Справа № 524/7569/22
Суддя: С.С. Бойко
Дата ухвалення: 2023-05-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 травня 2023 року м. ПолтаваСправа № 524/7569/22

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Бойка С.С., розглянувши в письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департамента державної виконавчої служби Міністерства Юстиції України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

26 грудня 2022 року ОСОБА_1 звернувся до Автозаводського районного суду міста Кременчука з позовною заявою до Департаменту державної виконавчої служби Міністерства Юстиції України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, а саме просить визнати протиправною бездіяльність Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, щодо забезпечення своєчасного, повного і неупередженого виконання судового рішення - Постанови Вищого адміністративного суду України к-28622/10 від 15.06.2012, яка вступила в законну силу 8 серпня 2012 року про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області призначити пенсію ОСОБА_1 згідно пункту "б" статті 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького рядового складу внутрішніх справ та деяких інших осіб" з 13 березня 2008 року та зобов`язати провести відповідні управлінські дії щодо скасування Постанови ВП№34562661 від 04.08.2022 про закінчення виконавчого провадження.

Ухвалою Автозаводського районного суду м. Кременчука від 28 грудня 2022 року передано адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту виконавчої служби Міністерства юстиції України про визнання бездіяльності протиправною і зобов`язання вчинити певні дії за підсудністю до Полтавського окружного адміністративного суду.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 06 лютого 2023 року позовну заяву ОСОБА_1 до Департаменту державної виконавчої служби Міністерства Юстиції України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії залишено без руху, встановлено строк для усунення недоліків позовної заяви шляхом надання до Полтавського окружного адміністративного суду доказів сплати судового збору у розмірі 1073,60 грн або документів, які підтверджують наявність підстав для звільнення (відстрочення) позивачу від сплати судового збору відповідно до закону.

28 лютого 2023 року позивач усунув недоліки позовної заяви.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 06 березня 2023 року відкрито провадження в адміністративній справі та призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання.

Так, позовні вимоги позивач обґрунтував, тим, що постановою Вищого адміністративного суду України к-28622/10 від 15 червня 2012 , яка вступила в законну силу 8 серпня 2012, визнано дії Полтавського обласного військового комісаріату, щодо відмови у призначенні пенсії за вислугу років ОСОБА_1 неправомірними, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області призначити пенсію ОСОБА_1 згідно пункту «б» статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб», з 13 березня 2008 року. Військова пенсія призначена з 17.07.2022 року. Після призначення пенсії з 17.07.2022 органами ДВС було закрите виконавче провадження Постановою ВП №34562661 від 04 серпня 2022 року з посиланням на виконання судового рішення у повному обсязі. Такі дії органів ДВС позивача оскаржив до Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, в своїх заявах вимагав скасувати незаконну постанову про закриття виконавчого провадження та здійснити відповідні управлінські дії щодо виконання у повному обсязі постанови Вищого адміністративного суду України к-28622/10 від 15.06.2012, проте, постанова про закриття виконавчого провадження не скасована, провадження закрите. Звертає увагу на те, що відповідно до відповіді начальника Управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Титова С.І. судове рішення виконане повністю, так як військова пенсія призначена, а згідно листа боржника ГУ ПФУ в ПО від 29.07.2022 №1600-0308-5/37962 на адресу органу виконавчої служби разом із призначенням пенсії нарахована доплата з 13.03.2008 по 15.09.2019, яка підлягає погашенню згідно з Порядком виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 03.08.2011 №845. Оскільки позивач не отримав жодних коштів пенсії з 13.03.2008 по 15.02.2019, вважає, що відсутні підстави для закриття виконавчого провадження.

У відзиві на позовну заяву, представник відповідача просить відмовити у задоволенні позову посилаючись на безпідставність позовних вимог. Зазначає, що 04.08.2022 державним виконавцем відділу ( м. Суми) у виконавчому провадженні ВП №34562661, керуючись вимогами пункту 9 статті 39, статтею 40 Закону, винесено постанову про закінчення виконавчого провадження, оскільки рішення суду виконано повністю. Пояснює, що ОСОБА_1 звертався із скаргою від 30.10.2022 до Департаменту в якій просив провести відповідні управлінські рішення щодо: скасування постанови ВП №34562661 від 04.08.2022 про закінчення виконавчого провадження, здійснити заходи щодо підлеглих структурних підрозділів та посадових осіб. Необхідних для своєчасного і в повному обсязі виконання виконавчого листа, Департаментом розглянуто скаргу ОСОБА_1 від 30.10.2022, за результатами якої надано відповідь від 24.11.2022, яким ОСОБА_1 роз`яснено, що відповідно статті 18 Закону, державний виконавець здійснює заходи примусового виконання рішення у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом та Законом. Постанову від 04.08.2022 про закінчення виконавчого провадження прийнято у зв`язку з повним фактичним виконанням рішення згідно виконавчого документа, ОСОБА_1 повідомлено, що контроль за діями органів Пенсійного фонду не відноситься до компетенції Міністерства юстиції України.

28 березня 2023 року у підготовчому судовому засіданні протокольною ухвалою закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті на 26 квітня 2023 року /а.с.98/.

26 квітня 2023 року у судове засідання учасники справи не з`явилися, від позивача та представника відповідача надійшли клопотання про розгляд справи без їх участі.

Відповідно до пункту 1 частини третьої статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Згідно з частиною дев`ятою статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Протокольною ухвалою суду від 26 квітня 2023 року вирішено перейти до розгляду справи в письмовому провадженні.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

На виконанні у Відділі примусового виконання рішень Управління забезпечте примусового виконання рішень у Полтавській області Північно-Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Суми) перебував виконавчий лист Автозаводського районного суду м. Кременчука № 2а-755/09 яким зобов`язано Головне управління Пенсійного Фонду України в Полтавській області призначити пенсію ОСОБА_1 згідно пункту «б» статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб» з 13.03.2008 року.

Постановою Вищого адміністративного суду України К-28622/10 від 15.06.12012 рішення Автозаводського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 28.10.2009 та ухвала Харківського апеляційного адміністративного суду від 09.08.2010 скасовано та ухвалено нове рішення, яким позов ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано дії Полтавського обласного військового комісаріату щодо відмови у призначенні пенсії за вислугою років ОСОБА_1 неправомірними. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області призначити пенсію ОСОБА_1 згідно пункту «б» статті 12 Закону України «Про пенсії забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу оргій внутрішніх справ та деяких інших осіб», з 13.03.2008.

05.10.2012 державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечте примусового виконання рішень у Полтавській області Північно-Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Суми) винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 345626 на виконання вищезазначеного виконавчого листа.

До Відділу (м. Суми), 02.08.2022 надійшов лист Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області від 29.07.2022 № 1600-0308-5/37982, згідно якого повідомлено, що відповідно виконавчого листа № 2а-755/09 Автозаводського районного суду м. Кременчука, на виконання постанови Вищого адміністративні суду України від 15.06.2012 справа № К-28622/10, громадянину ОСОБА_2 призначено пенсію за вислугу років відповідно Закону України «Про пенсій: забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу орган внутрішніх справ та деяких інших осіб» з 13.03.2008 по 15.02.2019 (до да призначення пенсії за віком згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» в більшому розмірі).

Дана пенсія призначена на підставі довідки про розмір грошового забезпечення визначеного згідно до постанови Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 № 129 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовці осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб».

Доплата різниці пенсії з 13.03.2008 по 15.02.2019 в сумі 141962,99 грн підлягає погашенню згідно з Порядком виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 № 845.

Одночасно Головним управлінням Пенсійного фонду України в Полтавській області повідомлено, що з 19.07.2022 ОСОБА_1 , згідно його заяви від 19.07.2022, призначено пенсію за вислугу років, виплату якої розпочато з 01.08.2022 у розмірі 3854,00 грн.

До зазначеного листа Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області від 29.07.2022 додано копії відповідних документів.

Таким чином, державним виконавцем встановлено, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Полтавській області призначено пенсію ОСОБА_1 згідно пункту «б» статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб», з 13.03.2008, а відтак рішення суду виконано повністю.

04.08.2022 державним виконавцем Відділу (м. Суми), у виконавчому провадженні ВП №34562661, керуючись вимогами пункту 9 статті 39, статтею 40 Закону, винесено постанову про закінчення виконавчого провадження.

Одночасно листом від 04.08.2022 №17534 державним виконавцем, відповідно до вимог статті 28 Закону, направлено вказану постанову сторонам та органу, що видав виконавчий документ.

30 жовтня 2022 ОСОБА_1 звернувся зі скаргою до Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України в якій просив скасувати постанову ВП №34562661 від 04.08.2022 про закінчення виконавчого провадження, здійснення заходів щодо підлеглих структурних підрозділів та посадових осіб, необхідних для своєчасного і в повному обсязі виконання судового рішення/ а.с.74-76/.

08 листопада 2022 року Департаментом державної виконавчої служби надіслано запит №103876//20.4.1 до Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції щодо надання інформації з приводу виконання рішення суду з наданням правової оцінки діям державного виконавця в строк до 15.1.2022 / а.с.82/.

На виконання доручення Департаменту державної виконавчої служби міністерства юстиції України стосовно звернення ОСОБА_1 північно-Східним міжрегіональним управлінням міністерства юстиції ( м. Суми) надано Департаменту детальну інформацію щодо виконавчого провадження ВП №34562661 з примусового виконання виконавчого листа №2а-755/09, виданого 26.09.2012 Автозаводським районним судом м. Кременчука Полтавської області та копії документів на підставі яких прийнято рішення про закінчення виконавчого провадження №34562661/ а.с.83 84/.

Листом від 24.11.2022 №111122//20.4.1 Департаментом державної виконавчої служби повідомлено позивача щодо результатів розгляду його звернення, роз`яснено, що відповідно статті 18 Закону, державний виконавець здійснює заходи примусового виконання рішення у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом та Законом. Постанову від 04.08.2022 про закінчення виконавчого провадження прийнято у зв`язку з повним фактичним виконанням рішення згідно виконавчого документа, ОСОБА_1 повідомлено, що контроль за діями органів Пенсійного фонду не відноситься до компетенції Міністерства юстиції України.

Вважаючи такі дії відповідача протиправними, що порушують законні права та охоронювані інтереси, позивач звернувся до суду з відповідним адміністративним позовом.

Вирішуючи спір, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Спірні правовідносини врегульовані Законом України «Про виконавче провадження» (далі - Закон №1404-VIIІ), Інструкцією з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року №512/5 (далі - Інструкція №512/5).

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - це сукупність дій, визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень, і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до цього Закону, підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, як виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України (пункт 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про виконавче провадження»).

Згідно з ч. 1, п. 1 ч. 2, ч. 4 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом. Вимоги виконавця щодо виконання рішень є обов`язковими на всій території України. Невиконання законних вимог виконавця тягне за собою відповідальність, передбачену законом.

Державний виконавець зобов`язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Пунктом 1 частини першої статті 3 Закону №1404-VIII передбачено, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих листів і наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Частиною 1 статті 5 Закону №1404-VIII визначено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Відповідно до п.1 ч.1 та ч.5 ст.26 Закону №1404-VIII виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Відповідно до частини першої статті 63 Закону №1404-VIII за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

Частиною 2 статті 63 Закону №1404-VIII передбачено, що у разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Згідно з частиною третьою статті 63 Закону №1404-VIII виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.

У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом.

У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Виконавче провадження з підстав, визначених у п.8 ч.1 ст.49 Закону №1404-VIII, закінчується у випадку фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом. Про закінчення виконавчого провадження з указаних підстав приймається мотивована постанова, яка має містити обставини, що свідчать про фактичне виконання судового рішення та засоби їхнього встановлення.

Згідно із ч. 2 ст. 39 Закону України "Про виконавче провадження" постанова про закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених частиною першою цієї статті, виноситься в день настання відповідних обставин або в день, коли виконавцю стало відомо про такі обставини.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем,30.10.2022 року подано скаргу відповідно до вимог статті 74 Закону України «Про виконавче провадження». В даній скарзі позивач виклав свої доводи, щодо підстав скасування постанови про закінчення виконавчого провадження.

Відповідно до частини 3 статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії або бездіяльність державного виконавця також можуть бути оскаржені стягувачем та іншими учасниками виконавчого провадження (крім боржника) до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. Рішення, дії та бездіяльність начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, можуть бути оскаржені до керівника органу державної виконавчої служби вищого рівня.

Судом встановлено, що Департаментом державної виконавчої служби прийнято скаргу ОСОБА_1 до розгляду, витребувано інформацію та документи по виконавчому провадженню ВП №34562661 з примусового виконання виконавчого листа №2а-755/09, виданого 26.09.2012 Автозаводським районним судом м. Кременчука Полтавської області та копії документів на підставі яких прийнято рішення про закінчення виконавчого провадження №34562661, розглянуто їх та надано обґрунтовану відповідь про результати розгляду скарги позивача.

Доказів оскарження в судовому порядку ОСОБА_1 постанови про закінчення виконавчого провадження від 04.08.2022 суду не надано.

З огляду на наведене, підстави для визнання бездіяльності Департаменту держаної виконавчої служби щодо розгляду скарги ОСОБА_1 відсутні.

Разом з цим, суд звертає увагу, що скасування рішення за результатами розгляду скарги згідно з пунктом 1 частини 1 статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Частиною 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Отже, з наведених процесуальних норм випливає, що судовому захисту підлягає лише порушене право. Так, до адміністративного суду вправі звернутися кожна особа, яка вважає, що її право чи охоронюваний законом інтерес порушено чи оспорюється. В контексті наведених приписів Кодексу адміністративного судочинства України має значення лише суб`єктивне уявлення особи про те, що її право чи законний інтерес потребує захисту, однак обов`язковою умовою здійснення такого захисту судом є наявність відповідного порушення права або законного інтересу на момент звернення до суду.

При цьому, неодмінною ознакою порушення права особи є зміна стану її суб`єктивних прав та обов`язків, тобто припинення чи неможливість реалізації її права та/або виникнення додаткового обов`язку.

Однак, в даному випадку лист про розгляд скарги Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України не містить приписів вчинити обов`язкові дії позивачу та не створює жодних правових наслідків у вигляді виникнення, зміни чи припинення прав позивача, а тому не є рішеннями суб`єкта владних повноважень (актами індивідуальної дії) у розумінні статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України та, відповідно, не порушує права свободи та інтереси позивача у сфері публічно-правових відносин.

За таких обставин, рішення Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України прийнято за результатами розгляду скарги в доюрисдикційній процедурі, не є актом реалізації державним органом повноважень у сфері управлінської діяльності та не має самостійного юридичного значення, таке рішення саме по собі не породжує будь-якого додаткового обов`язку та не перешкоджає реалізації права, зокрема, щодо оскарження до суду самого рішення.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .

Зважаючи на те, що суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог, підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 2, 3, 6-10, 72-77, 90, 241-246, 262, 287 Кодексу адміністративного судочинства України,

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) до Департамента державної виконавчої служби Міністерства Юстиції України (вул. Городецького,13, м. Київ, 01001, код ЄРДПОУ 33743494) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду в порядку, визначеному частиною 8 статті 18, частинами 7-8 статті 44 та статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя С.С. Бойко