вимог п. 30.2 ПДР України, зазначаючи, що старший лейтенант поліції Рапинця О.В., який виніс зазначену постанову, порушив вимоги статті 258 КУпАП, а саме: виніс постанову, але будь-якої підготовки до розгляду справи не було, як і не було оголошення посадової особи, яка розглядає справу, особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, не були вирішені клопотання, не були досліджені докази, не були заслухані особи, які беруть участь у розгляді справи. Також зазначив, що підстав для зупинення транспортного засобу водію поінформовано не було. Також зазначає, що його номерний знак чітко видно з відстані 20 метрів, а тому він не порушував п. 30.2 ПДР України.

У зв`язку з чим просить визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення; судові витрати покласти на відповідача.

Від Головного управління Національної поліції у Вінницькій області надійшло клопотання щодо заміни у справі належного відповідача Головного управління Національної поліції у Вінницькій області на належного Управління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції.

27.03.2023 представник відповідача Управління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції Ковальчук Д.О. надіслав відзив на позовну заяву відповідно до якого просить відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі з обставин, зазначених у ньому. До відзиву долучено технічний носій інформації із відеозаписом.

Ухвалою від 22.02.2023 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження.

Ухвалою суду від 14.03.2023 клопотання Головного управління Національної поліції у Вінницькій області задоволено частково, вилучено Головне управління Національної поліції у Вінницькій області зі складу відповідачів по зазначеному вище позову (а.с.41-43).

19.04.2023 на адресу суду надійшло заперечення на позов від представника відповідача Управління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції Ковальчука Д.О.

Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися, хоча належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, про причини неявки суду не повідомив.

Представник відповідача - Управління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції, в судове засідання не з`явився, був повідомлений належним чином про дату, час і місце розгляду справи. У відзиві на позовну заяву просив розгляд справи проводити без їх участі.

Відповідач старший лейтенант поліції Управління патрульної поліції у Вінницькій області заступник командира полку 1 батальйону 2 роти Рапинець О.В. в судове засідання не з`явився, був повідомлений належним чином про дату, час і місце розгляду справи. Причини неявки суду не повідомив.

Враховуючи неявку сторін на призначене судове засідання та обмежені строки розгляду справи передбачені ч.1 ст.286 КУпАП, у відповідності до ст.205 КАС України, справа була розглянута у відсутності сторін на підставі наявних у ній доказів.

Дослідивши письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що відповідно до постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, від 15.02.2023 серії ЕАС № 6547809, складеної старшим лейтенантом поліції Управління патрульної поліції у Вінницькій області заступником командира полку 1 батальйону 2 роти Рапинець О.В., 15.02.2023 о 10.09 год. в м. Вінниця по провул.Князів Коріатовичів 189, водій ОСОБА_1 , керував автомобілем Chevrolet Bolt EV, держаний номерний знак НОМЕР_1 , у якого було закритий реєстраційний номер автомобіля рамка сітка, чим порушив п. 30.2 ПДР України, за що відповідальність передбачена частиною 1 статті 121-3 КУпАП. Постановлено накладено штраф у сумі 1190 гривень.

Частиною першою статті 121-3 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортного засобу без номерного знака.

Згідно з пунктом 2.9.в Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306 (далі - ПДР), водієві забороняється керувати транспортним засобом, не зареєстрованим в уповноваженому органі МВС, або таким, що не пройшов відомчу реєстрацію в разі, якщо законом встановлена обов`язковість її проведення, а також без номерного знака.

Відповідно до пункту 30.2 ПДР на механічних транспортних засобах (за винятком трамваїв і тролейбусів) і причепах у передбачених для цього місцях встановлюються номерні знаки відповідного зразка.

Відповідно до ч.3 ст.288 КУпАП оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення здійснюється у порядку, визначеному КАС України, з особливостями, встановленими КУпАП.

Згідно зі статтею 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з статтею 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Відповідно до положень статті 222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, передбачені частиною першою статті 121-3. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до частини другої статті 258 КУпАП, протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Згідно з пунктами 8, 11 частини першої статі 23 Закону України від 02 липня 2015 року № 580-VIII «Про Національну поліцію» (далі - Закону № 580-VIII), поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання та регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України від 30 червня 1993 року № 3353-XII «Про дорожній рух» (далі - Закон № 3353-XII), встановлюють Правила дорожнього руху. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно з законодавством.

Згідно з пунктом 1.3 ПДР, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Відповідно до пункту 1.9 ПДР особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Статтею 14 Закону № 3353-XII учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативно-правових актів з питань безпеки дорожнього руху.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог статті 245 КУпАП, відповідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У наведених положеннях визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності.

Стаття 283 КУпАП зобов`язує співробітника поліції спочатку розглянути адміністративну справу (вивчити докази, свідчення свідків, розглянути пояснення обвинуваченого, документи, позицію адвоката) і тільки після цього винести постанову.

Пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Тобто постанови про адміністративні правопорушення не повинні бути не повні та не об`єктивні.

Згідно з пунктом 1 статті 247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Зі змісту норм статей 251, 252, 280 КУпАП суд приходить до висновку, що правовою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності, зокрема за частиною першою статті 121-3 КУпАП, є наявність складу вчиненого адміністративного правопорушення, що має підтверджуватися належними і допустимими доказами.

За приписами статті 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Порядок використання фото та відео техніки встановлюється п. 9 ч.1 ст.31 та ст.40 Закону України "Про національну поліцію".

При цьому норма статті 31 Закону України "Про національну поліцію" є загальною нормою, яка безпосередньо не регламентує порядок застосування технічних приладів та технічних засобів.

Статтею 40 Закону України "Про національну поліцію" встановлено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою:

1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб;

2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Суд зазначає, що притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

При цьому, як вбачається з оскаржуваної постанови, остання відповідно до ст.283 КУпАП, не містить посилання на докази, якими підтверджено вчинення позивачем інкримінованого правопорушення.

Водночас, приписами частини 3 статті 283 КУпАП чітко передбачено імперативний обов`язок відповідача зазначити технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис, у постанові по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

У разі відсутності в оскаржуваній постанові по справі про адміністративне правопорушення посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено відеозапис, такий відеозапис згідно з вимогами ст.ст. 74-76 КАС України не може вважатися належним та допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення.

Аналогічна правова позиція наведена у постанові Верховного Суду від 13.02.2020 року по справі № 524/9716/16-а; у постанові Третього апеляційного адміністративного суду від 18.02.2022 року по справі № 399/319/21 (2-а/399/6/2021).

Суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У рішенні від 10 лютого 1995 року у справі «Аллене де Рібермон проти Франції» Європейський суд з прав людини підкреслив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: вона обов`язкова не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.

Відповідно до статті 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частин першої та другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Сама ж по собі наявність такої постанови не підтверджує факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

Справа про адміністративне правопорушення має вирішальне значення для встановлення обставин правопорушення та аналізу правомірності накладення стягнення на правопорушника.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді виконання правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Як вбачається з досліджених судом матеріалів справи, зокрема, оскаржуваної постанови, документ не містить жодних посилань на будь-які інші фактичні дані, на підставі яких старший лейтенант поліції Управління патрульної поліції у Вінницькій області заступник командир полку 1 батальйону 2 роти Рапинець О.В. дійшов висновку про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 121-3 КУпАП.

Суду не подано належних та допустимих доказів, на підставі яких можливо достовірно встановити порушення позивачем підпункту в) пункту 2.9 ПДР.

Суд погоджується з доводами представника позивача, що відповідь на відзив підписано юрисконсультом Дмитром Ковальчуком, в той час як доказів того, що останній має право здійснювати представництво відповідача Управління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, у судових органах в режимі само представництва до матеріалів справи не надано. Враховуючи зазначене, суд не приймає до розгляду наданий відзив та докази, які долучені до нього.

Суд, враховуючи презумпцію невинуватості, закріплену статтею 62 Конституції України, виходить з того, що допустимих та достатніх доказів наявності складу адміністративного правопорушення у діях позивача суду не подано. Сама ж постанова у справі про адміністративне правопорушення не містить відомостей про докази, на підставі яких встановлена винуватість позивача у порушенні ПДР, а отже підтвердження зазначених фактів матеріали справи не містять.

Враховуючи вище вказане, суд встановив, що у діях позивача ОСОБА_1 відсутня подія і склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 121-3 КУпАП, що є підставою для задоволення позову.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно з пунктом 3 частини третьої статті 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Суд дійшов висновку про скасування оскаржуваної постанови та закриття справи про адміністративне правопорушення за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 121-3 КУпАП.

Враховуючи вищевказане та задоволення позову із зазначених судом підстав, суд вважає недоцільним надавати детальну відповідь на інші аргументи позивача.

Положенням частини 1статті 132 КАС України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з пунктом 2 частини 5 статті 246 КАС України у резолютивній частині рішення зазначається розподіл судових витрат.

Згідно ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

В позові представником позивача зазначено, що попередній розмір судових витрат на професійну правничу допомогу складає 6 000,00 грн., та те, що суду будуть надані остаточні докази понесення судових витрат у встановленому законом порядку. На час ухвалення рішення суду в підтвердження їх понесення не надано жодного документу.

Згідно ч.7 ст.139 КАС України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Оскільки представник позивача зазначив у своєму позові, тобто до закінчення судових дебатів, про надання ним доказів щодо понесення судових витрат на правничу допомогу, то зазначене питання у відповідності до ч.ч. 3,4 ст. 143 КАС України, може бути вирішено в порядку, визначеному ст. 252 КАС України.

Судові витрати позивача у виді судового збору в сумі 1 073,60 грн., які підтверджені документально (а.с.1), необхідно стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

Керуючись статтями 6-9, 139, 244-246, 250, 286 КАС України, суд

ухвалив:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАС № 657809 від 15.02.2023 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 121-3 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 1 190,00 гривень.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Управління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України в дохід держави судовий збір у сумі 1 073,60 (одна тисяча сімдесят три) гривні 60 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Третього апеляційного адміністративного суду через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя або безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня проголошення.

Повний текст рішення складено та підписано 08.05.2023.

Реквізити учасників справи:

Позивач - ОСОБА_1 , місце проживання (зареєстроване): АДРЕСА_1 .

Відповідачі - старший лейтенант поліції Управління патрульної поліції у Вінницькій області заступник командира полку 1 батальйону 2 роти Рапинець Олександр Віталійович, місцезнаходження: вул. Ботанічна, буд.23, м. Вінниця, 21010;

- Управління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України (юридична адреса: м. Київ, вул. Федора Ернста, 3, фактична адреса: вул. Ботанічна, буд.23, м. Вінниця, 21010), код ЄДРПОУ

Суддя: Н.С. Звєздова