Справа № 280/5808/22
Суддя: Садовий Ігор Вікторович
Дата ухвалення: 2023-05-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2023 року Справа № 280/5808/22 ПР/280/9/23 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Садового І.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовною заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний код НОМЕР_1 )

до Запорізького зонального відділу Військової служби правопорядку Міністерства оборони України (69063, м.Запоріжжя, вул. Земського лікаря Лукашевича, буд. 2; )

про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

04.10.2022 до Запорізького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) до Запорізького зонального відділу Військової служби правопорядку Міністерства оборони України (далі відповідач, ЗЗВ ВСП МОУ) в якому позивач просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо неприйняття наказу про виплату додаткової винагороди у розмірі 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу безпосередньої участі у бойових діях або у забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії за періоди з 24.02.2022 до 28.02.2022, з 01.03.2022 до 31.03.2022 та з 01.04.2022 до 30.04.2022, всього за 66 днів - позивачу, у відповідності до приписів постанови Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28.02.2022 №168;

- зобов`язати відповідача прийняти наказ про виплату додаткової винагороди у розмірі 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу безпосередньої участі у бойових діях або у забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії за періоди з 24.02.2022 до 28.02.2022, з 01.03.2022 до 31.03.2022 та з 01.04.2022 до 30.04.2022, всього за 66 днів - позивачу, у відповідності до приписів постанови Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28.02.2022 №168;

- зобов`язати відповідача провести нарахування та виплату позивачу, додаткової винагороди у розмірі 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу безпосередньої участі у бойових діях або у забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії за періоди з 24.02.2022 до 28.02.2022, з 01.03.2022 до 31.03.2022 та з 01.04.2022 до 30.04.2022 всього за 66 днів;

- справу розглянути в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні);

- судові витрати покласти на відповідача.

У зв`язку з необхідністю з`ясування причин пропуску позивачем строків звернення до суду з даним позовом, ухвалою суду від 06.10.2022 позовну заяву було залишено без руху. Позивачу встановлено 10-денний термін з моменту отримання копії цієї ухвали для надання оформленої відповідно до статті 167 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) заяви про поновлення пропущеного строку звернення до суду з зазначенням поважних підстав для поновлення строку звернення до суду з вказаним позовом.

17.10.2022 (вх.№38770) на виконання вимог ухвали суду від 06.10.2022 представником позивача надано заяву про поновлення строку звернення до адміністративного суду.

Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 20.10.2022 адміністративний позов повернуто позивачу у зв`язку з тим, що вказані позивачем підстави пропуску строку звернення до адміністративного суду неможливо визнати поважними.

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 22.12.2022 апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено. Ухвалу Запорізького окружного адміністративного суду від 20.10.2022 в адміністративній справі №280/5808/22 скасовано з огляду на дотримання позивачем передбаченого статтею 122 КАС України строку звернення до адміністративного суду. Справу №280/5808/22 направлено для продовження розгляду до Запорізького окружного адміністративного суду.

03.03.2023 адміністративна справа №280/5808/22 повернулась до Запорізького окружного адміністративного суду.

Ухвалою суду від 03.03.2022 позовну заяву було залишено без руху на підставі статті 169 КАС України, позивачу було надано 10-денний строк з дня отримання вказаної ухвали для усунення недоліків позовної заяви. Позивачем усунено недоліки позовної заяви.

Ухвалою суду від 09.03.2023 відкрито провадження у справі №280/5808/22, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (в порядку письмового провадження).

У зв`язку з розглядом справи в порядку письмового провадження, відповідно до вимог частини 4 статті 229 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Обґрунтування позовних вимог викладено в позовній заяві від 26.09.2022 (вх.№9449 від 07.03.2023) та у відповіді на відзив на позовну заяву від 05.04.2023 (вх.№14484 від 10.04.2023). Зокрема зазначено, що позивач проходить військову службу у ЗЗВ ВСП МОУ на посаді оперативного чергового відділення оперативних чергових ЗЗВ ВСП МОУ. Зауважено, що в період з лютого по квітень 2022 року, а саме з 24.02.2022 по 28.02.2022, з 01.03.2022 по 31.03.2022, та з 01.04.2022 по 30.04.2022 (всього 66 днів) позивач приймав безпосередню участь у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, що підтверджується довідкою Військової частини НОМЕР_2 -ІІ Міністерства оборони України від 03.05.2022 №2022/окп/38/1099 та довідкою Військової частини НОМЕР_3 Міністерства оборони України від 29.04.2022 №1035/47/152 за підписом начальника штабу першого заступника командира військової частини НОМЕР_3 від 29.04.2022 №1035/47/152. Водночас з посиланням на приписи Постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (далі - Постанова Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168) наголошено, що позивач має право на отримання додаткової винагороди у розмірі 100 000,00грн в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у бойових діях та заходах із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії. Разом з тим вказано, що відповідачем зазначена додаткова винагорода позивачу не нараховувалась та не виплачувалась. Крім того зазначено, що 17.08.2022 представник позивача звернувся до відповідача з адвокатським запитом щодо нарахування та виплати додаткової винагороди у розмірі 100 000,00грн., однак отримав відповідь згідно з якою відповідачем повідомлено про відсутність підстав для нарахування (встановлення) та виплати позивачу додаткової винагороди, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168. На підставі вищевикладеного представник позивача просить суд позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Заперечення проти задоволення позовних вимог викладено у відзиві на позовну заяву (вх.№12812 від 30.03.2023). Зокрема зазначено, що відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 позивачу починаючи з 24.02.2022 виплачується додаткова винагорода в розмірі 30 000,00грн. (пропорційно із розрахунку на місяць). Разом з тим зауважено, що за періоди зазначені представником позивача, а саме, з лютого по липень 2022 року до ЗЗВ ВСП МОУ від військових частин, до яких був відряджений позивач не надходило та/або не надавалось жодних належних підтверджуючих документів (довідок встановленого зразка) безпосередньої участі у бойових (спеціальних) завданнях із всебічного забезпечення діючих угрупувань військ (сил) Сил оборони держави безпосередньо в районі ведення бойових дій згідно бойових розпоряджень, наявність/надання яких є обов`язковою, що унеможливило прийняття управлінських рішень відповідачем щодо нарахування та виплати збільшеного розміру додаткової винагороди до 100 000,00грн. (пропорційно часу участі у таких діях або заходах) з розрахунку на місяць. Крім того вказано, що з метою регулювання та встановлення єдиних підходів щодо порядку виплати військовослужбовцям додаткової винагороди, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 Міністром оборони України видано/надано окреме доручення від 23.06.2022 №912/з/29, яким визначено та/або роз`яснено підстави встановлення/виплати додаткової винагороди, зокрема, в розмірі 100 000,00грн. та документальне підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії у період здійснення зазначених дій або заходів. В свою чергу зауважено, що на підтвердження факту безпосередньої участі позивача у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії (без перебування безпосередньо в районах у період зазначених заходів) до суду надано довідки, які не відповідають вимогам цього Доручення, а тому такі довідки не можуть підтвердити факт участі ОСОБА_1 у зазначених діях та заходах. Підсумовуючи вищевикладене наголошено, що протиправної бездіяльності з боку відповідача стосовно позивача допущено не було, а навпаки відповідач діяв у межах наданих йому повноважень, відповідно до вимог чинного законодавства України, та у спосіб і в порядку визначеному ним, у зв`язку з чим відповідач просить суд у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Дослідивши матеріали справи, якими обґрунтовуються позовні вимоги, судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проходить військову службу у Запорізькому зональному відділі Військової служби правопорядку Міністерства оборони України та є учасником бойових дій, що підтверджується відповідним посвідченням серії НОМЕР_4 від 20.06.2015 (а.с.127).

Відповідно до витягу із наказу командира оперативно-тактичного угруповання « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (по стройовій частині) від 12.01.2022 №9 капітана ОСОБА_1 - старшого офіцера оперативного чергового відділення оперативних чергових штабу ЗЗВ ВСП МОУ зараховано до складу сил і засобів здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях з метою виконання службових (бойових) завдань в оперативно-тактичному угрупованні « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (а.с.131).

Витягом із наказу командира Військової частини НОМЕР_3 (по стройовій частині) від 02.04.2022 №72 капітана ОСОБА_1 - старшого офіцера оперативного чергового відділення оперативних чергових штабу ЗЗВ ВСП МОУ прийнято до складу сил і засобів здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, з метою виконання службових (бойових) завдань в оперативно-тактичному угрупованні « ІНФОРМАЦІЯ_2 » у службове відрядження, з метою виконання службових (бойових) завдань (а.с.133).

Згідно з даними довідки Військової частини НОМЕР_2 -ІІ Міністерства оборони України від 03.05.2022 №2022/окп/38/1099 ОСОБА_1 приймав безпосередню участь у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії у періоди з 24.02.2022 по 28.02.2022, з 01.03.2022 по 31.03.2022, та з 01.04.2022 по 30.04.2022 (всього 66 днів). В якості підстави зазначені: «наказ командира оперативно-тактичного угруповання « ІНФОРМАЦІЯ_2 » від 12.01.2022 №9, бойове розпорядження Головнокомандувача Збройних Сил України від 26.02.2022 №39/304/14/5т» (а.с.135).

Крім того, відповідно до довідки, виданої Військовою частиною НОМЕР_3 Міністерства оборони України від 29.04.2022 №1035/47/152 капітан ОСОБА_1 старший офіцер оперативного чергового відділення оперативних чергових штабу ЗЗВ ВСП МОУ приймав безпосередню участь у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії у період з 02.04.2022 по 30.04.2022. В якості підстави зазначено: «бойове розпорядження командира ОТУ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » №2022/ОКП/237/17 від 01.04.2022» (а.с.136).

Відповідно до витягів із наказів начальника ЗЗВ ВСП МОУ від 11.03.2022 №14, від 01.04.2022 №20 та від 03.05.2022 №27 позивачу у період з лютого по квітень 2022 року нараховувалась та виплачувалась додаткова винагорода в розмірі 30 000,00грн. з розрахунку на місяць пропорційно часу проходження служби (а.с.164-167).

17.08.2022 представник позивача звернувся до відповідача з адвокатським запитом щодо нарахування та виплати позивачу додаткової винагороди у розмірі 100 000,00грн. в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії за 66 днів (а.с.137-139).

Листом відповідача від 19.08.2022 №101/4033 представнику позивача роз`яснено про відсутність належних підстав для нарахування та виплати ОСОБА_1 збільшеного розміру винагороди до 100 000,00грн., передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 (пропорційно часу участі у таких діях або заходах) з розрахунку на місяць (а.с.140-142)

Вважаючи протиправною бездіяльність відповідача щодо не виплати у повному обсязі додаткової винагороди, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 в розмірі 100 000,00грн. в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії у періоди з 24.02.2022 до 28.02.2022, з 01.03.2022 до 31.03.2022 та з 01.04.2022 до 30.04.2022, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, дослідивши надані позивачем та відповідачем докази, суд приходить до наступних висновків.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з приписів частини 2 статті 2 КАС України, відповідно до яких у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють: чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії): безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Відповідно до частини 1 статті 2 Закону України від 25.03.1992 №2232-ХІІ «Про військовий обов`язок і військову службу» (далі Закон №2232-XII) військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній з обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.

Військова служба є особливим видом публічної служби, тому її проходження передбачає особливе регулювання, а саме межі реалізації військовослужбовцями своїх службових прав у зв`язку з специфікою їх правового статусу, а також відносини щодо звільнення та проходження військової служби врегульовані як загальним законодавством України про працю, так і спеціальним законодавством.

При цьому, пріоритетними є норми спеціального законодавства, а норми трудового законодавства підлягають застосуванню лише у випадках, якщо спеціальними нормами не врегульовано спірних відносин, та коли про можливість такого застосування прямо зазначено у спеціальному законі.

Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлення єдиної системи їх соціального та правового захисту, гарантування військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливих умов для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулювання відносини у цій галузі визначено Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 №2011-ХІІ (далі Закон №2011-ХІІ).

Відповідно до статті 1 Закону №2011-ХІІ, соціальний захист військовослужбовців-діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.

Приписами статей 1-2 Закону №2011-XII визначено, що військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами. У зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.

Частиною першою статті 9 Закону № 2011-XII встановлено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Згідно з частиною 4 статті 9 Закону № 2011-XII, грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.

Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.

Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану» у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації в Україні введений воєнний стан з 24.02.2022, який неодноразово продовжувався та триває й до теперішнього часу.

28.02.2022 Кабінетом Міністрів України прийнято постанову №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», відповідно до пункту 1 якої установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі 30 000 гривень щомісячно (крім військовослужбовців строкової служби), а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

В подальшому до Постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 вносились зміни, проте у період спірних правовідносин по відношенню до військовослужбовців ЗСУ такі зміни не мали впливу на порядок та розміри виплати додаткової винагороди.

Аналізуючи наведені приписи пункту 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 суд зазначає, що умовами для виплати додаткової винагороди у розмірі 100 000,00грн в розрахунку на місяць є те, що військовослужбовці:

1) беруть безпосередню участь у бойових діях;

2) забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів.

За таких обставин, документальне підтвердження безпосередньої участі військовослужбовця у бойових діях є достатньою підставою для нарахування такому військовослужбовцю додаткової винагороди у розмірі 100 000,00грн.

Механізм та умови виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України визначений Порядком виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженим наказом Міністерства оборони України № 260 від 07.06.2018, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 26.06.2018 за № 745/32197 (далі - Порядок № 260).

Згідно з пунктом 2 вказаного Порядку грошове забезпечення військовослужбовця включає: щомісячні основні види грошового забезпечення; щомісячні додаткові види грошового забезпечення; одноразові додаткові види грошового забезпечення.

До щомісячних основних видів грошового забезпечення належать: посадовий оклад; оклад за військовим званням; надбавка за вислугу років.

До щомісячних додаткових видів грошового забезпечення належать: підвищення посадового окладу; надбавки; доплати; винагорода військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту; премія.

До одноразових додаткових видів грошового забезпечення належать: винагороди (крім винагороди військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту); допомоги.

Пунктом 3 Порядку №260 встановлено, що підставами для розрахунку та виплати основних і додаткових видів грошового забезпечення є: штат військової частини (установи, організації) (далі - військова частина); накази про призначення на посаду та зарахування до списків особового складу військової частини, про вступ до виконання обов`язків за посадою, в тому числі тимчасово, про зарахування в розпорядження; накази про встановлення та виплату основних і додаткових видів грошового забезпечення; накази про присвоєння військових звань; грошовий атестат або довідка про грошові виплати (за винятком осіб, призваних (прийнятих) на військову службу за контрактом, у тому числі під час проходження строкової військової служби).

Відповідно до пункту 17 Порядку №260, на період дії воєнного стану виплата грошового забезпечення особам офіцерського, старшинського, сержантського та рядового складу може встановлюватися за окремим рішенням Міністра оборони України.

Так, на момент коли виникли спірні правовідносини, було чинним рішення (телеграма) Міністра оборони України №248/1298 від 25.03.2022 (далі Телеграма №248/1298) абзацом 3 пункту 3 якого встановлювалось, що документальне підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, у період здійснення зазначених дій або заходів здійснювати на підставі таких документів:

1. бойовий наказ (бойове розпорядження);

2. журнал бойових дій (вахтовий журнал) або журнал ведення оперативної обстановки або бойове донесення (підсумкове, термінове, позатермінове) або постова відомість (під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад);

3. рапорт (донесення) командира підрозділу (групи) про участь кожного військовослужбовця (у тому числі або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях, у виконанні бойових (спеціальних) завдань.

Про підтвердження безпосередньої участі відряджених військовослужбовців у бойових діях або заходах надавати довідку командира військової частини (установи), до якої відряджений військовослужбовець.

Пунктом 4 Телеграми №248/1298 доручено командирам військових частин (установ), до яких відряджені військовослужбовці інших органів військового управління та військових частин (установ), щомісячно до 5 числа повідомляти військові частини (установи) за місцем штатної служби військовослужбовців про підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або заходах за минулий місяць за формою, наведеною в додатку №1 до цієї Телеграми.

Водночас суд вважає за необхідне зауважити, що посилання відповідача на Окреме доручення Міністра оборони України від 23.06.2022 №912/з/29, яким визначено та/або роз`яснено підстави встановлення/виплати додаткової винагороди, зокрема, в розмірі 100 000,00грн. та документальне підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії у період здійснення зазначених дій або заходів є необґрунтованим, оскільки таке було винесене після настання спірних правовідносин.

Так, позивачем до матеріалів справи надано довідки:

- Військової частини НОМЕР_2 -ІІ Міністерства оборони України від 03.05.2022 №2022/окп/38/1099 за підписом начальника штабу першого заступника командира оперативно-тактичного угрупування « ІНФОРМАЦІЯ_2 », відповідно до якої ОСОБА_1 приймав безпосередню участь у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії у періоди з 24.02.2022 по 28.02.2022, з 01.03.2022 по 31.03.2022, та з 01.04.2022 по 30.04.2022 (всього 66 днів). В якості підстави видачі зазначені: «наказ командира оперативно-тактичного угруповання « ІНФОРМАЦІЯ_2 » від 12.01.2022 №9, бойове розпорядження Головнокомандувача Збройних Сил України від 26.02.2022 №39/304/14/5т» (а.с.135);

- Військової частини НОМЕР_3 Міністерства оборони України від 29.04.2022 №1035/47/152 за підписом начальника штабу першого заступника командира військової частини НОМЕР_3 , згідно з якою капітан ОСОБА_1 старший офіцер оперативного чергового відділення оперативних чергових штабу ЗЗВ ВСП МОУ приймав безпосередню участь у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії у період з 02.04.2022 по 30.04.2022. В якості підстави видачі зазначено: «бойове розпорядження командира ОТУ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » №2022/ОКП/237/17 від 01.04.2022» (а.с.136)

Відтак, суд вважає за необхідне наголосити, що вказані довідки містять підстави їх видачі та відповідно довідки підтверджують безпосередню участь позивача у бойових діях, у зв`язку із чим позивач має право на отримання додаткової винагороди у розмірі 100 000,00грн.

Водночас суд зазначає, що недоліки в оформленні довідок від 03.05.2022 №2022/окп/38/1099 та від 29.04.2022 №1035/47/152 про які зазначає відповідач, не можуть свідчити, що позивач не приймав безпосередню участь у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії та відповідно не можуть бути підставою для позбавлення ОСОБА_1 права на отримання додаткової винагороди, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 у розмірі 100 000,00грн. в розрахунку на місяць пропорційно часу безпосередньої участі у бойових діях або у забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії

Жодних документів, які б підтверджували недійсність вищевказаних довідок під час розгляду даної справи, відповідачем не надано.

Разом з тим суд звертає увагу на доводи відповідача щодо неотримання у період з лютого по квітень 2022 року жодних належних підтверджуючих документів (довідок встановленого зразка) безпосередньої участі у бойових (спеціальних) завданнях із всебічного забезпечення діючих угрупувань військ (сил) Сил оборони держави безпосередньо в районі ведення бойових дій згідно бойових розпоряджень, наявність/надання яких є обов`язковою, що унеможливило прийняття управлінських рішень відповідачем щодо нарахування та виплати збільшеного розміру додаткової винагороди до 100 000,00грн. (пропорційно часу участі у таких діях або заходах) з розрахунку на місяць, та вважає за необхідне зазначити, що дійсно матеріали справи не містять доказів того, що відповідачу було відомо про існування вказаних Довідок від 03.05.2022 №2022/окп/38/1099 та від 29.04.2022 №1035/47/152.

Відтак, враховуючи необізнаність відповідача про існування вищевказаних довідок, суд дійшов висновку, що позовна вимога про визнання протиправною бездіяльності щодо неприйняття наказу про виплату позивачу додаткової винагороди у розмірі 100 000,00грн. в розрахунку на місяць пропорційно часу безпосередньої участі у бойових діях або у забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії за періоди з 24.02.2022 до 28.02.2022, з 01.03.2022 до 31.03.2022 та з 01.04.2022 до 30.04.2022 (всього за 66 днів), у відповідності до приписів Постанови Кабінету Міністрів України» від 28.02.2022 №168 є необґрунтованою та не підлягає задоволенню.

При цьому, суд не вбачає підстав для задоволенні позовних вимог шляхом зобов`язання відповідача прийняти наказ про виплату додаткової винагороди, адже такі дії стосуються процедурних моментів виконання рішення суду.

Разом з тим суд звертає увагу, що відповідно до витягів із наказів начальника ЗЗВ ВСП МОУ від 11.03.2022 №14, від 01.04.2022 №20 та від 03.05.2022 №27 позивачу у період з лютого по квітень 2022 року нараховувалась та виплачувалась додаткова винагорода в розмірі 30 000,00грн. з розрахунку на місяць пропорційно часу проходження служби (а.с.164-167).

Нарахування та виплата додаткової винагороди в розмірі 30 000,00грн. з розрахунку на місяць пропорційно часу проходження служби також підтверджується наданою до матеріалів справи копією довідки від 28.03.2023 №101/2040 «Про розміри основних видів грошового забезпечення, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премії відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 та Постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168» (а.с.185).

Тому, задля ефективного захисту прав і свобод позивача, суд вважає за необхідне зобов`язати відповідача провести нарахування та виплату позивачу додаткової винагороди, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 у розрахунку 100 000,00 грн. на місяць пропорційно часу безпосередньої участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів з 24.02.2022 до 28.02.2022, з 01.03.2022 до 31.03.2022 та з 01.04.2022 до 30.04.2022, з урахуванням раніше виплачених сум.

Згідно з частиною 1 статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною 1 статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (частина 2 статті 77 КАС України).

На підставі системного аналізу положень законодавства України, доказів, наявних в матеріалах справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог позивача.

Оскільки позивачем, в силу положень Закону України «Про судовий збір», судовий збір не сплачувався, то відповідно розподіл судових витрат не проводиться.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 8-10, 14, 90, 143, 241-246, 250 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) до Запорізького зонального відділу Військової служби правопорядку Міністерства оборони України (69063, м.Запоріжжя, вул. Земського лікаря Лукашевича, буд. 2; ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, - задовольнити частково.

Зобов`язати Запорізький зональний відділ Військової служби правопорядку Міністерства оборони України (69063, м. Запоріжжя, вул. Земського лікаря Лукашевича, буд. 2; ) нарахувати (встановити) та виплатити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний код ІНФОРМАЦІЯ_3 ) додаткову винагороду, передбачену Постановою Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28.02.2022 № 168 у розрахунку 100000,00 грн. на місяць пропорційно часу безпосередньої участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів з 24.02.2022 до 28.02.2022, з 01.03.2022 до 31.03.2022 та з 01.04.2022 до 30.04.2022, з урахуванням раніше виплачених сум.

В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його (її) проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення складено у повному обсязі та підписано 08.05.2023.

Суддя І.В.Садовий