Справа № 520/9007/21
Суддя: Рєзнікова С.С.
Дата ухвалення: 2023-05-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 травня 2023 р.Справа № 520/9007/21
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Рєзнікової С.С.,

Суддів: Курило Л.В. , Бегунца А.О. ,

за участю секретаря судового засідання Реброва А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 15.11.2021, головуючий суддя І інстанції: Єгупенко В.В., майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022, повний текст складено 15.11.21 по справі № 520/9007/21

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області

третя особа Головне управління Державної казначейської служби України у м. Харкові

про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, третя особа Головне управління Державної казначейської служби України у м. Харкові, в якому просив суд:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо підготування подання про повернення позивачу збору на обов`язкове державне пенсійне страхування для проведення реєстрації права власності на житло 9141,00 грн;

- зобов`язати Головне управління пенсійного фонду України в Харківській області сформувати подання про повернення ОСОБА_1 з Державного бюджету збору на обов`язкове державне пенсійне страхування в сумі 9141,00 грн, сплаченого відповідно до квитанції №0..1 від 31.07.2020.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 20.09.2021 позов задоволено.

Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо підготування подання про повернення ОСОБА_1 збору на обов`язкове державне пенсійне страхування для проведення реєстрації права власності на житло 9141,00 грн.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області сформувати подання про повернення ОСОБА_1 з Державного бюджету збору на обов`язкове державне пенсійне страхування в сумі 9141,00 грн, сплаченого відповідно до квитанції №0.0..1 від 31.07.2020.

Стягнуто на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у розмірі 908 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області.

08.11.2021 до Харківського окружного адміністративного суду надійшла заява представника позивача, відповідно до якої заявник просив суд ухвалити додаткове рішення про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 3500 грн.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 15.11.2021 в задоволенні заяви Деменкової Євгенії Сергіївни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення по справі відмовлено.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, позивачем подано апеляційну скаргу, згідно з якою апелянт просить суд скасувати оскаржувану ухвалу та ухвалити нове рішення про стягнення з відповідача на користь ОСОБА_1 судових витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 3500,00 грн.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивачем зазначено про невідповідність висновків суду першої інстанції, обставинам справи.

26.04.2022 від третьої особи на адресу надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності уповноваженого представника.

Відповідачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому він просить суд апеляційної інстанції залишити апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів заслухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах доводів апеляційної скарги ухвалу суду першої інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

В адміністративному позові позивач просив суд стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на його користь судові витрати в розмірі 4408,00 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно з ч. 1 ст. 132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 132 КАС України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ст. 134 КАС України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно з ч. 9 ст. 139 КАС України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Відповідно до ч. 3 ст. 143 КАС України, якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Отже, документально підтверджені судові витрати належить компенсувати стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень, та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

При цьому, склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правничої допомоги, документи, що свідчать про оплату обґрунтованого гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку.

Як вже вище зазначалось, судом першої інстанції за результатами розгляду справи здійснено розподіл судових витрат та стягнуто на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у розмірі 908 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області.

Постановляючи ухвалу суд першої інстанції виходив з відсутності підстав для задоволення заяви Деменкової Євгенії Сергіївни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення по справі.

Колегія суддів не погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції та зазначає наступне.

Як свідчать матеріали справи, 18.05.2021 між позивачем та адвокатом Деменковою Є.С. укладено договір №70 про надання правової допомоги, предметом якого є забезпечення захисту прав, свобод і законних інтересів клієнта у судах при розгляді його позову до пенсійного фонду про стягнення збору з операції купівлі-продажу нерухомого майна (квартири).

Відповідно до п.3.2 договору від 18.05.2021 №70 гонорар складає 3500,00 грн.

На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу до матеріалів справи надано свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серії ДН №4790, ордер серії ДН № 144373, копію договору від 18.08.2021 №70, розрахункову квитанцію №70/05 від 18.05.2021, якою прийнято від ОСОБА_1 на підставі договору №70 від 18.05.2021 кошти у сумі 4408,00 грн., у т.ч. судовий збір - 908,00 грн.

Надаючи оцінку документам, що надані з метою обґрунтування розміру понесених судових витрат на правничу допомогу у взаємозв`язку з фактичними обставинами цієї справи, колегія суддів зазначає, що цей спір виник у справі незначної складності та не характеризується наявністю виключної правової проблеми.

Справу розглянуто в суді першої інстанції за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників.

Колегія суддів зазначає, що при визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи.

У справі East/West Alliance Limited проти України Європейський суд із прав людини, оцінюючи вимогу заявника щодо здійснення компенсації витрат у розмірі 10 % від суми справедливої сатисфакції, виходив з того, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див., наприклад, рішення у справі Ботацці проти Італії (Bottazzi v. Italy) [ВП], заява № 34884/97, п. 30, ECHR 1999-V).

У пункті 269 Рішення у цій справі Суд зазначив, що угода, за якою клієнт адвоката погоджується сплатити в якості гонорару певний відсоток від суми, яку присудить позивачу суд - у разі якщо така сума буде присуджена та внаслідок якої виникають зобов`язання виключно між адвокатом та його клієнтом, не може бути обов`язковою для Суду, який повинен оцінити рівень судових та інших витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою (див. вищезазначене рішення щодо справедливої сатисфакції у справі Іатрідіс проти Греції (Iatridis v. Greece), п. 55 з подальшими посиланнями).

Тобто, питання розподілу судових витрат віднесено до повноважень суду за результатами розгляду справи та є дискреційними повноваженнями.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Крім того, відповідно до ч. 7 ст. 134 КАС України, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Наведені вище положення процесуального законодавства покладають обов`язок доведення неспівмірності понесених витрат на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Як свідчать матеріали справи, відповідач не скористався своїм правом на звернення до суду першої інстанції з заявою/клопотанням про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

З урахуванням наданих представником позивача до матеріалів справи документів на підтвердження розміру понесених позивачем судових витрат на професійну правничу допомогу та надаючи оцінку співмірності суми вказаних витрат зі складністю справи, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для відшкодування на користь позивача понесених ним судових витрат на професійну правничу допомогу надану під час розгляду справи в суді першої інстанції, яка підлягає стягненню з відповідача у розмірі 3500,00 грн., оскільки вказаний розмір є доведеним, обґрунтованим та співмірним.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 Кодексу адміністративно судочинства України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Враховуючи, що висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, колегія суддів дійшла висновку про скасування ухвали суду першої інстанції та прийняття постанови про стягнення за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача судових витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 3500,00 грн.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 15.11.2021 по справі №520/9007/21 скасувати.

Прийняти постанову, якою стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області на користь ОСОБА_1 судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3500 (три тисячі пятсот) грн. 00 коп.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий суддя С.С. Рєзнікова
Судді Л.В. Курило А.О. Бегунц
Повний текст постанови складено 08.05.2023 року