Справа № 140/1468/23
Суддя: Димарчук Тетяна Миколаївна
Дата ухвалення: 2023-05-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2023 року ЛуцькСправа № 140/1468/23

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Димарчук Т.М.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) звернулася з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (далі - ГУ ПФУ у Львівській області, відповідач 1), Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (далі - ГУ ПФУ у Волинській області, відповідач 2) про визнання протиправним та скасування рішення ГУ ПФУ у Львівській області від 12.01.2023 №49 щодо відмови у переведенні на пенсію за віком відповідно до Закону України Про державну службу" від 10.12.2015 №889-VIII; зобов`язання ГУ ПФУ у Волинській області здійснити перерахунок та виплату пенсії за віком відповідно до Закону України Про державну службу" від 10.12.2015 №889-VIII з дати звернення (12.01.2023) з визначенням розміру пенсії відповідно до наданих довідок про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця за №244/1.16/2-23 та №245/1.16/2-23 від 11.01.2023, виданих Ковельською райдержадміністрацією.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач перебуває на обліку в ГУ ПФУ у Волинській області як отримувач пенсії по інвалідності відповідно до Закону України від 09.07.2003 №1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Закон №1058-IV). До того позивач отримувала пенсію по інвалідності по нормах Закону України від 16.12.1993 №3723-ХІІ «Про державну службу». Вказує, що 12.01.2023 вона звернулася до територіального управління ПФУ за місцем проживання із заявою про переведення її на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 №889-VІІІ, який набув чинності 01.05.2016.

За принципом екстериторіальності її документи для призначення пенсії були надіслані до ГУ ПФУ у Львівській області, яким прийнято рішення №49 про відмову у переведенні на пенсію за віком відповідно до Закону України Про державну службу" від 10.12.2015 №889-VIII, оскільки нормами зазначеного Закону не передбачено проведення перерахунку пенсій державним службовцям, а норма щодо перерахунку пенсій державним слу жбовцям, яка була передбачена статтею 37-1 Закону України від 16.12.1993 №3723 Про держа вну службу скасована.

Позивач не погоджується із таким рішенням та вважає його протиправним, оскільки усі вимоги для призначення пенсії за віком відповідно до чинного Закону № 889-VIII нею дотримані (зокрема, позивач досягла необхідного 60-річного віку, має загальний страховий стаж понад 39 років, в тому числі стаж державної служби понад 22 роки, який набутий на посадах, віднесених до відповідних категорій державних службовців до набрання чинності Законом № 889-VIII).

Вказує на те, що спірні правовідносини стосуються саме переведення її з одного виду пенсії на інший вид - з пенсії по інвалідності на пенсію за віком, в межах іншого закону. Вказані види пенсії відрізняються підставами їх призначення та механізмами визначення їх розміру, з чого слідує, що спірні правовідносини не стосуються перерахунку одного і того ж виду пенсії, оскільки закон за яким вона отримувала пенсію, а саме Закон №1058-IV та Закон України «Про державну службу» №889-VІІІ (на який вона хоче перейти) містять абсолютно різні умови призначення пенсії.

Звертає увагу на те, що за наявності в особи права на пенсію за різними законами або на різні види пенсії в межах одного закону, законодавець не забороняє пенсіонеру після призначення пенсії перейти з одного виду пенсії на інший, або звернутись органу пенсійного фонду з заявою про призначення пенсії за іншим законом. За таких обставин, безпідставним є висновок відповідача про відсутність у неї права на пенсію за віком за Законом України «Про державну службу»

Зазначає, що звернувшись 12.01.2023 із заявою до відповідача нею було подано дві довідки про складові заробітної плати державного службовця по формі, затвердженій Постановою правління Пенсійного фонду України 17.01.2017 №1-3 для призначення пенсії по віку згідно Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 №889-VIII, у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, видані Ковельською райдержадміністрацією за №244/1.16/2-23 та №245/1.16/2-23 від 11.01.2023. Зазначені довідки відповідачем не оскаржувались , а тому з метою ефективного захисту порушених прав позивач вважає, що вони мають бути враховані при проведенні перерахунку пенсії.

З наведених підстав просить позовні вимоги задовольнити.

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 10.02.2023 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за вказаним позовом та ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

У поданих до суду відзивах на позовну заяву представники відповідачів, кожен зокрема, позов не визнали та просили відмовити у його задоволенні з тих мотивів, що рішенням ГУ ПФУ у Львівській області від 12.01.2023 №49 позивачу правомірно відмовлено у перерахунку пенсії переходу з пенсії по інвалідності відповідно до Закону №1058-IV на пенсію за віком відповідно до Закону № 889-VIII у зв`язку із відсутністю для цього правових підстав, адже Закон № 889-VIII не передбачає норм, які б давали змогу проводити перерахунки пенсій державним службовцям.

Вказали на те, що норма щодо перерахунку пенсій державним службовцям була передбачена статтею 37-1 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 № 3723-ХІІ, згідно з якою умови та порядок перерахунку призначених пенсій державним службовцям визначалися Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 2 «Прикінцевих та перехідних положень» Закону №889-VIII, який набрав чинності 01.05.2016, Закон № 3723-ХІІ втратив чинність, крім статті 37 Закону №3723-ХІІ , що стосується лише питань призначення пенсій окремим категоріям осіб. Закон №889 не передбачає проведення перерахунку раніше призначених пенсій та переходу на інший вид пенсії.

Пенсії відповідно до Закону № 889 призначаються особам, які не отримували пенсію відповідно до ст.37 Закону № 3723-ХІІ.

ОСОБА_1 з 2005 по 2019 роки отримувала пенсію по інвалідності відповідно до Закону України «Про державну службу» № 3723. З 01.03.2019 позивач перейшла на пенсію по інвалідності відповідно до Закону № 1058-IV.

З урахуванням вищенаведеного представники відповідачів вважають оскаржуване рішення правомірним та просять у задоволенні позову відмовити повністю.

Дослідивши письмові докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив наступне.

Позивачу ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , встановлено довічно ІІ групу інвалідності (загальне захворювання), що підтверджується випискою з акта огляду МСЕК Серії ВЛН №0079100 від 18.03.2011 (а.с.6).

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 з 2005 по 2019 рік отримувала пенсію по інвалідності відповідно до Закону України «Про державну службу» №3723-ХІІ. З 01.03.2019 позивач перейшла на пенсію по інвалідності відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Позивач 12.01.2023 звернулась до територіального органу пенсійного фонду із заявою про перехід з пенсії по інвалідності відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу»

Вказана заява позивача за принципом екстериторіальності надійшла для розгляду до ГУ ПФУ у Львівській області, рішенням якого № 49 від 12.01.2023 відмовлено у проведенні перерахунку пенсії, у зв`язку із тим, що статтею 3 Закону №889 визначено органи, на які поширюється дія Закону №889 та посади, на які не поширюється дія Закону №889. В оскаржуваному рішенні вказано, що норма щодо перерахунку пенсій державним службовцям була передбачена статтею 37-1 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 №3723-ХІІ, згідно з якою умови та порядок перерахунку призначених пенсій державним службовцям визначалися Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 2 «Прикінцевих та перехідних положень» Закону №889-VIII, який набрав чинності 01.05.2016, Закон № 3723-ХІІ втратив чинність, крім статті 37 Закону №3723-ХІІ , що стосується лише питань призначення пенсій окремим категоріям осіб. Закон №889 не передбачає проведення перерахунку раніше призначених пенсій та переходу на інший вид пенсії. Таким чином ГУ ПФУ у Львівській області дійшло висновку про відсутність правових підстав для переведення ОСОБА_1 з пенсії по інвалідності відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 №889 (а.с. 7).

Не погоджуючись із рішенням ГУ ПФУ у Львівській області від 12.01.2023 №49 про відмову у переведенні на пенсію за віком відповідно до Закону №889-VІІІ, позивач звернулася до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

В частині 2 статті 9 КАС України встановлено, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до абз. 1, 2 ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач-1 не довів належними та допустимими доказами правомірності оскаржуваного рішення з огляду на наступне.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, визначені Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року № 1058-IV, який набрав чинності з 01.01. 2004 (далі - Закон № 1058-IV).

Згідно із пунктом 1 частини 1 статті 8 Закону № 1058-IV, право на отримання пенсії та соціальних послуг із солідарної системи мають: громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку, чи визнані інвалідами в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідно виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.

Статтею 9 Закону № 1058-IV передбачено, що відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати:

1) пенсія за віком;

2) пенсія по інвалідності;

3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Статтею 10 Закону № 1058-IV встановлено, що особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один з цих видів пенсії за вибором.

Відповідно до частини 3 статті 45 Закону № 1058-IV, переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Якщо особа після призначення пенсії по інвалідності продовжувала працювати та набула не менш як 24 місяці страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі, при переведенні вперше з пенсії по інвалідності на пенсію за віком застосовується середня заробітна плата (дохід), визначена частиною другою статті 40 цього Закону для призначення пенсії.

Відповідно до частини 1 статті 40 Закону № 1058-IV, для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.

У разі якщо страховий стаж становить менший період, ніж передбачено абзацом першим цієї частини, враховується заробітна плата (дохід) за фактичний страховий стаж.

Страховий стаж, це період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок (частина 1 статті 24 Закону № 1058-IV).

Із змісту наведених правових норм Закону № 1058-IV, вбачається:

- право на отримання пенсії та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку;

- в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати як пенсія за віком; пенсія по інвалідності; пенсія у зв`язку з втратою годувальника;

- особі яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один з цих видів пенсії за вибором;

- переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду;

- розрахунок розміру пенсійних виплат згідно із пенсією на яку було переведено особу за її заявою проводиться тільки із заробітної плати (доходу) за періоди страхового стажу, протягом якого особа підлягала загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Принципи, правові та організаційні засади забезпечення публічної, професійної, політично неупередженої, ефективної, орієнтованої на громадян державної служби, яка функціонує в інтересах держави і суспільства, визначені Законом України від 10.12.2015 №889-VIII "Про державну службу", який набрав чинності 01.05.2016 (далі - Закон № 889-VIII).

Відповідно до статті 90 Закону № 889-VIII, пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Згідно із підпунктом 1 пункту 2 Розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 889-VIII, визнано таким, що втратив чинність Закон України «Про державну службу» від 16.12.1993 № 3723-ХІІ, крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 цього розділу.

Пунктами 10, 12 Розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 889-VIII, передбачено, що державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України «Про державну службу» та актами Кабінету Міністрів України мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону України «Про державну службу» та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Відповідно до частини 1 статті 37 Закону України «Про державну службу» № 3723-ХІІ від 16.12.1993 (далі - Закон № 3723-ХІІ), на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом 1 частини 1 статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Постановою Кабінету Міністрів України від 14.09.2016 № 622 «Деякі питання пенсійного забезпечення окремих категорій осіб», затверджено «Порядок призначення пенсій деяким категоріям осіб» (далі - Порядок № 622).

Пунктом 2 Порядку № 622, встановлено, що згідно із пунктами 10 і 12 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 10.12.2015 № 889-VIII «Про державну службу», на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України від 16.12.1993 № 3723-XII «Про державну службу» мають право особи, які на день набрання чинності Законом України від 10.12.2015 № 889-VIII «Про державну службу»:

- мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону та актами Кабінету Міністрів України;

- займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону та актами Кабінету Міністрів України.

Згідно із пунктом 3 Порядку № 622, право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону, за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з урахуванням стажу державної служби, передбаченого пунктом 2 цього Порядку, якщо до набрання чинності Законом України від 10.12.2015 № 889-VIII «Про державну службу» не призначалася пенсія відповідно до Закону, мають, зокрема: чоловіки, які досягли віку 62 роки. До досягнення зазначеного віку право на призначення пенсії мають чоловіки 1955 року народження і старші після досягнення ними такого віку: 61 рік - які народилися по 31 грудня 1954 р.; 61 рік 6 місяців - які народилися з 1 січня 1955 р. по 31 грудня 1955 р.; жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Відповідно до пункту 8 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 889-VIII, стаж державної служби за період роботи (служби) до набрання чинності цим Законом обчислюється у порядку та на умовах, установлених на той час законодавством.

Відповідно до п. 1 Положення про головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України 22.12.2014 № 28-2, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 15.01.2015 за № 40/26485 (далі - Положення про головні управління Пенсійного фонду України), яке є чинним на час розгляду звіту, Головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (далі - головне управління Фонду) є територіальними органами Пенсійного фонду України (далі - Фонд).

Головні управління Фонду підпорядковуються Фонду та разом з управліннями Фонду в районах, містах, районах у містах, а також об`єднаними управліннями (далі - управління Фонду) утворюють систему територіальних органів Фонду.

Відповідно до пп.пп. 4, 5 п. 4 Положення про головні управління Пенсійного фонду України Головне управління Фонду відповідно до покладених на нього завдань:

- забезпечує своєчасне і в повному обсязі фінансування пенсій та виплату пенсій, щомісячного довічного утримання суддям у відставці, допомоги на поховання та інших виплат, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів Фонду та інших джерел, визначених законодавством, здійснює з цією метою перерозподіл коштів між районами (містами);

- здійснює призначення (перерахунок) та виплату пенсій військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу та іншим особам (крім військовослужбовців строкової служби та членів їх сімей), які мають право на пенсію згідно із Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Судом встановлено, що згідно зі змістом оскаржуваного рішення єдиною підставою його прийняття відповідачем ГУ ПФУ у Львівській області зазначено те, що Закон №889 VIII не передбачає перерахунку раніше призначених пенсій.

Також, згідно зі змістами відзивів ГУ ПФУ у Львівській області та ГУ ПФУ у Волинській області відповідачі вважають, що відповідно до поданих документів позивач не має права на призначення пенсії за віком згідно Закону № 889, оскільки їй раніше вже було призначено пенсію відповідно до Закону № 3723.

Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що стаж державної служби позивача ОСОБА_1 станом на 16.03.2005 становить 23 роки 6 місяців 14 днів (тобто понад 20 років) (а.с. 38).

Згідно з даними паспорта громадянина України Серія НОМЕР_1 , виданому Ковельським МРВ УМВС України у Волинській області 12.05.1998, позивач народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.5).

Отже, станом на дату звернення до ГУ ПФУ із із заявою від 12.01.2023 про перехід на інший вид пенсії - за віком по Закону України «Про державну службу», яку прийнято пенсійним органом, позивачу вже виповнилося 60 років.

Крім того, згідно зі змістом оскаржуваного рішення та відзиву на позовну заяву відповідача ГУ ПФУ у Львівській області, жодних зауважень щодо відсутності у позивача законодавчо встановленого стажу, віку тощо, як таких, що дають право на пенсію за віком за Законом України «Про державну службу», - немає та судом не встановлено.

Отже, спірність позицій сторін в даному випадку полягає у виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин.

Разом з тим, виходячи з аналізу законодавства, яке регулює спірні правовідносини, вбачається, що особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Кожна наступна зміна виду пенсії є переведенням або переходом з одного виду пенсії на інший, а не новим її призначенням чи перерахунком, оскільки в практиці застосування пенсійного законодавства не існує поняття другого, третього, подальшого або іншого призначення пенсії. Законодавець оперує лише поняттям призначення пенсії, яким є первинне її призначення та поняттям переведення пенсії з виду на вид, яким є всі подальші зміни виду пенсії.

Перерахунок пенсії, за своїм змістом є зміною розміру одного і того ж виду пенсії, у зв`язку із зміною показника, що був базою для визначення розміру пенсії (заробітної плати, грошового забезпечення тощо), чи з інших підстав, передбачених чинним законодавством.

Спірні правовідносини стосуються саме переведення позивача з одного виду пенсії, по інвалідності згідно з Законом № 1058-IV, на інший - пенсію за віком згідно з Законом України «Про державну службу».

Вказані види пенсії відрізняються підставами їх призначення та механізмами визначення їх розміру, з чого слідує, що спірні правовідносини не стосуються перерахунку одного і того ж виду пенсії (як про це вказано в оскаржуваному рішенні відповідача-1).

Суд звертає увагу на те, що за наявності у особи права на пенсію за різними законами або на різні види пенсії в межах одного закону, законодавець не забороняє останній після призначення пенсії, перейти з одного виду пенсії на інший, або звернутись органу пенсійного фонду з заявою про призначення пенсії за іншим законом.

За таких обставин, безпідставним є висновок відповідача-1, по суті, про відсутність у позивача права на пенсію за віком за Законом України «Про державну службу», з підстав, що переведення з одного виду пенсії на інший (чи перерахунок пенсії) діючим законодавством не передбачено.

Отже, наведені в оскаржуваному рішенні ГУ ПФУ у Львівській області підстави його прийняття та позиції відповідачів викладені у відзивах на позов є необґрунтованими та безпідставними, такими, що не відповідають фактичним обставинам справи та положенням законодавства, яке регулює спірні правовідносини.

З матеріалів справи вбачається, що звернувшись 12.01.2023 із заявою до територіального органу пенсійного фонду, позивачем було подано дві довідки про складові заробітної плати державного службовця по формі затвердженій Постановою правління Пенсійного фонду України 17.01.2017 №1-3 для призначення пенсії по віку згідно Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 №889-VIIІ у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, №244/1.16/2-23 та №245/1.16/2-23 від 11.01.2023, виданих Ковельською райдержадміністрацією.

Відповідно до частини третьої статті 45 Закону №1058-1V, переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду. Відповідно до пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 14.09.2016 №622 пенсія державним службовцям призначається з дати звернення до органу Пенсійного фонду України.

Таким чином, ГУ ПФУ у Волинській області повинне перевести та здійснити позивачу нарахування і виплату пенсії по віку відповідно до статті 37 Закону України від 16.12.1993 №3723-ХІІ «Про державну службу» з дати звернення, тобто з 12.01.2023 на підставі всіх поданих позивачем документів.

Аналогічна правова позиція та спосіб захисту порушеного права викладені у постанові Верховного Суду від 27.01.2023 у справі №340/4184/22, які враховуються судом при вирішенні спірних правовідносин у даній справі згідно з ч.5 ст. 242 КАС України.

З огляду на викладене, позовні вимоги підлягають задоволенню.

Зважаючи на відсутність документально підтверджених судових витрат пов`язаних із розглядом справи, питання про їх розподіл судом не вирішується.

Керуючись статтями 242-246, 255, 287, 293, 295-297 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії задовольнити.

Визнати протиправним відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Львівській області від 12.01.2023 №49 щодо відмови у переведенні позивача з пенсії по інвалідності призначеної відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу».

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області перевести та виплачувати ОСОБА_1 з 12 січня 2023 року пенсію державного службовця за віком відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» № 3723-XII від 16.12.1993 на підставі довідок про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця за №244/1.16/2-23 та №245/1.16/2-23 від 11.01.2023, виданих Ковельською райдержадміністрацією, з урахуванням вже виплачених сум.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ).

Відповідач-1: Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області (79016, м. Львів, вул. Митрополита Андрея, 10, )

Відповідач-2: Головне управління ГУ ПФУ у Волинській області (43026, Волинська область, м. Луцьк, вул. Кравчука, 22 В , ).

Суддя Т.М. Димарчук