Справа № 280/282/23
Суддя: Кисіль Роман Валерійович
Дата ухвалення: 2023-05-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 травня 2023 року Справа № 280/282/23 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі судді Киселя Р.В., за участю секретаря судового засідання Шаповалова Б.М.,

позивача - ОСОБА_1 ,

представника позивача - Зарудного І.В.,

представника відповідача - Гамаюнова Д.Є.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ) про визнання протиправними висновків службового розслідування, визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

10.01.2023 до Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява, надіслана засобами поштового зв`язку 26.12.2022, ОСОБА_1 (далі - позивач) до Військової частини НОМЕР_1 (далі відповідач), в якій позивач просить суд:

визнати протиправними висновки службового розслідування щодо особистої необережності позивача при отримання травми 03.03.2022 та про визнання нещасного випадку таким, що травма військовослужбовця не пов`язана із виконанням обов`язків військової служби, зазначені у акті проведення службового розслідування нещасного випадку від 22.07.2022 та наказі командира частини НОМЕР_1 від 22.07.2022 за №912 «Про результати службового розслідування»;

визнати протиправним та скасувати наказ командира частини НОМЕР_1 від 22.07.2022 за №912 «Про результати службового розслідування», проведеного з метою з`ясування обставин отримання травми позивачем;

зобов`язати відповідача провести службове розслідування за фактом отримання позивачем травми 03.03.2022 безпосередньо під час виконання обов`язків військової служби, з урахуванням висновків суду та відповідно до наказу Міністерства оборони України від 27.10.2021 №332, яким затверджено Інструкцію про розслідування та облік нещасних випадків з військовослужбовцями, професійних захворювань і аварій у Збройних Силах України;

зобов`язати відповідача за результатами проведення розслідування нещасного випадку, що трапився 03.03.2022 з позивачем, видати довідку про обставини отримання позивачем травми (поранення, контузії, каліцтва) під час проходження служби та виконання обов`язків військової служби.

Також просить встановити судовий контроль.

Крім того, позивачем подана заява про поновлення строку звернення до суду із цим позовом.

В обґрунтування позову позивач зазначив, що перебуваючи на військовій службі у званні майора на посаді заступника командира батальйону охорони ВЧ НОМЕР_1 у складі добового наряду черговим частини 03.03.2022, спускаючись сходами, отримав травму (закритий багатоуламковий внутрішньосуглобний перелом літерального виростку лівої великогомілкової кістки, травматичний розрив медіального меніску лівого колінного суглоба). Внаслідок неодноразових звернення позивача до керівництва військової частини, подання ним скарги, відповідачем було проведене розслідування обставин отримання позивачем зазначеної травми, 22.07.2022 складений відповідний акт та прийнятий наказ №912, якими встановлено, що отримана позивачем травма не пов`язана з виконанням обов`язків військової служби. Позивач не погоджується із висновками розслідування та оскаржуваним наказом, оскільки під час такого розслідування не було враховано, що під час отримання травми позивач перебував у добовому наряді виконував обов`язки чергового військової частини, вважає, що іншого висновку, окрім як отримання позивачем травми при виконанні обов`язків військової служби бути не може.

Ухвалою від 12.01.2023 у справі відкрите загальне позовне провадження, підготовче засідання призначене на 08.02.2023.

Станом на 08.02.2023 у суду були відсутні відомості про вручення відповідачу повістки про виклик до суду на 08.02.2023, через що протокольною ухвалою від 08.02.2023 підготовче засідання було відкладене на 22.02.2023.

22.02.2023 від позивача до суду надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи додаткових доказів, заява про виклик свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Станом на 22.02.2023 у суду були відсутні відомості про вручення відповідачу повістки про виклик до суду на 22.02.2023, через що протокольною ухвалою від 22.02.2023 підготовче засідання було відкладене на 07.03.2023.

06.03.2023 від відповідача до суду надійшло клопотання про відкладення судового розгляду.

Протокольною ухвалою від 07.03.2023 підготовче засідання було відкладене на 27.03.2023.

22.03.2023 від відповідача до суду надійшла інформація щодо місцезнаходження та засоби зв`язку осіб, про обізнаність яких із обставинами отримання позивачем травми 03.03.2023 позивач зазначав у своїх рапортах в адресу відповідача від 28.06.2022 та 15.08.2022.

Також, 22.03.2023 від відповідача до суду надійшов відзив на позов, в якому відповідач зазначив, що про отриману позивачем травму відповідачу стало відомо лише 17.07.2022 із рапорту ТВО начальника медичної служби відповідача. Зазначає, що позивач не доповів командуванню про отриману травму, не отримував направлення до військового шпиталю. Причиною отримання позивачем травми вважає його особисту необережність, а також порушення ст.ст. 12, 13 Закону України «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України». Службове розслідування за фактом отримання позивачем травми було проведене відповідно до вимог ст. 85 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, Порядку проведення службового розслідування у Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 21.11.2017 №608, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 13.12.2017 за №1503/31371, та з урахуванням наказу Міністерства оборони України №332 від 27.10.2021, наказу командира відповідача від 18.07.2022 №846. Просить відмовити у задоволенні позову.

У підготовчому засіданні 27.03.2023 представником відповідача було заявлене клопотання про виклик у судове засідання в якості свідків майора ОСОБА_4 , підполковника ОСОБА_5 , капітана ОСОБА_6 , штаб-сержанта ОСОБА_7 , відомості щодо місцезнаходження яких витребовувались судом ухвалою про відкриття провадження у справі та про обізнаність яких із обставинами отримання позивачем травми 03.03.2023 позивач зазначав у своїх рапортах в адресу відповідача від 28.06.2022 та 15.08.2022.

Протокольною ухвалою від 27.03.2023 клопотання позивача та представника відповідача про виклик свідків задоволено.

Протокольною ухвалою від 27.03.2023 було закрите підготовче провадження, справа призначена до розгляду по суті на 11.04.2023.

У судовому засіданні 11.04.2023 судом були допитані в якості свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (свідків, викликаних за клопотанням позивача), ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 (свідків, викликаних за клопотанням відповідача).

Свідок ОСОБА_3 пояснив, що 03.03.2022 він, як таксист, здійснив перевезення позивача з прохідної військової частини НОМЕР_1 до військового шпиталю. Замовлення на перевезення отримав з 08-30 год. до 09-00 год. Позивача з військової частини вийшов у супроводі двох військових, які вели позивача під руки. Зі слів позивача дізнався, що позивач зламав ногу. Під час перевезення познайомився із позивачем.

Свідок ОСОБА_2 пояснив, що 03.03.2022 близько 10 години (до обіду) він здійснив огляді позивача під час його оформленні у військовому госпіталі, як хірург поліклініки військового госпіталю. Зі слів позивача дізнався, що позивач під час добового чергування впав. Встановив наявність у позивача складного переламу зі зміщенням. Позивач потребував операцію. Наступного дня дізнався про переведення позивача у іншу лікарню. Тривалий час позивач лікувався. За рішенням військово-лікарської комісії позивачу надавалась відпустка у зв`язку з лікуванням. З 01.07.2022 свідок був звільнений з військового госпіталю. Травма позивача могла бути отримана за будь-яких обставин.

Свідок підполковник ОСОБА_5 повідомив, що про обставини отримання позивачем травми йому нічого не відомо, свідком цього не був. У військовій частині виконує обов`язки начальника відділення персоналу військової частини. В добовому чергуванні з 02.03.2022 по 03.03.2022 не перебував, під час повітряної тривоги перебував у підвальному приміщенні. Чув, що проводилось розслідування обставин отримання позивачем травми. За специфікою своєї роботи свідок не веде облік осіб, які самовільно залишили військову частину, такий облік веде відділ морально-психологічного забезпечення. ОСОБА_8 був командиром позивача. Чи кульгав позивач не пам`ятає.

Свідок капітан ОСОБА_6 повідомив, що працює у відповідача на посаді помічника начальника служби. Перебуваючи в добовому наряді з 02.03.2022 по 03.03.2022 помічником оперативного чергового під час повітряної тривоги перемістився до підземного сховища. З позивачем перебував у різних приміщеннях. З позивачем зустрівся після світанку вранці, бачив як позивач кульгав без сторонньої допомоги. Обставини отримання позивачем травми свідку не відомі. Після відбою повітряної тривоги повернувся до кабінету, де проходив добове чергування. Не був свідком повідомлення позивачем командира частини про отримання травми. Був опитаний під час розслідування травми позивачем. Не бачив, як позивач покинув військову частину. Свідку не відомо чи здав позивач зброю, коли покинув військову частину.

Свідок штаб-сержант ОСОБА_7 повідомив, що обставини справи свідку не відомі. В підпорядкуванні позивача не перебував. З 02.03.2022 по 03.03.2022 виконував свої службові обов`язки начальника групи сержантського складу відділення персоналу штабу військової частини. Участь у розслідуванні обставин отримання позивачем травми не приймав. Не пам`ятає чи надавав допомогу позивачу. Бачив, що позивач кульгав у військовій частині з палицею. Свідка не опитували під час проведення розслідування обставин отримання позивачем травми.

У судовому засіданні оголошувалась перерва до 18.04.2023 для виклику свідка ОСОБА_9 .

У судовому засіданні 18.04.2023 свідок майор ОСОБА_9 повідомив, що з 24.02.2022 понад 200 діб був оперативним черговим частини. 02.03.2022 позивач виконував обов`язки чергового частини. Черговий частини не підпорядковується оперативному черговому. Оперативний черговий під час чергування перебуває у ізольованому приміщенні. Про обставини отримання позивачем травми свідку нічого не відомо. Приміщення оперативного чергового та чергового по частині не є суміжними. Позивач не повідомляв свідка про отриману травму. До складу комісії, яка розслідувала отриманий позивачем нещасний випадок не входив. Облік травмованих веде медичний пункт частини. У більшості випадків під час повітряної тривоги перебував у приміщенні оперативного чергового.

Ухвалою від 18.04.2023 від Військової частини НОМЕР_2 інформацію про передачу або непередачу військовій частині НОМЕР_1 екстреного повідомлення про звернення 03.03.2022 потерпілого від нещасного випадку - майора ОСОБА_1 , яке наведене у додатку 1 до Інструкції про розслідування та облік нещасних випадків з військовослужбовцями, професійних захворювань і аварій у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 27.10.2021 №332, відповідно до пункту 4 розділу ІІ зазначеної Інструкції, із зазначенням: дати передачі такого повідомлення, його змісту та вихідного номеру; особи, яка передала таке повідомлення; особи, яка прийняла таке повідомлення (за наявності).

Через витребування зазначених доказів у судовому засіданні оголошувалась перерва до 04.05.2023.

02.05.2023 від Військової частини НОМЕР_2 до суду надійшла інформація, відповідно до якої екстрене повідомлення про звернення 03.03.2022 потерпілого від нещасного випадку - майора ОСОБА_1 відповідачу не передавалось.

В ході судового розгляду позивач та його представник підтримали позовні вимоги, з підстав, викладених у позові.

Представник відповідача в ході судового розгляду проти позову заперечив, з підстав, викладених у відзиві на позов.

У судовому засіданні 04.05.2023 було проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши пояснення позивача, представників сторін та свідків, розглянувши наявні матеріали та фактичні обставини справи, дослідивши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд встановив наступне.

Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні» введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Строк дії воєнного стану неодноразово продовжувався та станом на дату вирішення даної справи триває.

Станом на дату введення воєнного стану позивач перебував на військовій службі у званні майора на посаді заступника командира батальйону охорони ВЧ НОМЕР_1 .

Відповідно до наказу командира ВЧ НОМЕР_1 від 02.03.2022 №61-НР позивача було призначено в добовий наряд з 02.03.2022 по 03.03.2022 черговим частини, зараховано на котлове забезпечення на одну добу з обіду 02.03.2022 по сніданок 03.03.2022 включно.

В ході судового розгляду позивач повідомив суду, що перебуваючи у добовому наряді, близько 05:50 ранку 03.03.2022, під час повітряної тривоги, спускаючись сходами у підвальне приміщення ЗКП, оступився, внаслідок чого отримав травму колінного суглоба лівої ноги. Про отриману травму особисто доповів т.в.о. командира військової частини, який спрямував його до медичного пункту військової частини. Після огляду в медичному пункті військової частини позивачу було рекомендовано звернутися за медичною допомогою до медичного закладу (5 міської лікарні). Близько 07 год. ранку 03.03.2022 позивач повідомив про отриману травму заступника начальника штабу військової частини, який прийняв рішення про знаття позивача з наряду. Позивач здав зброю та близько 8 год. відбув до військового госпіталю.

Доказів отримання позивачем направлення до медичного закладу матеріали справи не містять.

З пояснень свідка ОСОБА_3 вбачається, що 03.03.2022 він, як таксист, здійснив перевезення позивача з прохідної військової частини НОМЕР_1 до військового шпиталю. Замовлення на перевезення отримав з 08-30 год. до 09-00 год., поїздка тривала близько 20 хвилин.

З пояснень свідка ОСОБА_2 вбачається, що 03.03.2022 близько 10 години (до обіду) він здійснив огляді позивача під час його оформленні у військовому госпіталі, як хірург поліклініки військового госпіталю.

03.03.2022 об 11-00 год. позивача було госпіталізовано до військового госпіталю (ВЧ НОМЕР_2 ) в лікувально-діагностичне відділення з діагнозом: закритий імпресійний перелом зовнішнього виростка лівої великогомілкової кістки зі зміщенням фрагментів. Того ж дня позивача було виписано до ВЧ НОМЕР_1 , відповідно до виписного епікризу №346 від 03.03.2022. У виписному епікризі №346 від 03.03.2022 зазначені наступні обставини травми: «зі слів пацієнта 03.03.2022 о 6:10 годині ранку, перебуваючи на чергуванні спускався по сходах та оступився, підвернув лівий колінний суглоб. Самостійно прибув до приймального відділення, оглянутий травматологом, виконано рентгенографію, встановлено діагноз, накладено гіпсову лонгету на ліву н/к. Госпіталізований до хірургічного відділення в/ч НОМЕР_2 ». Судом встановлено, що ВЧ НОМЕР_2 не було здійснене екстрене повідомлення відповідача про звернення позивача за медичною допомогою за фактом отримання ним травми.

З виписки з медичної картки хворого №1594 від 18.03.2022, виданої травматологічно-ортопедичним відділенням КНП «Міська лікарня №9» Запорізької міської ради, судом встановлено, що в період з 04.03.2022 по 18.03.2022 позивач перебував на лікуванні у зазначеному медичному закладі з діагнозом закритий багатоуламковий іспресійний перелом зовнішнього виростку великогомілкової кістки лівої нижньої кінцівки з субхордрмальним дефектом та збереженням хордральної пластики (артроскопічно) в ненавантажуємній частині, травматичний розрив медіального меніску лівого колінного суглобу. Анамнез захворювання: травма побутова, 03.03.2022 під час виконання воєнного обов`язку. Проведена операція: 09.03.22 артроскопія. Закритий остеосинтез імпресійного перелому зовнішнього виростку великогомілкової кістки гвинтами, резекція заднього рогу медіального меніску лівого колінного суглобу. Пацієнта переведено для подальшого лікування в воєнний госпіталь.

Сторонами не заперечується, факт тривалого лікування позивача внаслідок отриманої 03.03.2022 травми, зокрема, факт надання позивачу військово-лікарською комісією ВЧ НОМЕР_2 відпусток за станом здоров`я 16.04.2022, 16.05.2022, 16.06.2022, 15.07.2022 по 30 календарних днів.

Позивач звернувся до відповідача із рапортом від 28.06.2022 щодо надання довідки про обставини травми, зазначивши свідками цієї події: майора ОСОБА_5 , майора ОСОБА_9 , старшого лейтенанта ОСОБА_6 , штаб-сержанта ОСОБА_7 .

Наказом командира ВЧ НОМЕР_1 від 18.07.2022 №846 було призначене службове розслідування за фактом отримання позивачем травми. В обґрунтуванні цього наказу зазначено, що з рапорту ст. лейтенанта медичної служби ОСОБА_10 , начальника медичного пункту ВЧ (№3723 від 17.07.2022) чтало відомо, що 17.07.2022 позивач прибув до медичного пункту військової частини після тривалої реабілітації з приводу консолідуючого закритого багатоуламкового імпресійного внутрішньо-суглобового перелому латерального виростку великогомілкової кістки лівої гомілки. В момент отримання травми позивач до медичного пункту не звертався, направлення до військового шпиталю НОМЕР_2 не отримував. Цим наказом утворено комісію для проведення розслідування у складі військовослужбовців ВЧ НОМЕР_1 , визначено: термін його проведення до 22.07.2022, розслідування провести відповідно до вимог ст. ст. 84-86 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, Інструкції про розслідування та облік нещасних випадків з військовослужбовцями, професійних захворювань і аварій у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністра оборони України від 27.10.2021 №332, Порядку проведення службового розслідування у Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 21.11.2017 №608. При цьому п. 3 цього наказу визначено, що під час службового розслідування з`ясувати: наявність чи відсутність події, з приводу якої призначене службове розслідування, та її обставин (час, місце) і наслідки; осіб, з вини яких трапилась подія, та осіб, дії чи бездіяльність яких сприяли її вчиненню; наявність причинного зв`язку між подією, з приводу якої було призначене службове розслідування та неправомірними діями військовослужбовців; конкретні неправомірні дії військовослужбовців, якими вчинено правопорушення; ступінь вини кожної з осіб, причетних до правопорушення; форми вини (навмисно чи з необережності та мотиви протиправної поведінки військовослужбовців і їх ставлення до скоєного; умови та причини, що сприяли правопорушенню.

Актом проведення розслідування (спеціального розслідування) нещасного випадку (зникнення, смерті, аварії) форм НВ-2, затверджений ТВО командира військової частини НОМЕР_1 22.07.2022, встановлені наступні обставини, за яких стався нещасний випадок (аварія):

«До військової частини 17.07.2022 року прибув майор ОСОБА_1 з довготривалої реабілітації з діагнозом: консолідуючий закритий багатоуламковий імпресійний перелом латерального виростку великогомілкової кістки лівої гомілки.

В ході проведення розслідування стало відомо, що 02.03.2022 року майор ОСОБА_1 заступив у добовий наряд черговим військової частини НОМЕР_1 , згідно наказу командира від 02.03.2022 року №61-НР. Під час несення служби майор ОСОБА_1 до медичного пункту, до військовослужбовців медичної служби або до командира військової частини не звертався із скаргами на самопочуття або травму.

Згідно виписного епікризу №346 від 03.03.2022 року майор ОСОБА_1 знаходився у лікувально-діагностичному відділенні військової частини НОМЕР_2 , де йому було поставлено діагноз «закритий імпресійний перелом зовнішнього виростка лівої великогомілкової кістки зі зміщенням фрагментів», накладено гіпс лівої нижньої кінцівки та виписано до військової частини НОМЕР_1 .

04.03.2022 року майор ОСОБА_1 до військової частини не направився, а звернувся до травматолого-ортопедичного відділення КНП «Міська лікарня №9» зі скаргою на біль в області лівого колінного суглобу. 04.03.2022 року майор ОСОБА_1 був прийнятий на стаціонарне лікування до травматолого-ортопедичного відділення КНП «Міська лікарня №9» та згідно із медичної картки №1594, 09.03.2022 року була проведена операція: артроскопія, закритий остеосинтез імпресійного перелому зовнішнього виростку великогомілкової кістки гвинтами, резекція заднього рогу медіального меніску лівого колінного суглобу. 18.03.2022 року майора ОСОБА_1 було виписано з КНП «Міська лікарня №9» та переведено для подальшого лікування у військовий шпиталь.

16.04.2022 року майора ОСОБА_1 було оглянуто військово-лікарською комісією військової частини НОМЕР_2 та встановлено діагноз: консолідуючий закритий багатоуламковий імпресійний перелом латерального виростку великогомілкової кістки лівої гомілки, травматичний розрив медіального меніску лівого колінного суглобу. 16.04.2022 року майору ОСОБА_1 надана відпустка за станом здоров`я на 30 календарних днів.

Відповідно до довідки військово-лікарської комісії від 16.05.2022 року №778 було проведено медичний огляд майора ОСОБА_1 та надана відпустка за станом здоров`я на 30 календарних днів.

16.06.2022 року було проведено медичний огляд військово-лікарською комісією при військовій частині НОМЕР_2 та поставлено діагноз: змішана посттравматична постіммобілізаційна контрактура лівого колінного суглобу з набряково-больовим синдромом внаслідок закритого багатоуламкового перелому латерального виростку лівої великогомілкової кістки, травматичного розриву медіального меніску лівого колінного суглобу. Згідно довідки військово-лікарської комісії від 16.06.2022 року №1334 було надано відпустку за станом здоров`я на 30 календарних днів.

15.07.2022 року відповідно до огляду військово-лікарською комісією при військовій частині НОМЕР_2 було надано відпустку за станом здоров`я на 30 календарних днів у зв`язку з діагнозом: змішана посттравматична постіммобілізаційна контрактура лівого колінного суглобу з набряково-больовим синдромом внаслідок закритого багатоуламкового перелому латерального виростку лівої великогомілкової кістки, травматичного розриву медіального меніску лівого колінного суглобу, що підтверджується довідкою військово-лікарської комісії від 15.07.2022 року №1883.

З пояснення ТВО начальника штабу заступника командира військової частини стало відомо, що 02.03.2022 року майор ОСОБА_1 заступив у добовий наряд черговим військової частини НОМЕР_1 , згідно наказу командира військової частини від 02.03.2022 року №61-НР. Під час несення служби майор ОСОБА_1 до медичного пункту, до військовослужбовців медичної служби або до командира військової частини зі скаргами на самопочуття або травму не звертався.

З 02.03.2022 року по 03.03.2022 року в добовому наряді знаходились майор ОСОБА_9 , оперативним черговим військової частини, та старший лейтенант ОСОБА_6 , помічником оперативного чергового, які письмово пояснили, що майор ОСОБА_1 , знаходячись у добовому наряді черговим військової частини з 02.03.2022 року по 03.03.2022 на стан здоров`я не скаржився, як і коли він отримав травму не бачили.

Опитати майора ОСОБА_1 не виявилось можливим, з зв`язку із тим, що відповідно до довідки військово-лікарської комісії від 15.07.2022 року №1883 вищезазначений військовослужбовець знаходиться у відпустці за станом здоров`я на 30 календарних днів. На телефонні дзвінки за номером, який він надав … не відповідає».

В якості причин нещасного випадку в Акті зазначено:

«Причиною нещасного випадку є особиста необережність потерпілого, а саме порушення статті 12 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України «про все, що сталося з військовослужбовцем і стосується виконання ним службових обов`язків військовослужбовець зобов`язаний доповісти своєму безпосередньому начальникові» та статті 13 вищезазначеного Закону «військовослужбовець зобов`язаний додержуватися вимог безпеки, вживати заходів до запобігання захворюванню, травматизму, повсякденно підвищувати фізичну загартованість і тренованість, утримуватися від шкідливих для здоров`я звичок».

На підставі викладеного комісія виснувала наступне:

Майор ОСОБА_1 порушив ст. ст. 12, 13 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України. Причиною даного нещасного випадку стала особиста необережність майора ОСОБА_1 . Дій направлених на спричинення самому собі тілесних ушкоджень, симуляції хвороби або інших подібних дій не доказано.

Нещасний випадок визнати таким, що травма військовослужбовця не пов`язана із виконанням обов`язків військової служби».

На підставі вищезазначеного акту, наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 22.07.2022 №912 було визнано, що травма позивача не пов`язана з виконанням обов`язків військової служби. При цьому було наказано довести цей наказ в частині, що його стосується, позивачу під особистий підпис. Докази ознайомлення позивача із цим наказом під особистий підпис матеріали справи не містять.

Листом від 25.07.2022 №3943, у відповідь на звернення позивача, яке надійшло до відповідача 18.07.2022, відповідач з приводу отримання позивачем травми зазначив, що позивач до командування військової частини або до медичного пункту не звертався, про отримання травми не доповідав, за направленням до медичного закладу не звертався, жодного медичного документу командуванню військової частини не надав.

15.08.2022 позивач звернувся до відповідача із рапортом щодо призначення розслідування за фактом отриманої ним травми.

Листом від 02.09.2022 №4917 відповідач повторив твердження, наведені у його листі від 25.07.2022 №3943.

01.09.2022 позивачем до військової частини НОМЕР_3 було подано скаргу на бездіяльність відповідача, в якій він просив: провести перевірку факту приховування відповідачем травми позивача, змусити командира відповідача вжити заходи з усунення вказаних порушень, зокрема, призначити та провести розслідування нещасного випадку, що стався з позивачем.

Листом Запорізького зонального відділу Військової служби правопорядку від 14.09.2022 №101/4683 за наслідками розгляду скарги позивача від 01.09.2022 позивача було поінформовано, що 14.09.2022 на запит ВСП відповідачем була надана копія службового розслідування за фактом отримання позивачем 03.03.2022 травми з матеріалами. Також зазначено, що ВЧ НОМЕР_2 не здійснене повідомлення Запорізького зонального відділу Військової служби правопорядку про травмування позивача.

14.09.2022 відповідачем була складена довідка №1978/149/225 про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) відповідно до якої: 03.03.2022 позивач отримав травму: консолідуючий закритий багатоуламковий перелом літерального виростку великогомілкової кістки лівої гомілки, за обставинами: отримання травми стала особиста необережність, а саме порушення ст. 12 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України про все, що сталося з військовослужбовцем і стосується виконання ним службових обов`язків військовослужбовець зобов`язаний доповідати своєму безпосередньому начальникові» та ст. 13 вищезазначеного Закону військовослужбовець зобов`язаний додержуватися вимог безпеки, вживати заходів до запобігання захворювання, травматизму, повсякденно підвищувати фізичну загартованість і тренованість, утримуватися від шкідливих для здоров`я звичок. Травмування отримане не під час виконання ним службових обов`язків та не пов`язано з вчиненням ним кримінального чи адміністративного правопорушення, не є наслідком дій, вчинених у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння або навмисного спричинення собі тілесних ушкоджень не доказано.

Наказом відповідача від 09.09.2022 №230 позивача було звільнено з військової служби у запас за п. 3 пп. «г» (через такі сімейні обставини або інші поважні причини (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжити військову службу)) ч. 5 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», з 09.09.2022 виключено зі списків особового складу частини, всіх видів забезпечення та направлено до Шевченківського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки міста Запоріжжя.

Листом від 28.10.2022 №5745 на адвокатський запит відповідачем була надана представнику позивача копія службового розслідування.

Не погодившись із висновками розслідування нещасного випадку позивач звернувся до суду із цим позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд виходить з наступного.

Наказом Міністерства оборони України від 27.10.2021 №332, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 24.12.2021 за №1667/37289, затверджена Інструкція про розслідування та облік нещасних випадків з військовослужбовцями, професійних захворювань і аварій у Збройних Силах України (далі Інструкція №332).

За приписами п. 1 розділу І Інструкції №332 ця Інструкція визначає процедуру проведення розслідування та обліку нещасних випадків з військовослужбовцями Збройних Сил України, Державної спеціальної служби транспорту (у тому числі з відрядженими зі Збройних Сил України, Державної спеціальної служби транспорту), військовозобов`язаними та резервістами, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - військовослужбовці), отриманих ними професійних захворювань, їх загибелі або смерті зі встановленням зв`язку з виконанням обов`язків військової служби і аварій, що сталися у військових частинах, військових навчальних закладах, установах та організаціях Збройних Сил України, Державній спеціальній службі транспорту (далі - військові частини).

Відповідно до п. 1 розділу ІІ Інструкції №332 розслідування проводиться у разі виникнення нещасного випадку, а саме обмеженої в часі події або раптового впливу на військовослужбовця небезпечного фактора чи середовища за наявності ознак того, що випадок стався під час виконання ним обов`язків військової служби, унаслідок чого зафіксовано шкоду здоров`ю, зокрема, від одержання ним поранення, травми, у тому числі внаслідок тілесних ушкоджень, заподіяних іншою особою, гострого професійного захворювання і гострого професійного отруєння, одержання сонячного або теплового удару, опіку, обмороження, а також у разі утоплення, ураження електричним струмом, блискавкою та іонізуючим випромінюванням, отримання інших ушкоджень унаслідок аварії, пожежі, стихійного лиха (землетрус, зсув, повінь, ураган тощо), контакту з представниками тваринного і рослинного світу, комахами, іншими представниками флори і фауни (далі - нещасні випадки), які призвели до звільнення від виконання обов`язків військової служби військовослужбовця на один день і більше, а також у випадку смерті військовослужбовців під час виконання ними обов`язків військової служби.

Суд зазначає, що наявність ознак того, що нещасний випадок стався під час виконання позивачем обов`язків військової служби, відстежується у медичних документах військово-лікарської комісії ВЧ НОМЕР_2 , наявних в матеріалах справи.

Пунктами 2, 3 розділу ІІ Інструкції №332 визначено, що про кожний нещасний випадок потерпілий або військовослужбовець, який його виявив, чи інша особа повинен(на) негайно сповістити безпосереднього командира (начальника) чи керівника робіт і вжити заходів щодо надання необхідної допомоги потерпілому.

У разі настання нещасного випадку безпосередній командир (начальник) або керівник робіт зобов`язаний:

терміново організувати надання домедичної допомоги, а за можливості - невідкладної (екстреної) медичної допомоги потерпілому військовослужбовцю, забезпечити за потреби його доставку до закладу охорони здоров`я;

негайно повідомити про нещасний випадок командира військової частини;

зберегти до прибуття комісії з розслідування (спеціального розслідування) нещасного випадку місце події та устаткування, яке там знаходилось, у такому стані, у якому вони перебували на дату настання нещасного випадку (якщо це не загрожує життю чи здоров`ю інших військовослужбовців і не призведе до більш тяжких наслідків), а також вжити заходів щодо недопущення подібних нещасних випадків.

Нещасний випадок, про який не було своєчасно повідомлено командуванню військової частини або внаслідок якого втрата працездатності настала не відразу, розслідується згідно з цією Інструкцією протягом місяця з дня надходження рапорту безпосереднього командира потерпілого або потерпілого військовослужбовця або заяви особи, яка представляє його інтереси.

Судом не встановлено факт повідомлення позивачем свого безпосереднього командира (начальника) про факт травмування 03.03.2022. Жоден зі свідків, яких позивач зазначав у своєму рапорті від 28.06.2022, не підтвердив ані факт отримання такої травми під час добового чергування, ані факт повідомлення позивачем командира військової частини про травмування. Крім того, суд зазначає, що особи, яких позивач з його слів повідомив про отриману травму, підписали оскаржуваний наказ від 22.07.2022 №912, відповідно підтвердили факт неповідомлення їх позивачем про отриману травму.

Разом з тим судом встановлений факт не надання військовим госпіталем (ВЧ НОМЕР_2 ) екстреного повідомлення про звернення потерпілого від нещасного випадку позивача, визначеного п. 4 розділу ІІ Інструкції №332.

Разом з тим, суд зазначає, що відповідно до вимог п. 7 розділу ІІ Інструкції №332 нещасні випадки зі смертельним наслідком або внаслідок яких військовослужбовцем отримані тяжкі травми, групові нещасні випадки та випадки зникнення або смерті військовослужбовців підлягають спеціальному розслідуванню та розслідуються з урахуванням вимог розділу III цієї Інструкції.

Пунктами 1-3 розділу ІІІ Інструкції №332 визначено, що спеціальному розслідуванню підлягають:

нещасні випадки з військовослужбовцями зі смертельним наслідком;

нещасні випадки, унаслідок яких військовослужбовцем отримані тяжкі травми;

групові нещасні випадки, що сталися одночасно з двома і більше військовослужбовцями, незалежно від тяжкості шкоди їх здоров`ю;

випадки зникнення військовослужбовців, за відсутності ознак ухилення від військової служби;

випадки смерті військовослужбовців.

Спеціальне розслідування зазначених вище випадків проводиться за наявності ознак того, що випадок стався під час виконання обов`язків військової служби.

Визначення ступеня тяжкості травм здійснюється відповідно до Класифікатора розподілу травм за ступенем тяжкості, затвердженого наказом Міністерства охорони здоров`я України від 04 липня 2007 року № 370, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 07 серпня 2007 року за № 902/14169.

Про груповий нещасний випадок, нещасний випадок зі смертельним наслідком, нещасний випадок, що спричинив тяжкі травми, випадок зникнення військовослужбовця або його смерті за наявності ознак того, що випадок стався під час виконання обов`язків військової служби командир військової частини зобов`язаний негайно доповісти через засоби зв`язку та протягом трьох годин надати письмове повідомлення за формою НВ-1:

безпосередньому командиру (начальнику) за підпорядкованістю;

до Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері за місцем, де стався нещасний випадок, зникнення або смерть;

до Військової служби правопорядку у Збройних Силах України;

до відповідного військового органу нагляду чи контролю у сфері, з якою пов`язаний нещасний випадок (органу нагляду за безпечним веденням робіт військовослужбовцями, пожежного нагляду, контролю безпеки військової служби, контролю безпеки дорожнього руху, санітарно-епідеміологічного нагляду тощо).

Повідомлення за формою НВ-1 надсилається також, коли смерть потерпілого військовослужбовця настала внаслідок раніше отриманої травми. Спеціальне розслідування такого випадку здійснюється згідно з цією Інструкцією з використанням матеріалів раніше проведеного розслідування.

Командир (начальник) органу військового управління вищого рівня, який отримав від командира підпорядкованої військової частини повідомлення, зобов`язаний призначити своїм наказом комісію для проведення спеціального розслідування.

До складу комісії зі спеціального розслідування включаються:

один із заступників командира (голова комісії) органу військового управління вищого рівня;

начальники відповідних служб органу військового управління вищого рівня або їх заступники;

начальники відповідних служб військової частини, у якій стався нещасний випадок;

командир підрозділу (крім безпосереднього командира), де стався нещасний випадок;

представник відповідного військового органу нагляду чи контролю у сфері, з якою пов`язаний нещасний випадок (органу нагляду за безпечним веденням робіт військовослужбовцями, пожежного нагляду, контролю безпеки військової служби, контролю безпеки дорожнього руху, санітарно-епідеміологічного нагляду тощо), за узгодженням з начальником цього органу;

представник Військової служби правопорядку у Збройних Силах України за узгодженням з її керівником.

Спеціальне розслідування групового нещасного випадку, під час якого загинуло від двох до чотирьох військовослужбовців включно або травмовано від чотирьох до дев`яти військовослужбовців включно, проводиться комісією, яка залежно від підпорядкованості військової частини, у якій стався нещасний випадок, призначається наказами: Міністерства оборони України, Головнокомандувача Збройних Сил України, Генерального штабу Збройних Сил України, Державної спеціальної служби транспорту, командувача об`єднаних сил Збройних Сил України, командувачів видів, родів військ (сил) Збройних Сил України.

Спеціальне розслідування групового нещасного випадку, під час якого загинуло п`ять і більше військовослужбовців або травмовано десять і більше військовослужбовців, проводиться комісією, яка залежно від підпорядкованості військової частини, у якій стався нещасний випадок, призначається наказом Міністерства оборони України або Головнокомандувача Збройних Сил України.

Суд наголошує, що наявність ознак того, що нещасний випадок стався під час виконання позивачем обов`язків військової служби, відстежується у медичних документах військово-лікарської комісії ВЧ НОМЕР_2 , наявних в матеріалах справи. Разом з тим, суд зазначає, що викладена у зазначених медичних документах інформація щодо отримання позивачем травми під час виконання обов`язків військової служби має бути перевірена комісією, яка проводить розслідування нещасного випадку, та підтверджена відповідними доказами.

Також суд зазначає, що в силу приписів п. 3.1 Класифікатора розподілу травм за ступенем тяжкості, затвердженого наказом Міністерства охорони здоров`я України від 04 липня 2007 року № 370, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 07 серпня 2007 року за № 902/14169, до тяжких травм відносяться, зокрема, тривалі розлади здоров`я з тимчасовою втратою працездатності на 60 днів і більше.

З матеріалів справи вбачається, що розлад здоров`я позивача внаслідок отриманої 03.03.2022 травми тривав більше ніж 60 днів навіть станом на дату прийняття командиром військової частини наказу від 18.07.2022 №846 «Про призначення службового розслідування».

Отже, отримана позивачем 03.03.2022 травма є тяжкою травмою в розумінні Інструкції №332, а тому в силу вимог п. 7 розділу ІІ та розділу ІІІ Інструкції №332 в даному випадку мало відбутися спеціальне розслідування нещасного випадку, про настання якого командир відповідача повинен був повідомити осіб та органи, визначені в п. 2 розділу ІІІ Інструкції №332, у визначений цим пунктом строк та спосіб.

Судом встановлено, що визначене пунктом 2 розділу ІІІ Інструкції №332 повідомлення командиром відповідача (тимчасово виконуючим обов`язки командира) не було здійснене.

Суд зазначає, що в силу вимог пункту 3 розділу ІІІ Інструкції №332 наказ про призначення комісії для проведення спеціального розслідування зобов`язаний прийняти командир (начальник) органу військового управління вищого рівня, який отримав від командира підпорядкованої військової частини повідомлення, а не командир (тимчасово виконуючий обов`язки командира) військової частини, з військовослужбовцем якої стався нещасний випадок із тяжкою травмою.

Відтак, суд констатує, що в даному випадку призначення та проведення розслідування нещасного випадку, який стався з позивачем 03.03.2022, відбулось із порушенням вимог Інструкції №332, а тому накази відповідача від 18.07.2022 №846 «Про призначення службового розслідування» та від 22.07.2022 №912 «Про результати службового розслідування» є очевидно незаконними та підлягають скасуванню.

Оскільки судом встановлено, що вся процедура розслідування нещасного випадку, що стався з позивачем проведена з явними порушеннями вимог керівних документів, до з урахуванням вимог ч. 2 ст. 9 КАС України суд вважає за необхідне вийти за межі заявлених позивачем вимог та визнати судовим рішенням обидва накази відповідача щодо даної процедури протиправними й скасувати їх.

При цьому суд не вбачає підстав для задоволення вимог позивача щодо зобов`язання відповідача вчинити певні дії, оскільки, як зазначено вище, розслідування (спеціальне розслідування) нещасного випадку, який стався із позивачем 03.03.2022, має здійснюватися за наказом командира (начальника) органу військового управління вищого рівня складом комісії, який має визначити такий командир (начальник).

Крім того, суд зазначає що акт розслідування нещасного випадку не є рішенням суб`єкта владних повноважень в розумінні Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки такий акт не породжує для особи щодо якої проведене розслідування жодних прав чи обов`язків. Рішенням суб`єкта владних повноважень є наказ, прийнятий на підставі такого акта.

Разом з тим, з метою ефективного захисту прав позивача суд вважає за необхідне зобов`язати відповідача вчинити дії, визначені пунктом 2 розділу ІІІ Інструкції №332, які не були вчинені його командиром після отримання від позивача та ТВО начальника медичної служби ВЧ НОМЕР_1 відповідних рапортів.

Згідно з частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

З огляду на вищезазначені висновки суду, з урахуванням вимог, встановлених частиною 2 статті 19 Конституції України та частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч.1 ст.143 КАС України, суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору в силу вимог законодавства, то розподіл судових витрат не здійснюється.

Керуючись статтями 139, 241, 243-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ) про визнання протиправними висновків службового розслідування, визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправними та скасувати накази командира військової частини НОМЕР_1 від 18.07.2022 №846 «Про призначення службового розслідування» та від 22.07.2022 №912 «Про результати службового розслідування».

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 вчинити дії визначені пунктом 2 розділу ІІІ Інструкції про розслідування та облік нещасних випадків з військовослужбовцями, професійних захворювань і аварій у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 27.10.2021 №332, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 24.12.2021 за №1667/37289.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 05.05.2023.

Суддя Р.В. Кисіль