Справа № 420/17635/22
Суддя: Вербицька Н. В.
Дата ухвалення: 2023-05-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 травня 2023 р.м.ОдесаСправа № 420/17635/22
Головуючий в 1 інстанції: Корой С.М.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Вербицької Н.В.,

суддів Джабурії О.В.,

- Кравченка К.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу державної установи «Центр пробації» на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 17 березня 2023 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до державної установи «Центр пробації» про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И Л А :

06 грудня 2022 року адвокат Компанієць Анастасія Вікторівна, діючи в інтересах ОСОБА_1 , звернулася до Одеського окружного адміністративного суду з позовною заявою, в якій просила:

- визнати протиправною бездіяльність державної установи «Центр пробації» у ненаправлені до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області документів для призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»;

- зобов`язати державну установу «Центр пробації» підготувати та направити до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області документи для призначення пенсії за вислугу років ОСОБА_1 , перелік яких визначений «Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженим постановою Правління Пенсійного фонду України № 3-1 від 30.01.2007 з урахуванням пільгової вислуги років.

В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначила, що ОСОБА_1 до 13 листопада 2022 року проходив службу в органах Державної кримінально-виконавчої служби України та має достатню кількість пільгової вислуги років для призначення йому пенсії відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб». Однак, відповідач не надіслав до відповідного територіального органу Пенсійного фонду України документи, які необхідні для розгляду питання щодо призначення ОСОБА_1 пенсії.

Заперечуючи проти задоволення позовних вимог, державна установа «Центр пробації» надала до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що відсутні законні підстави для оформлення та подання документів до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області для призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугою років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Така позиція відповідача ґрунтується на тому, що станом на день звільнення позивача зі служби його вислуга років у календарному обчисленні становила 19 років 05 місяців 00 дні, чого недостатньо для розгляду порушеного питання про призначення пенсії.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 17 березня 2023 року позовну заяву ОСОБА_1 задоволено.

Не погодившись з прийнятим рішенням, державна установа «Центр пробації» подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на невірне застосування судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким у задоволені позовних вимог відмовити повністю. Зокрема, апелянт зазначає, що зарахування пільгового стажу особам, які мають право на пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» здійснюється лише для визначення розміру пенсії, а не для її призначення. До того ж, на думку апелянта, вищенаведений нормативно-правовий акт не передбачає можливості призначення пенсії за вислугу років особам при наявності 19 календарних років.

Крім того, апелянт вважає, що при вирішенні спірних правовідносин не можуть бути застосовані правові висновки Верховного Суду, викладені у постановах від 03.03.2021 року у справі № 805/3923/18-а, від 27.06.2018 року у справі № 750/9775/16-а, оскільки такі висновки були зроблені за іншого правового регулювання спірних правовідносин, тобто до моменту внесення змін до постанови № 393.

Представник ОСОБА_1 надала до суду відзив на апеляційну скаргу, в якому просила залишити її без задоволення, а рішення суду без змін в зв`язку із необґрунтованістю доводів апелянта.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.311 КАС України справа розглядається в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлені та з матеріалів справи вбачаються наступні обставини.

ОСОБА_1 проходив службу в органах Державної кримінально-виконавчої служби України у період з 25.05.2002 року по 13.11.2022 року.

Наказом державної установи «Центр пробації» від 01.11.2022 року № 573/к «Про особовий склад» ОСОБА_1 звільнено за пунктом 5 статті 23 Закону України «Про державну кримінально-виконавчу службу України» та пунктом 4 частини першої статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» (у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів).

Відповідно до наказу державної установи «Центр пробації» від 01.11.2022 року № 573/к «Про особовий склад» вислуга років позивача станом на дату звільнення складала: в календарному обчисленні 16 років 05 місяців 00 днів; в пільговому обчисленні 25 років 06 місяців 26 день.

22.11.2022 року ОСОБА_1 через свого представника звернувся до відповідача із заявою про направлення до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області матеріалів щодо призначення пенсії відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб».

Листом від 30.11.2022 № 73/64-ЗПІ/10/Ян-22 державна установа «Центр пробації» повідомила про відсутність підстав для надіслання до органу пенсійного фонду матеріалів для призначення пенсії ОСОБА_1 за вислугу років, оскільки його календарна вислуга років менша, ніж передбачено Законом, що дає право на призначення пенсії за вислугу років.

Вважаючи протиправною бездіяльність державної установи «Центр пробації» у ненаправлені до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області документів для призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», позивач через свого представника звернувся до суду з даним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до Закону № 2262-ХІІ календарна вислуга - це вислуга, яка складається з повної кількості календарних днів відповідного періоду (календарний рік - 365 календарних днів, календарний місяць - 30 календарних днів). Для призначення пенсій за вислугу років за Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» календарна вислуга років може бути зарахована на пільгових умовах відповідно до Порядку № 393.

Суд вказав, що оскільки позивач за своєю останньою посадою та характером служби відповідає критеріям, визначеним Законами та підзаконними нормативними актами, що дають право на врахування вислуги років у пільговому обчисленні, а стаж позивача у пільговому обчисленні становить 25 років 06 місяців 26 днів та у календарному обчисленні 19 років 05 місяців 00 днів, то відповідач, дійшов необґрунтованого висновку щодо відсутності у позивача, станом на час звільнення, необхідного стажу для призначення йому пенсії за вислугою років згідно із пунктом "а" ст. 12 Закону № 2262-ХІІ.

Судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Спірним питанням в межах розгляду апеляційної скарги є з`ясування, чи є правомірною бездіяльність державної установи «Центр пробації» щодо не направлення до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області документів для призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Відповідно до ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Підпунктами 4, 23 частини 1 Європейської соціальної хартії від 03 травня 1996 року, ратифікованої Законом України "Про ратифікацію Європейської соціальної хартії" №137-У 14 вересня 2006 року визначено, що всі працівники мають право на справедливу винагороду, яка забезпечить достатній життєвий рівень для них самих та їхніх сімей та кожна особа похилого віку має право на соціальний захист.

Правові основи організації та діяльності Державної кримінально-виконавчої служби України, її завдання та повноваження визначає Закон України "Про Державну кримінально-виконавчу службу України" (далі - Закон № 2713-IV).

Відповідно до ч. 1 ст. 23 Закону № 2713-IV, держава забезпечує соціальний захист персоналу Державної кримінально-виконавчої служби України відповідно до Конституції України, цього Закону та інших законів України.

Відповідно до ч. 3 ст. 23 Закону № 2713-IV, пенсійне забезпечення осіб рядового і начальницького складу кримінально-виконавчої служби здійснюється відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб". При звільненні зі служби особи рядового і начальницького складу кримінально-виконавчої служби користуються правовими і соціальними гарантіями відповідно до Закону України "Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ і деяких інших осіб та їх соціальний захист".

Частиною четвертою статті 23 Закону № 2713-IV передбачено, що особам рядового і начальницького складу кримінально-виконавчої служби встановлюється пільговий залік вислуги років для призначення пенсії - один місяць служби за сорок днів; особам, які проходять службу у воєнізованих формуваннях і установах виконання покарань, призначених для тримання засуджених до довічного позбавлення волі, - один місяць служби за півтора місяця, а в установах виконання покарань, призначених для тримання і лікування інфекційних та психічно хворих засуджених, - один місяць служби за два місяці за переліком посад і в порядку, що затверджуються Міністерством юстиції України.

Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Національному антикорупційному бюро України, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції, Бюро економічної безпеки України чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію регламентовано Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (далі Закон 2262-ХІІ).

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону 2262-ХІІ, військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають право на пенсійне забезпечення, пенсії відповідно до цього Закону призначаються і виплачуються після звільнення їх зі служби.

Згідно із пунктом а ч. 1 ст. 12 Закону 2262-ХІІ, пенсія за вислугу років призначається особам з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу, іншим особам, зазначеним у пунктах "б"-"д", "ж", "з" статті 1-2 цього Закону (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби, з 1 жовтня 2020 року або після цієї дати і на день звільнення мають вислугу 25 календарних років і більше.

Відповідно до ч. 1 ст. 17-2 Закону 2262-ХІІ, обчислення вислуги років для призначення пенсії здійснюється, як правило, за послужним списком особової справи військовослужбовця, особи, яка має право на пенсію за цим Законом.

Питання щодо подання та оформлення документів для призначення пенсій відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", крім пенсій військовослужбовцям строкової служби та членам їх сімей, та постанови Кабінету Міністрів України від 02.11.2006 № 1522 "Про передачу органам Пенсійного фонду України функцій з призначення і виплати пенсій деяким категоріям громадян" врегульовано Порядком подання та оформлення документів для призначення пенсій відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України № 3-1 від 30.01.2007 (далі - Порядок №3-1).

Пунктом другим Порядку №3-1 встановлено, що заяви про призначення пенсії за вислугу років та по інвалідності особам, звільненим зі служби, які мають право на пенсію згідно із Законом, та особам, які мають право на пенсійне забезпечення відповідно до міжнародних договорів у галузі пенсійного забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, подаються цими особами через уповноважені структурні підрозділи Міністерства оборони України, Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства надзвичайних ситуацій України, Міністерства інфраструктури України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Державної прикордонної служби України, Державної податкової служби України, Державної пенітенціарної служби України, Державної інспекції техногенної безпеки України до головних управлінь Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі.

Також, на виконання вимог Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» Кабінетом Міністрів України постановою № 393 від 17.07.1992, затверджено Порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей (далі - постанова № 393).

Згідно з пунктом 1 постанови № 393, для призначення пенсій за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським, особам, зазначеним у пункті "ж" статті 12 такого Закону, до вислуги років зараховуються, зокрема, служба в органах внутрішніх справ та Державній кримінально-виконавчій службі України.

За приписами підпункту «в» пункту 3 постанови № 393 до вислуги років для призначення пенсій особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї постанови, зараховується на пільгових умовах: один місяць служби за півтора місяця: у військових частинах і підрозділах внутрішніх військ Міністерства внутрішніх справ, Національної гвардії з охорони дипломатичних представництв, консульських установ іноземних держав, представництв міжнародних організацій в Україні, у підрозділах Управління державної охорони, Служби судової охорони, що визначаються в установленому порядку, а також у підрозділах спеціального призначення Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, установ виконання покарань органів внутрішніх справ, воєнізованих формуваннях Державної кримінально-виконавчої служби, у частинах і підрозділах (загонах) спеціального призначення внутрішніх військ Міністерства внутрішніх справ, Національної гвардії та у підрозділах міліції особливого призначення за Переліком посад і умовами (в порядку), що визначаються керівниками відповідних міністерств і відомств.

Системний аналіз вищенаведених норм прав дозволяє суду апеляційної інстанції прийти до висновку, що набуття особою права на отримання пенсії за вислугою років не перебуває у залежності від наявності календарної вислуги років у такої особи. Можливість пільгового обчислення періоду проходження служби є похідною від визначальної підстави і має пов`язуватися не з категорією працівників, що реалізують право на пенсію за вислугу років, а зі спеціальним статусом, якого особи набули в результаті проходження служби в певний, визначений у законодавчому порядку період часу. Крім того, нормами зазначених нормативно правових актів не встановлено виключень того, що роки вислуги в пільговому обрахуванні не можуть зараховуватись до вислуги років для призначення особі відповідної пенсії.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_1 на день звільнення мав вислугу років у календарному обчислені 19 років 05 місяців 00 днів, у пільговому обчислені 25 років 06 місяців 26 днів (а.с. 15-17).

Відмовляючи у поданні документів для розгляду питання щодо призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугою років, відповідач зазначив, що його календарна вислуга років менша, ніж передбачено Законом, що не дозволяє призначити відповідну соціальну виплату (а.с. 10-11).

Однак, колегія суддів не погоджується із позицією відповідача, оскільки така не узгоджується із наведеними положеннями чинного законодавства України. До того ж, апелянт трактує законодавство України не системно, а вибірково, що призводить до формування хибних висновків.

У цьому ж контексті суд апеляційної інстанції додатково зазначає, що передбачені статтею 17-1 Закону №2262-ХІІ пільгові умови призначення пенсій відповідно до Порядку 393 полягають в пільговому (кратному) зарахуванні вислуги років. Завдяки такому зарахуванню необхідну кількість років для призначення пенсії за вислугу років особа набуває швидше, порівняно із зарахуванням вислуги на загальних (не пільгових) умовах, що і становить природу пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за Законом №2262-ХІІ.

Відтак, доводи відповідача, що визначальною для набуття права на призначення пенсії за вислугу років є саме календарна вислуга років, судом відхиляються, оскільки вони ґрунтуються на власному розумінні норм матеріального права.

Поряд з цим, колегія суддів звертає увагу, що відповідач не наділений повноваженнями визначати наявність чи відсутність у особи права на призначення їй пенсії, оскільки такі повноваження мають виключно органи Пенсійного фонду України, що узгоджується зокрема із статтею 49 Закону №2262-ХІІ. У свою чергу на відповідача покладається обов`язок забезпечити подання необхідних документів для прийняття територіальним органом ПФУ рішення щодо призначення пенсії. Такий обов`язок передбачений статтею 48 Закону №2262-ХІІ та пунктом 2 Порядку 3-1, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України 30 січня 2007 року.

Отже, за таких обставин, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що у даному випадку відповідач, маючи обов`язок з надіслання документів, протиправно не виконав його, тому заявлений позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Стосовно доводів апелянта щодо відсутності правових підстав для врахування судом при розгляді справи правових позицій Верховного Суду, викладених у постановах від 03.03.2021 року у справі № 805/3923/18-а, від 27.06.2018 року у справі № 750/9775/16-а колегія суддів зазначає наступне.

Так, ч. 5 ст. 242 КАС України передбачено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Як на підставу для незастосування судом правових висновків Верховного Суду апелянт зазначає, що такі були зроблені за іншого правового регулювання спірних правовідносин, тобто до моменту внесення змін до постанови № 393.

Однак, колегія суддів відхиляє вказаний довід апелянта, оскільки у наведених справах касаційним судом було сформовано позицію щодо правильності застосування норм права зокрема положень Закону № 2262-ХІІ, який має вищу юридичну силу ніж постанова Кабінету Міністрів України № 393, до якої були внесені відповідні зміни.

Отже, судом першої інстанції правомірно були враховані вказані правові висновки Верховного Суду, а доводи апелянта у цій частині є неприйнятними, тому судом апеляційної інстанції відхиляються.

Оцінюючи викладене в сукупності, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно та у достатньому обсязі встановив обставини справи, і ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, що відповідно до ст.316 КАС України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Враховуючи, що дана справа правомірно віднесена судом першої інстанції до категорії незначної складності та розглядалась за правилами спрощеного провадження, що підтверджується ухвалою суду про відкриття провадження від 12 грудня 2022 року, постанова суду апеляційної інстанції може бути оскаржена до Верховного Суду лише з підстав, передбачених пп. "а"- "г" п.2 ч.5 ст.328 КАС України

Керуючись ст.ст.308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, судова колегія

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу державної установи «Центр пробації» залишити без задоволення.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 17 березня 2023 року без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення з підстав, передбачених ст.328 КАС України.

Головуючий: Н.В.Вербицька

Суддя: О.В.Джабурія

Суддя: К.В.Кравченко