Справа № 520/6703/23
Суддя: Білова О.В.
Дата ухвалення: 2023-05-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

04 травня 2023 року № 520/6703/23

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Білової О.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, під. 3, пов. 2, м. Харків, 61022, ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

До Харківського окружного адміністративного суду звернувся позивач ОСОБА_1 з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 03 січня 2023 року № 54 про відмову в призначенні пенсії;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії від 29.12.2022 року;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період роботи з 01 січня 2004 року по 06 жовтня 2006 року.

В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що Рішенням Головного Управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 03.01.2023 року № 54 їй відмовлено у призначенні пенсії по інвалідності у зв`язку із відсутністю необхідного страхового стажу - 11 років. Згідно вказаного рішення, відповідно до наданих документів, страховий стаж заявника складає 8 років 5 місяців 0 днів. До загального страхового стажу не зараховано період роботи з 01.01.2004 року по 06.10.2006 року, а саме: служба в органах внутрішніх справ в Управлінні МВС України в Луганській області, у зв`язку з відсутністю сплати страхових внесків, згідно даних індивідуальних відомостей про застраховану особу Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування. Позивачка не погоджується з вказаним рішенням, у зв`язку з чим звернулася до суду з даним позовом.

Ухвалою судді від 04.04.2023 прийнято адміністративний позов до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у цій справі без виклику сторін.

Копія ухвали про відкриття спрощеного провадження та позов з додатками надіслані новому відповідачу, що підтверджується довідкою про доставку на його офіційну електронну адресу.

Відповідач не погодився з позовними вимогами та направив до суду відзив на позовну заяву, в якому в обґрунтування заперечень на позов зазначив, що страховий стаж ОСОБА_1 становить 8 років 5 місяців 0 днів. До загального страхового стажу зараховано всі періоди роботи. З 01.01.2004 року відсутня сплата в індивідуальних відомостях про застраховану особу реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування. Відповідно до зазначеного, Управління здійснювало свої повноваження в межах та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України, відповідно до вимог частини 2 статті 19 Конституції України, а отже своїми діями права та законні інтереси Позивача не порушило.

Згідно з положеннями ч.4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі обставини.

ОСОБА_1 , РНКОПП НОМЕР_1 , є громадянкою України, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується копією паспорта серії НОМЕР_2 , виданого 13 січня 2015 року Дзержинським РВ у м.Харкова ГУ ДМС України в Харківській області, та довідкою ВПО.

Позивачка є особою з інвалідністю другої групи, що підтверджується Довідкою до акту огляду МСЕК серії 12 ААВ № 688077 від 23.11.2022, строком дії до 23.11.2023.

29 грудня 2022 року позивачка звернулась до Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії по інвалідності, відповідно до ст.32 3акону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Рішенням Головного Управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 03.01 2023 року № 54 ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії по інвалідності, у зв`язку із відсутність необхідного страхового стажу - 11 років.

В обґрунтування вказаного рішення відповідачем зазначено, що відповідно до наданих документів страховий стаж заявника складає 8 років 5 місяців 0 днів. До загального страхового стажу не зараховано період роботи з 01.01.2004 по 06.10.2006, а саме служба в органах внутрішніх справ в Управлінні МВС України в Луганській області у зв`язку з відсутністю сплати страхових внесків, згідно даних індивідуальних відомостей про застраховану особу Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

З долученої до позову копії трудової книжки ОСОБА_1 НОМЕР_3 , судом встановлено, що позивачка у період з 31.01.1995 по 13.06.1995 працювала на посаді оператора ЕВМ Станції швидкої медичної допомоги, а з 15.11.1995 по 06.10.2006 проходила службу в органах внутрішніх справ України безперервно десять років десять місяців 21 день.

Зі змісту спірного рішення вбачається, що відповідачем не встановлено недоліків трудової книжки або записів у ній, проте до страхового стажу враховано частину періоду служби в органах внутрішніх справ в Управлінні МВС України в Луганській області, а саме з 15.11.1995 по 31.12.2003.

Підставою неврахування періоду служби з 01.01.2004 по 06.10.2006 зазначено відсутністю сплати страхових внесків, згідно даних індивідуальних відомостей про застраховану особу Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Надаючи правову оцінку вказаному доводу відповідача, покладеного в основу спірного рішення, суд зазначає наступне.

Згідно зі статтею 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Статтею 8 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачене право громадян на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

Відповідно до п. 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою КМУ від 12 серпня 1993 р. № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-ІV від 09.07.2003 (далі - Закон № 1058) особи, яким установлено інвалідність, мають право на пенсію по інвалідності, залежно від групи інвалідності, за наявності такого страхового стажу на час настання інвалідності або на день звернення за пенсією:

для осіб з інвалідністю II та III груп: від 46 років до досягнення особою 48 років включно - 11 років.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 Закону № 1058 страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страхові внески - кошти відрахувань на соціальне страхування, збір на обов`язкове державне пенсійне страхування та страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, сплачені (які підлягають сплаті) згідно із законодавством, що діяло раніше: надходження від сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, що спрямовуються на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (ст. 1 Закону № 1058).

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом (ч. 2 ст. 24 Закону №1058).

За статтею 20 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», страхові внески обчислюються виключно в грошовій формі, у тому числі з виплат (доходу), що здійснюються в натуральній формі.

Обчислення страхових внесків застрахованих осіб, здійснюється страхувальниками на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) заробітної плати (доходу), грошового забезпечення, на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески.

Якщо страхувальники несвоєчасно або не в повному обсязі сплачують страхові внески, до них застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про сплату страхових внесків, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.

Відповідно до статті 106 Закону 1058 виконавчі органи Пенсійного фонду накладають на посадових осіб, які вчинили правопорушення, адміністративні стягнення у разі, зокрема, несплати або несвоєчасної сплати страхових внесків, у тому числі авансових платежів.

Як встановлено судом, підставою неврахування періоду служби з 01.01.2004 по 06.10.2006 зазначено відсутністю сплати страхових внесків, згідно даних індивідуальних відомостей про застраховану особу Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

В той же час, Верховний Суд України в Постанові у справі № 341/460/17 від 09.10.2020 зробив висновок про наступне:

«Страхові внески є складовою умовою існування солідарної системи і підлягають обов`язковій сплаті, перерахунок пенсії провадиться з урахуванням часу, коли особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, та за який підприємством, де працює людина, (страхувальником) сплачені щомісячні страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

За змістом вищезазначених норм, обов`язок по сплаті страхових внесків та відповідальність за несвоєчасну або не в повному обсязі сплату страхових внесків законом покладено на страхувальника.

Відповідальність за несплату страхових внесків несе підприємство-страхувальник, оскільки здійснює нарахування страхових внесків із заробітної плати застрахованої особи.

Колегія суддів зазначає, що, фактично, внаслідок невиконання Приватним ТВП «Софія» обов`язку по сплаті внесків до Пенсійного фонду України позивач позбавлений соціальної захищеності та пенсійного стажу за час роботи на вказаному підприємстві, що є неприпустимим та таким, що суперечить основним конституційним засадам в сфері соціального захисту.

Європейська соціальна хартія (переглянута) від 3 травня 1996 року, ратифікована Законом України від 14 вересня 2006 року № 137-V, яка набрала чинності з 1 лютого 2007 року, визначає, що кожна особа похилого віку має право на соціальний захист (п. 23 ч. I). Ратифікувавши вказану Хартію, Україна взяла на себе міжнародне зобов`язання запроваджувати усіма відповідними засобами досягнення умов, за яких можуть ефективно здійснюватися права та принципи, що закріплені у частині I Хартії.

Отже, право особи на отримання пенсії як складова частина права на соціальний захист є її конституційним правом, яке гарантується міжнародними зобов`язаннями України.

Отже, відсутність в інформаційній базі системи персоніфікованого обліку даних про сплату страхових внесків для нарахування пенсії за період з 23 січня 1995 року по 26 листопада 2003 року не є підставою для позбавлення позивача права на перерахунок пенсії.

Таким чином, позивач не повинен відповідати за неналежне виконання підприємством-страхувальником свого обов`язку щодо належної сплати страхових внесків, а отже, наявність заборгованості підприємства по страховим внескам не може бути підставою для незарахування до страхового стажу при призначенні пенсії позивачу періоду його роботи.

Вказані висновки узгоджуються з позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 23 березня 2020 року у справі № 535/1031/16-а, від 30.09.2019 у справі № 316/1392/16-а, від 17.07.2019 у справі №144/669/17, від 20.03.2019 у справі №688/947/17, від 21.05.2021 у справі №343/659/17.

Відповідно до приписів ч. 5 ст. 242 КАС України, враховує висновки щодо застосування норм права, викладені у вказаних постановах Верховного Суду, в яких Верховним Судом було надано оцінку правомірності незарахування до страхового стажу позивача періодів роботи, за які страхувальником не було сплачено страхові внески за працівника.

З огляду на вищевикладене, позивачка не повинна відповідати за неналежне виконання підприємством-страхувальником свого обов`язку щодо належної сплати страхових внесків, а тому несплата підприємством страхових внесків не може бути підставою для незарахування до страхового стажу при призначенні пенсії позивачці відповідного періоду її роботи.

Таким чином, відсутність в інформаційній базі системи персоніфікованого обліку даних про сплату страхових внесків за позивачку для нарахування пенсії по інвалідності за період з 01.01.2004 по 06.10.2006 не є належною підставою для відмови позивачці у призначенні пенсії по інвалідності.

З огляду на те, що відсутність в інформаційній базі системи персоніфікованого обліку даних про сплату страхових внесків за позивачку за період з 01.01.2004 по 06.10.2006 була єдиною підставою відмови в призначенні їй пенсії, будь-яких недоліків записів у трудовій книжці відповідачем не встановлено, неврахування вказаного періоду роботи до страхового стажу при призначенні пенсії по інвалідності є необґрунтованим, у зв`язку з чим рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 03.01 2023 року № 54, в основу якого покладені зазначені доводи, є протиправним та підлягає скасуванню.

В той же час, з урахуванням наведених вище висновків, суд наголошує, що в даному випадку пенсійний орган не мав можливості вибору на власний розсуд, обираючи з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим, оскільки відповідачем не встановлені належні підстави для незарахування стажу позивачці з 01 січня 2004 року по 06 жовтня 2006 року, а загальний стаж за відомостями трудової книжки позивачки становить більше 11 років.

Зогляду на вищевикладене, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог, а відтак позов підлягає задоволенню.

Судові витрати підлягають розподілу відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 19, 241-247, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 03 січня 2023 року № 54 про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії по інвалідності від 29.12.2022 року, зарахувавши до страхового стажу ОСОБА_1 період роботи з 01 січня 2004 року по 06 жовтня 2006 року.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення шляхом подачі апеляційної скарги до Другого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення складено 04.05.2023.

Суддя Білова О.В.