Справа № 480/7305/22
Суддя: А.Б. Діска
Дата ухвалення: 2023-05-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03 травня 2023 року Справа № 480/7305/22
Сумський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Діски А.Б.,
за участю секретаря судового засідання - Олійник К.О.,
представника позивача - Хурсенка С.О.,
представника відповідача - Великодної Н.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу №480/7305/22 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Автомода" до Сумської митниці про визнання протиправними та скасування рішення та картки відмови,-
В С Т А Н О В И В:
Товариство з обмеженою відповідальністю "Автомода" через представника - адвоката Хурсенка Сергія Олександровича звернулось до Сумського окружного адміністративного суду з позовом до Сумської митниці, в якому, з урахуванням уточнення позовних вимог, просить визнати протиправним та скасувати Рішення про коригування митної вартості товару № UA805000/2021/000243/2 від 01.12.2021 та Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення UA805020/2021/000638.
Позовні вимоги мотивовані тим, що 30.11.2021 декларантом до структурного підрозділу відповідача подано електронну митну декларацію № UА805020/2021/015146 (далі - МД), згідно з якою відповідачеві пред`являвся до митного оформлення такий товар: "Вироби з пластмаси (поліакрілатів) призначені для захисту вікон автомобілів від пошкоджень та забруднення: -дефлектори для бічних вікон автомобілів (з елементами кріплення), в асортименті згідно інвойсу №1 від 03.11.2021. Вага нетто - 4634,95 кг; вага брутто - 4880,20 кг; виробник продукції: IП "КОРОЛЬОВА О.В.", РФ; країна походження:RU; всього найменувань продукції - 877, загальна кількість комплектів 6950, займають 191 вантажне місце", який придбано позивачем за ціною 834000,00 рос. руб.
Після прийняття митної декларації до митного оформлення посадовою особою відповідача направлено декларантові електронне повідомлення, в якому повідомлялося, що в зв`язку з недостатністю документів для визначення складових митної вартості товару необхідно надати документи: висновок про вартісні характеристики товарів, підготовлений спеціалізованою експертною організацією (бажано ДП Держзовнішінформ або ДП Укрпромзовнішекспертиза). Також декларанту або уповноваженій ним особі запропоновано за власним бажанням подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару та роз`яснення, з якої причини до ціни угоди не включені витрати на навантаження, як цього вимагають умови поставки.
У зв`язку з відсутністю можливості надання додаткових документів та з метою уникнення простою автомобіля із імпортованим товаром на митному терміналі, у відповідь на електронне повідомлення митниці уповноваженою особою декларанта 30.11.2021 направлено повідомлення, в якому вказувалося про неможливість подачі інших документів через їх відсутність, а також про те, що вартість послуг по навантаженню включається у ціну товару, зазначену в специфікації.
Після отримання такого повідомлення 30.11.2021 відповідач прийняв рішення про коригування митної вартості товарів №А805000/2021/000243/2, згідно з яким заявлену декларантом митну вартість товарів скориговано за методом визначення митної вартості за ціною на подібні (аналогічні) товари і її розмір підвищено, що потягло за собою збільшення розміру митних платежів на 120646,47 грн. В подальшому, відповідачем винесено Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UА805020/2021/000638, згідно з якою зобов`язано декларанта заповнити нову митну декларацію з урахуванням вищевказаного рішення.
Позивач зазначає, що декларантом було виконано усі вимоги частини 2 статті 53 МК України щодо надання повного обсягу необхідних для визначення розміру митної вартості документів, які не містили ані розбіжностей, ані неповноти заявлених даних, що свідчило про відсутність підстав для додаткового витребовування інших документів. Крім того, відповідачем не було вказано яких саме відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів йому не вистачає.
Також представник позивача зазначає, що 14.12.2021 позивач звернувся до відповідача із висновком ДП «Держзовнішінформ» від 13.12.2021, згідно з яким підтверджується заявлена позивачем вартість імпортованого товару дійсно становить 120 рос. руб. за одиницю товару, та просив скасувати оскаржувані рішення про коригування митної вартості та картку відмови, визнавши при цьому заявлену декларантом вартість товару. Цей висновок позивач надав до відповідача, проте, листом від 05.01.2022 відповідач відмовив у скасуванні протиправних рішень через необ`єктивність висновку державної спеціалізованої установи, який він сам запросив у позивача, що додатково свідчить про необ`єктивність та упередженість відповідача при ухваленні оскаржуваних рішень. Потім позивач повторно звертався із заявою, згідно з якою вказав на відсутність реакції відповідача на попередню заяву та не проведення скасування протиправних рішень.
Таким чином, позивач вважає, що рішення про коригування митної вартості від 30.11.2021 та картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення є протиправними та підлягають скасуванню.
Ухвалою суду прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.
Також до митного органу не було подано документів, як цього вимагають умови поставки EXW (франко-завод), що підтверджують витрати на навантаження оцінюваного товару (складової митної вартості).
Таким чином, зважаючи на вищевказані підстави та на те, що подані декларантом документи є неповними і такими, що обчисленню не піддаються, враховуючи ненадання декларантом будь-яких додаткових документів та/чи пояснень для підтвердження правильності обчисленої ним митної вартості оцінюваних товарів, не здійснення жодної спроби підтвердити ціну, що сплачена за товар, відповідач дійшов висновку про неможливість використання основного методу визначення митної вартості товару за ціною договору, а тому й про необхідність коригування заявленої митної вартості за другорядним методом на основі наявної інформації з програмно-інформаційного комплексу ЄАІС щодо митного оформлення подібних товарів, митне оформлення яких вже здійснено на митній території України.
Як стверджує відповідач, керуючись частиною першою статті 55 МК України 01.12.2021 відносно заявлених у МД товарів, ним законно та обґрунтовано прийнято рішення про коригування митної вартості товарів № UA805000/2021/000243/2.
Джерелом інформації для даного рішення з врахуванням спрацьованого ризику АСАУР стала наявна в митному органі цінова інформація наявна в АСМО Інспектор та ЄАІС про митні оформлення товарів (за фактом попередніх митних оформлень), здійснені у максимально наближений термін: МД № UA807170/2021/073529 від 05.11.2021.
В подальшому, відповідачем прийнято Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA805020/2021/000638. Таким чином, Сумська митниця діяла на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені законодавством України з питань державної митної справи, а підстави для визнання протиправними і скасування Рішення та Картки відмови відсутні.
Також відповідач зазначає, що з метою випуску товару у вільний обіг ТОВ "Автомода" подало до митного оформлення нову МД в порядку частини 7 статті 55 МК України -№UA805020/2021/015346, по якій до бюджету були сплачені платежі, виходячи з митної вартості, визначеної митницею. При цьому, ТОВ "Автомода" було сплачено різницю між сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю, визначеною декларантом, та сумою митних платежів, визначених митницею. Товар був оформлений у митному відношенні у вільне використання по МД від 01.12.2021 №UA805020/2021/015346 з використанням права декларанта здійснити митне оформлення товару з наданням фінансової гарантії у відповідності до статті 55 МКУ.
Суд, перевіривши матеріали справи, повно та об`єктивно оцінивши докази в їх сукупності, дійшов висновку про задоволення позовних вимог, виходячи із наступного.
Як вбачається з матеріалів справи, 30.11.2021 декларантом до структурного підрозділу відповідача подано електронну митну декларацію № UА805020/2021/015146 (далі - МД), згідно з якою відповідачеві пред`являвся до митного оформлення такий товар: "Вироби з пластмаси (поліакрілатів) призначені для захисту вікон автомобілів від пошкоджень та забруднення .-дефлектори для бічних вікон автомобілів(з елементами кріплення), в асортименті згідно інвойсу №1 від 03.11.2021. Вага нетто-4634,95 кг; вага брутто- 4880,20 кг; виробник продукції: IП "КОРОЛЬОВА О.В.", РФ; країна походження: RU; всього найменувань продукції - 877, загальна кількість комплектів 6950, займають 191 вантажне місце", який придбано позивачем за ціною 834000,00 рос. руб. (а.с. 162).
Разом із МД № UА805020/2021/015146 до Сумської митниці подано скан-копії наступних документів:
- зовнішньоекономічний договір №19 від 03.11.2021 року (а.с. 17-18);
- рахунок фактура (інвойс) №1 від 03.11.2021 року (а.с. 19-26);
- специфікація №1 від 03.11.2021 року (а.с. 27-39);
- пакувальний лист від 03.11.2021 року (а.с. 40-51);
- міжнародна товарно-транспортна накладна від 26.11.2021 (а.с. 52);
- документ, що підтверджує вартість перевезення товару, №23/11/21-1 від 23.11.2021 (а.с. 99, 185);
- калькуляція на товар від 15.11.2021 (а.с. 88);
- договір-заявка на перевезення №4 від 18.11.2021 (а.с. 186);
- копія митної декларації країни відправлення №10418010/171121/3023044 від 18.11.2021 (а.с. 53-87).
Після прийняття митної декларації до митного оформлення посадовою особою відповідача направлялось декларантові електронне повідомлення, в якому повідомлялося, що в зв`язку з недостатністю документів для визначення складових митної вартості товару необхідно надати документи: висновок про вартісні характеристики товарів, підготовлений спеціалізованою експертною організацією (бажано ДПДержзовнішінформ або ДП Укрпромзовнішекспертиза). Також декларанту або уповноваженій ним особі запропоновано за власним бажанням подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару та роз`яснення, з якої причини до ціни угоди не включені витрати на навантаження, як цього вимагають умови поставки (а.с. 89, 183).
Не погодившись з даними пропозиціями відповідача, уповноваженою особою декларанта 30.11.2021 направлено до митниці повідомлення, в якому вказувалося про неможливість подачі інших документів через їх відсутність, а також про те, що вартість послуг по навантаженню включається у ціну товару, зазначену в специфікації (а.с. 90).
30.11.2021 відповідач прийняв рішення про коригування митної вартості товарів №А805000/2021/000243/2, згідно з яким заявлену декларантом митну вартість товарів скориговано за методом визначення митної вартості за ціною на подібні (аналогічні) товари і її розмір підвищено, що потягло за собою збільшення розміру митних платежів на 120646,47 грн. (а.с. 14).
Крім того відповідачем винесено Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UА805020/2021/000638 (а.с. 16).
Не погодившись із прийнятими митним органом рішеннями, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Надаючи оцінку правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.
Відповідно до ст. 49 Митного кодексу України (далі - МК України) митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Згідно з ч. 1 та 2 статті 51 МК України, митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу. Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.
У випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, які підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення (ч. 1 ст. 53 МК України).
Згідно з ч. 2 ст. 53 МК України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.
Із положень частини першої та другої статті 53 МК України вбачається, що Митним кодексом України передбачено вичерпний перелік документів, які подаються декларантом митному органу для підтвердження заявленої митної вартості товарів та обраного методу її визначення.
За приписами ч. 2 ст. 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у ч. 1 ст. 58 цього Кодексу.
Згідно з ч. 3 ст. 54 МК України за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень ст. 55 цього Кодексу.
За ч. 5 ст. 54 МК України митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право, зокрема, упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості.
За положеннями статей 57, 58 Митного кодексу України митна вартість товарів, які ввозяться на митну територію України, відповідно до митного режиму імпорту, за загальним правилом обчислюється за першим методом визначення митної вартості товарів, тобто за ціною договору.
Якщо митна вартість не може бути визначена за першим методом, проводиться процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору підстав для визначення митної вартості. У ході таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.
У разі неможливості визначення митної вартості товарів, які імпортуються в Україну, за основу може братися ціна, за якою оцінювані ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному з продавцем покупцю.
Водночас, кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.
Відповідно до частини восьмої статті 57 МК України у разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.
Аналіз положень статей 53, 57 МК України надає підстави для висновку про те, що митний орган при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості зобов`язаний перевірити складові числового значення митної вартості, правильність розрахунку, здійсненого декларантом, упевнитись в достовірності та точності заяв, документів чи розрахунків, поданих декларантом, а також відсутності обмежень для визначення митної вартості за ціною договору, наведених у ст. 58 МК України.
При цьому, метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні (ч. 2 ст. 58 МК України).
Відповідно, наведені норми зобов`язують митницю зазначати конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.
Встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митниця повинна вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові, та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.
Зміст наведених норм дає підстави вважати, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом. Зокрема, витребування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей.
Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. Необхідність витребування додаткових документів передусім є способом упевнитися у тому, що декларант правильно визначив митну вартість.
При цьому, витребувати необхідно лише ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 Митного кодексу України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.
Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 22.08.2019 по справі № 810/2784/18, від 06.09.2019 по справі № 815/2501/18, від 26.11.2019 по справі № 821/107/16.
Також, суд зазначає, що сумніви є обґрунтованими, якщо документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
У митниці є обов`язок зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.
Встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, орган митної служби повинен вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.
Так, позивачем митному органу було надано: договір поставки №19 від 03.11.2021; рахунок фактура (інвойс) №1 від 03.11.2021; специфікація №1 від 03.11.2021; пакувальний лист від 03.11.2021; міжнародна товарно-транспортна накладна від 26.11.2021; документ, що підтверджує вартість перевезення товару, №23/11/21-1 від 23.11.2021; калькуляція на товар від 15.11.2021; договір-заявка на перевезення №4 від 18.11.2021; копія митної декларації країни відправлення №10418010/171121/3023044 від 18.11.2021.
Відповідно до оскаржуваного рішення про коригування митної вартості товару, відповідачем зазначено дві підстави вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів:
- наявна інформація в мережі Інтернет «російський сайт продавця ідентичного товару, виробника ІП ОСОБА_2 , яка значно вища за вартість оцінюваного товару»,
- АСМО Інспектор згенеровано наступні профілі ризиків АСУР:105-2 «контроль правильності визначення митної вартості товарів» з коментарем: «Необхідно перевірити достовірність складових митної вартості товарів, а саме додаткові нарахування до ціни угоди. Відповідно до умов поставки до ціни угоди не включені витрати на транспортування та/або навантаження. При цьому відповідні витрати не включені до митної вартості (не зазначені у ВМД).»
Суд звертає увагу, що наявність інформації в мережі Інтернет щодо вартості ідентичного товару не може свідчити про неправильність розрахунку митної вартості товару, здійсненого декларантом, чи про недостовірність та неточність поданих ним документів, а тому не може бути підставою для сумнівів щодо повноти та/або достовірності заявлених відомостей про митну вартість товарів.
У той же час, як вбачається з договору поставки № 19 від 03.11.2021, продавець ІП ОСОБА_3 зобов`язалася поставити позивачу на умовах EXWUkraine автоаксесуари (а.с. 17-18).
Відповідно до умов поставки EXW імпортер (покупець) повинен укласти договір з перевізниками товару і сплатити перевезення від підприємства продавця до пункту призначення, включаючи вантаження, отримання експортної ліцензії, виконати і сплатити митні процедури, а також податки і збори, оплатити товар продавцеві. У випадках, коли обов`язки за навантаження приймає на себе продавець, така умова має бути зазначена в договорі.
Проте, суд зазначає, що ані договір поставки № 19 від 03.11.2021, ані договір-заявка № 4 від 18.11.2021, укладені позивачем з перевізником ФОП ОСОБА_4 (а.с. 186), чи довідка щодо транспортних витрат (а.с. 99), не містять даних щодо того, на кого було покладено та ким сплачуються витрати на навантаження товару, що є складовою митної вартості товару.
Позивачем було направлено до митного органу повідомлення № 1 від 30.11.2021, в якому вказано, що директор ТОВ «Автомода» зазначив, що послуги по навантаженню окремо не включені до угоди, так як їх вартість врахована в ціні товару (а.с. 184).
Як зазначено у рішенні про коригування митної вартості товару, оскільки затребуваного документу декларантом не надано та не надано чіткого роз`яснення щодо невиконання покупцем умов поставки EXW, митним органом було скореговано митну вартість товару.
Суд зазначає, що доводи представника позивача про те, що витрати на навантаження входили до ціни товару, не можуть бути взяті судом до уваги, оскільки не підтверджуються належними доказами.
При цьому копія експертного висновку від 13.12.2021 №11/175 (а.с. 93) не надавалась відповідачу під час здійснення митного контролю та митного оформлення товару, тому не може вважатися належним доказом заявленої декларантом позивача митної вартості товару.
Суд вважає необґрунтованими твердження позивача про надання відповідачу всіх документів, які підтверджують заявлену декларантом митну вартість, зважаючи на відсутність підтвердження числових значень складових митної вартості товару та ціни, що фактично сплачена, з огляду на ненадання документів на підтвердження витрат на навантаження товару.
На момент винесення рішення про коригування митної вартості у митного органу були обґрунтовані сумніви щодо правильності визначення митної вартості товару та перевірки наявності або відсутності застережень щодо застосування методу визначення митної вартості за ціною договору (контракту) згідно статті 54 Митного кодексу України.
При цьому митним органом вказано, що інформація щодо угод на ідентичні товари декларантом не надана та у митного органу відсутня.
Відповідно до вимог ч.ч. 1-5 ст. 60 МК України у разі якщо митна вартість оцінюваних товарів не може бути визначена згідно з положеннями статей 58 і 59 цього Кодексу, за митну вартість береться прийнята митним органом вартість операції з подібними (аналогічними) товарами, які продано на експорт в Україну і час експорту яких збігається з часом експорту оцінюваних товарів або є максимально наближеним до нього.
Під подібними (аналогічними) розуміються товари, які хоч і не однакові за всіма ознаками, але мають схожі характеристики і складаються зі схожих компонентів, завдяки чому виконують однакові функції порівняно з товарами, що оцінюються, та вважаються комерційно взаємозамінними.
Для визначення, чи є товари подібними (аналогічними), враховуються якість товарів, наявність торгової марки та репутація цих товарів на ринку.
Ціна договору щодо подібних (аналогічних) товарів береться за основу для визначення митної вартості товарів, якщо ці товари ввезено приблизно в тій же кількості і на тих же комерційних рівнях, що й оцінювані товари.
У разі якщо такого продажу не виявлено, використовується вартість операції з подібними (аналогічними) товарами, які продавалися в Україну в іншій кількості та/або на інших комерційних рівнях. При цьому їх ціна коригується з урахуванням зазначених розбіжностей незалежно від того, чи веде це до збільшення або зменшення вартості. Інформація, що використовується при здійсненні коригування, повинна бути документально підтверджена.
Верховний Суд у своїх постановах неодноразово звертав увагу на те, що рішення про коригування митної вартості товарів є обґрунтованим та мотивованим у контексті норм пунктів 2, 4 частини другої статті 55 МК України якщо містить не лише дату та номер митної декларації, на підставі якої здійснено коригування митної вартості, а й порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за такими другорядними методами, як за ціною договору щодо ідентичних товарів, за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів, на основі віднімання вартості, резервний метод (постанова Верховного Суду від 18.08.2021 у справі № 160/4944/19).
Суд зазначає, що згідно вимог ч. 6 ст. 60 МК України у разі якщо кошти та витрати, зазначені в пунктах 5-7 частини десятої статті 58 цього Кодексу, включаються у вартість операції, здійснюється коригування для врахування значної різниці у таких коштах і витратах між оцінюваними товарами та відповідними подібними (аналогічними) товарами, що зумовлено різницею у відстанях і способах транспортування.
Частиною 10 ст. 58 МК України визначено, що при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті: 5) витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України; 6) витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України; 7) витрати на страхування цих товарів.
З матеріалів справи вбачається, що товар за митними деклараціями, які порівнювались відповідачем поставлявся з різних міст, які знаходяться на різних відстанях від державного кордону України, а тому кошти та витрати, що включені до митної вартості за цими митними деклараціями мають відповідну різницю.
Водночас, як вбачається з наданого представником відповідача у додаткових поясненнях розрахунку (а.с. 199-200), митним органом було скориговано митну вартість товару без урахування вимог ч. 6 ст. 60 МК України та при визначенні митної вартості в оскаржуваному рішенні митним органом коригування, пов`язаного з різницею у відстанях, не здійснювалось, що призвело до необгрунтованого обрахування числового значення митної вартості товару саме в розмірі 444,67 рос. руб/кг.
Зважаючи на вимоги ч. 6 ст. 60 МК України безпідставними є твердження представника відповідача про те, що при визначенні митної вартості товару щодо подібних товарів ціна договору щодо подібних (аналогічних) товарів береться за основу та не може корегуватись.
Крім того, варто зазначити, що відповідно до вимог ч.2 ст. 55 МК України прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити, крім іншого, обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана митним органом; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування.
Відповідно до Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, затверджених Наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 № 598 посилання на використання цінової бази Єдиної автоматизованої інформаційної системи Держмитслужби у Рішенні допускається тільки при визначенні митної вартості відповідно до положень статей 59, 60 та 64 Кодексу з обов`язковим зазначенням номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, з поясненнями щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо.
Як вбачається з письмових пояснень представника відповідача (а.с. 200), за митною декларацією UA807170/2021/073529 товар було ввезено на умовах поставки FCA м. Москва.
Водночас будь-яких зазначень з приводу того, що товар за митною декларацією UA807170/2021/073529 ввезено на тих же комерційних рівнях, що й оцінюваний товар, спірне рішення не містить.
Крім того, згідно вимог ч. 7 ст. 60 МК України у разі якщо для цілей застосування цього методу виявляється більш як одна вартість договору щодо подібних (аналогічних) товарів, для визначення митної вартості оцінюваних товарів використовується найменша така вартість.
Проте інформація про відсутність інших вартостей договору щодо подібних (аналогічних) товарів у спірному рішенні також не зазначена, що свідчить про прийняття рішення без урахування усіх обставин, що мають значення.
Наведене не дає підстав вважати рішення відповідача про коригування митної вартості товарів № UA805000/2021/000243/2 від 01.12.2021 та Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення UA805020/2021/000638 обґрунтованими та мотивованими у контексті вимог частини 2 статті 55 МК України.
Варто зазначити, що представник відповідача як на підстави для коригування митної вартості товару також вказувала, що позивачем не надано документів на перевезення з м. Дзержинськ, а також на те, що позивачем не надано до митного органу документів, укладених з ОСОБА_1 , у той час як останній зазначений перевізником у автотранспортній накладній від 26.11.2021.
Проте такі посилання відповідача не можуть бути взяті судом до уваги, оскільки вказані обставини не зазначені митним органом в рішенні про коригування митної вартості товару як підстави для прийняття спірного рішення.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку про те, що рішення про коригування митної вартості товарів № UА805000/2021/000243/2 від 01.12.2021 та Картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення UA805020/2021/000638 є необґрунтованими та такими, що не відповідають вказаним вище нормам МК України, є протиправними і підлягають скасуванню.
Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Враховуючи викладене вище суд доходить висновку, що відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не довів правомірності свого рішення про коригування митної вартості товарів, відтак позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.
Зважаючи на те, що картка відмови № UA805020/2021/000638 в прийнятті митної декларації № UA805000/2021/000243/2 від 01.12.2021, прийнята на підставі рішення відповідача про коригування митної вартості товарів, суд вважає позовні вимоги про визнання протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості товарів та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів однією позовною вимогою майнового характеру, за яку з урахуванням ціни позову (різниці між сумою митних платежів, обчислених декларантом, та сумою митних платежів, обчислених митним органом), та вимог п. 1 ч. 3 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" при зверненні до суду підлягав сплаті судовий збір у сумі 2481 грн.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Враховуючи задоволення позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, відповідно до ст. 139 КАС України, суд вважає за необхідне стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судові витрати в розмірі 2481 грн, сплачені за платіжним дорученням № 58 від 02.11.2022 (а.с. 9).
Суд зазначає, що відповідно до вимог п. 1 ч. 1, ч. 2 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом в розмірі переплаченої суми.
При цьому, суд зазначає, що відповідно до вимог ч. 1, 3 ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; 3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; 4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.
Відповідно до вимог ч. 1, 3 ст. 101 КАС України висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені перед експертом, складений у порядку, визначеному законодавством.
Висновок експерта може бути наданий на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи.
Отже, з огляду на вказане правове регулювання, до витрат, пов`язаних з розглядом справи може бути віднесено витрати, пов`язані із проведенням експертизи.
При цьому проведення експертизи може бути призначено судом або ж учасник справи має право подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення.
Водночас згідно вимог ч. 6 ст. 104 КАС України у висновку експерта зазначається, що висновок підготовлено для подання до суду та експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок.
Як вбачається з матеріалів справи, ДП "Держзовнішінформ" 13.12.2021 було проведено на запит ТОВ "Автомода" аналіз інформації щодо ринкового рівня цін на продукцію зі схожими технічними характеристиками (а.с. 93).
З огляду на те, що вказаний аналіз було зроблено не на виконання вимог суду та він не містить інформації, визначеної ч. 6 ст. 106 КАС України, витрати сторони на його проведення не можуть бути віднесені до витрат, пов`язаних з розглядом справи, а тому не підлягають відшкодуванню.
Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -
В И Р І Ш И В:
Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Автомода" до Сумської митниці про визнання протиправними та скасування рішення та картки відмови задовольнити.
Визнати протиправним та скасувати Рішення про коригування митної вартості товару № UA805000/2021/000243/2 від 01.12.2021 та Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення UA805020/2021/000638.
Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 08.05.2023.

Суддя А.Б. Діска