Справа № 420/1535/23
Суддя: Бойко О.Я.
Дата ухвалення: 2023-05-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/1535/23
УХВАЛА
05 травня 2023 року м. Одеса
Одеський окружний адміністративний суд у складі:
Головуючої судді Бойко О.Я.,
розглянувши у порядку письмового провадження питання про витребування доказів по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військово-медичного клінічного центру Південного регіону, Військової частини НОМЕР_1 про визнання противоправною бездіяльність та зобов`язати провести перерахунок грошового забезпечення,-
До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Військово-медичного клінічного центру Південного регіону, Військової частини НОМЕР_1 , в якому позивач просить:
- визнати протиправною бездіяльність Військово-медичного клінічного центру Південного регіону, яка полягає у не застосуванні пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" в редакції чинній з 29.01.2020 при обчисленні ОСОБА_1 в період з 29.01.2020 по 21.09.2022 року включно розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, а саме не визначення розміру посадового окладу та окладу за військове звання шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня відповідного календарного року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 14 вказаної постанови;
- зобов`язати Військово-медичний клінічний центр Південного регіону провести перерахунок грошового забезпечення та доплатити ОСОБА_1 : за період з 29.01.2020 по 31.12.2020 включно належні з урахуванням проведених раніше виплат суми грошового забезпечення, обчисленого із розмірів посадового окладу 4200,00 грн. на місяць та окладу за військовим званням 1770,00 грн. на місяць, визначених з урахуванням пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" в редакції чинній з 29.01.2020 шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, а саме встановленого Законом України від 14.11.2019 № 294-ІХ «Про Державний бюджет України на 2020 рік» на 01.01.2020, на відповідні тарифні коефіцієнти; за період з 01.01.2021 по 31.12.2021 включно належні з урахуванням проведених раніше виплат суми грошового забезпечення, обчисленого із розмірів посадового окладу 4540,00 грн. на місяць та окладу за військовим званням 1910,00 грн. на місяць, визначених з урахуванням пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" в редакції чинній з 29.01.2020 шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, а саме встановленого Законом України від 15.12.2020 № 1082-ІX «Про Державний бюджет України на 2021 рік» на 01.01.2021, на відповідні тарифні коефіцієнти; за період з 01.01.2022 по 21.09.2022 включно належні з урахуванням проведених раніше виплат суми грошового забезпечення, обчисленого із розмірів посадового окладу 4960,00 грн. на місяць та окладу за військовим званням 2080,00 грн. на місяць, визначених з урахуванням пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" в редакції чинній з 29.01.2020 шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, а саме встановленого Законом України від 02.12.2021 № 1928-1X «Про Державний бюджет України на 2022 рік» на 01.01.2022, на відповідні тарифні коефіцієнти; за період з 29.01.2020 по 21.09.2022 включно належні з урахуванням проведених раніше виплат суми грошової допомоги для оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань у розмірі місячного грошового забезпечення, обчисленого із розмірів посадового окладу в період з 29.01.2020 по 31.12.2020 4200,00 грн. на місяць, з 01.01.2021 по 31.12.2021 4540,00 грн. на місяць, з 01.01.2022 по 21.09.2022 4960,00 грн. на місяць та розміру окладу за військове звання з 29.01.2020 по 31.12.2020 1770,00 грн. на місяць, з 01.01.2021 по 31.12.2021 1910,00 грн. на місяць, з 01.01.2022 по 21.09.2022 2080,00 грн. на місяць, визначених з урахуванням пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" в редакції чинній з 29.01.2020 шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, а саме встановленого Законом України від 14.11.2019 № 294-IX «Про Державний бюджет України на 2020 рік» на 01.01.2020, Законом України від 15.12.2020 № 1082-IX «Про Державний бюджет України на 2021 рік» на 01.01.2021, Законом України від 02.12.2021 № 1928-1X «Про Державний бюджет України на 2022 рік» на 01.01.2022 на відповідні тарифні коефіцієнти; належну з урахуванням проведених раніше виплат грошову компенсацію за невикористані дні щорічної оплачуваної відпустки у зв`язку зі звільненням з військової служби, нараховану із грошового забезпечення, обчисленого із розміру посадового окладу 4960,00 грн. та розміру окладу за військове звання 2080,00 грн., визначених з урахуванням пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" в редакції чинній з 29.01.2020 шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, а саме встановленого Законом України від 02.12.2021 № 1928-1X «Про Державний бюджет України на 2022 рік» на 01.01.2022, на відповідні тарифні коефіцієнти; належну з урахуванням проведених раніше виплат одноразову грошову допомогу, передбачену ч. 2 статті 15 закону № 2011-ХІІ у зв`язку зі звільненням з військової служби в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби на день звільнення, обчисленого із розміру посадового окладу 4960,00 грн. та розміру окладу за військове звання 2080,00 грн., визначених з урахуванням пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" в редакції чинній з 29.01.2020 шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, а саме встановленого Законом України від 02.12.2021 № 1928-1X «Про Державний бюджет України на 2022 рік» на 01.01.2022, на відповідні тарифні коефіцієнти.
Так, суд встановив, що предметом розгляду вказаної справи є питання щодо перерахунку розміру грошового забезпечення позивача, а саме: розміру посадового окладу та окладу за військове звання позивача та визначених на їх підставі матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, допомоги для оздоровлення, грошової компенсації за невикористані дні щорічної оплачуваної відпустки та одноразової грошової допомоги, з 29.01.2020 у зв`язку із зміною розміру прожиткового мінімуму станом на 01.01.2020, на 01.01.2021 та на 01.01.2022 на підставі пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 в редакції, що діє з 29.01.2020.
При цьому, в обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що він проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 , яка перебуває на фінансовому забезпеченні у Військово-медичному клінічному центрі Південного регіону та наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 21.09.2022 № 205 звільнений з військової служби та виключений зі списків особового складу з 21.09.2022.
Також представник позивача повідомив, що він звернувся за місцем проходження служби позивача із адвокатським запитом щодо надання інформації про виплачені йому суми грошового забезпечення та розрахунку при звільненні та, у разі невірного розрахунку таких сум, із проханням здійснити перерахунок та доплату належного позивачу за 2020-2022 роки грошового забезпечення (основних та додаткових видів грошового забезпечення) обчисленого шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14.
Не отримавши відповідь на вказаний адвокатський запит та доплату грошового забезпечення, позивач звернувся до суду із вказаним адміністративним позовом.
Також суд встановив, що 31.03.2023 від відповідача, військової частини НОМЕР_1 , надійшов відзив на позовну заяву, в якому він повідомив, що позивач проходив службу у військовій частині НОМЕР_1 з 12.03.2022 по 21.09.2022 та його посадовий оклад та оклад за військове звання були визначені у день зарахування до вказаної військової частини, тобто 12.03.2022.
Таким чином, відповідач звернув увагу, що до 12.03.2022 позивач проходив військову службу в іншій військовій частині, а тому у нього не було повноважень визначати позивачу посадовий оклад та оклад за військовим званням за період до 12.03.2022.
Враховуючи встановлені обставини, суд дійшов висновку про необхідність витребувати у позивача обґрунтування щодо заявлених позовних вимог до відповідача про перерахунок його грошового забезпечення з 29.01.2020 з урахуванням даних, що позивач проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 , починаючи з 12.03.2022.
Відповідно до ч. 3. ст. 80 КАС України, про витребування доказів за власною ініціативою або за клопотанням учасника справи, або про відмову у витребуванні доказів суд постановляє ухвалу.
Приписами ч. 4 ст. 9 КАСУ визначено, що суд вживає визначені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.
Зупинення провадження в адміністративній справі - це тимчасове припинення вчинення у справі будь-яких процесуальних дій у зв`язку з обставинами, що перешкоджають розглядові справи, до моменту, коли ці обставини перестануть існувати або будуть вчинені необхідні дії.
З урахуванням того, що судом витребувані документи, підготовка яких займе певний час, суд вважає за необхідне зупинити провадження по справі з метою дотримання процесуальних прав осіб, що приймають участь у справі, а також надання сторонам можливості бути обізнаними, про докази, які наявні у спірних правовідносинах та не надані відповідачем по справі, як того вимагає закон (ст. 162 КАСУ).
З огляду на необхідність дотримання судом вказаних процесуальних гарантій, з метою забезпечення принципу рівності сторін по справі та забезпечення справедливого балансу, суд приходить до висновку про необхідність зупинення провадження по справі.
Статтею 236 КАС України визначено, що суд зупиняє провадження у справі в разі: направлення судового доручення щодо збирання доказів до надходження ухвали суду, який виконував доручення, про виконання доручення або неможливість виконання доручення.
Положення цієї норми передбачає обов`язок суду зупинити провадження у разі об`єктивної неможливості розгляду справи.
При цьому, ця норма також передбачає умову - коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.
На думку суду, витребування зазначеного рішення становить об`єктивну неможливість розгляду справи без отримання цих доказів.
Аналогія закону це засіб заповнення прогалин у законодавстві, який полягає в застосуванні до нього іншої норми закону, яка регламентує подібні відносини.
На другій стадії процесу правозастосування при виборі та аналізі норми права, яка має бути застосована до конкретного випадку, іноді виявляється відсутність такої норми. Тобто, виникає ситуація, в якій конкретне рішення спірного питання повністю або в якійсь частині законом не передбачено є прогалина в законодавстві.
Способи ж подолання прогалин це ті правові інструменти, які дозволяють в процесі правозастосування миттєво вирішити казус, що перебуває у сфері правового регулювання, якщо нормами права його безпосередньо не передбачено. Правозастосувач долає прогалину. Тому суду надається право вирішувати такого роду справи за допомогою аналогії закону.
Вказане знайшло своє відображення у ч.6 ст. 7 КАС України, яка визначає, що у разі відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини, суд застосовує закон, що регулює подібні правовідносини (аналогія закону), а за відсутності такого закону суд виходить із конституційних принципів і загальних засад права (аналогія права). Аналогія закону та аналогія права не застосовується для визначення підстав, меж повноважень та способу дій органів державної влади та місцевого самоврядування.
Отже, застосовуючи аналогію закону, суд вважає за необхідне зупинити провадження по справі № 420/1535/23 до отримання витребуваних доказів на підставі п. 6 ч. 2 ст. 236 КАС України з метою дотримання конвенційних принципів щодо забезпечення справедливого балансу і рівності сторін.
Керуючись ст. ст. 80, 236 КАС України, суд, -
1.Витребувати у ОСОБА_1 обґрунтування щодо заявлених позовних вимог до відповідача про перерахунок його грошового забезпечення з 29.01.2020 з урахуванням даних, що позивач проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 , починаючи з 12.03.2022.
2.Витребувані докази по справі надати до суду до 18 травня 2023 року.
3.Зупинити провадження по справі № 420/1535/23 до моменту отримання витребуваних доказів.
Ухвала в частині витребування доказів не належить до окремого оскарження.

Ухвала набирає законної сили у строки, визначені ст.256 КАС України.

Ухвала в частині зупинення може бути оскаржена до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо ухвалу прийнято в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.Я. Бойко