Справа № 807/1280/15
Суддя: Гаврилко С.Є.
Дата ухвалення: 2023-05-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

08 травня 2023 рокум. Ужгород№ 807/1280/15

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Гаврилка С.Є., суддів: Микуляк П.П., Скраль Т.В. розглянувши в письмовому проваджені заяву про встановлення контролю за виконанням рішення Закарпатського окружного адміністративного суду в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Державної казначейської служби України, Головного управління Державної казначейської служби України у Закарпатській області про визнання протиправним і скасування наказу, поновлення на посаді та стягнення заробітку за час вимушеного прогулу, -

ВСТАНОВИВ:

03 липня 2015 року до Закарпатського окружного адміністративного суду звернувся з позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) (далі по тексту позивач) до Державної казначейської служби України (01601. м.Київ, вул. Бастіона, 6, ) (далі по тексту відповідач 1), Головного управління Державної казначейської служби України в Закарпатській області (88000, Закарпатська область, м. Ужгород, вул. П. Мирного, 2а, ) (далі по тексту відповідач 2), яким просить суд: "1. Відкрити провадження у адміністративній справі; 2. Визнати протиправним та скасувати наказ Державної казначейської служби України від 05 червня 2015 року № 510-о "Про звільнення ОСОБА_1 "; 3. Поновити ОСОБА_1 на посаді начальника Головного управління Державної казначейської служби України в Закарпатській області з 13 червня 2015 року; 4.Стягнути з Головного управління Державної казначейської служби України в Закарпатській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 13 червня 2015 року по день ухвалення судового рішення".

Згідно протоколу від 03 липня 2015 року за результатами автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено головуючого суддю Шешеня О.М., суддів Скраль Т.В. та Микуляк П.П. (а.с. 1).

Ухвалою суду від 03 липня 2015 року відкрито провадження у адміністративній справі за вказаним позовом.

31 липня 2017 року ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду провадження в адміністративній справі № 807/1280/15 за позовною заявою ОСОБА_1 до Державної казначейської служби України, Головного управління Державної казначейської служби України в Закарпатській області про визнання протиправним і скасування наказу, поновлення на посаді та стягнення заробітку за час вимушеного прогулу було зупинено до вирішення Конституційним Судом України конституційної справи за зверненням Верховного Суду України, 47 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України положень Закону України "Про очищення влади" та набрання відповідним рішенням законної сили (а.с.а.с. 88-90).

10 квітня 2019 року суддя ОСОБА_2 (головуючий суддя у даній адміністративній справі) відрахований із штату суду, як такий, що звільнений у відставку та згідно статті 31 КАС України адміністративну справу № 807/1280/15, передано на повторний автоматизований розподіл за результатами якого визначено головуючого суддю по вказаній справі Гаврилка С.Є..

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 15 квітня 2019 року було прийнято до розгляду дану адміністративну справу на стадії зупинення провадження.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 03 лютого 2020 року було поновлено провадження в даній адміністративній справі.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 29 квітня 2020 року було закрито підготовче провадження та призначено дану справу до судового розгляду по суті.

Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 25 травня 2020 року позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано наказ Державної казначейської служби України від 05 червня 2015 року № 510-о "Про звільнення ОСОБА_1 ". Поновлено ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на займаній до звільнення посаді начальника Головного управління Державної казначейської служби України у Закарпатській області з 13 червня 2015 року. Стягнуто із Головного управління Державної казначейської служби України у Закарпатській області () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) середній заробіток за весь час вимушеного прогулу, а саме з 13 червня 2015 року по 25 травня 2020 року, із утриманням із цієї суми обов`язкових податків та зборів у розмірі 471324 (чотириста сімдесят одна тисяча триста двадцять чотири гривні) грн. Допущено негайне виконання рішення в частині поновлення ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на займаній до звільнення посаді начальника Головного управління Державної казначейської служби України у Закарпатській області з 13 червня 2015 року та в частині стягнення на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) середнього заробітку за час вимушеного прогулу у межах суми стягнення за один місяць у розмірі 6841,80 (шість тисяч вісімсот сорок одна гривня 80 копійок) гривень.

20 жовтня 2020 року Восьмий апеляційний адміністративний суд апеляційну скаргу на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 25 травня 2020 року у справі № 807/1280/15 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної казначейської служби України в Закарпатській області, Державної казначейської служби України, про визнання протиправним і скасування наказу, поновлення на посаді та стягнення заробітку за час вимушеного прогулу лишив без задоволення, а рішення від 25 травня 2020 року без змін.

Ухвалою Верховного суду від 23 червня 2021 року касаційне провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Державної казначейської служби України, Головного управління Державної казначейської служби України у Закарпатській області про визнання протиправним і скасування наказу, поновлення на посаді та стягнення заробітку за час вимушеного прогулу, провадження у якій відкрито за касаційною скаргою Державної казначейської служби України на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 25 травня 2020 року і постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 20 жовтня 2020 року закрито.

02 травня 2023 року на адресу Закарпатського окружного адміністративного суду надійшла заява позивача в порядку статті 382 КАС України, у якій, просив суд: "Зобов`язати Державну казначейську службу України подати у встановлений судом строк Звіт про виконання рішення Закарпатського окружного адміністративного суду №807/1280/15 від 25 травня 2020 в частині визнання протиправним та скасування наказу Державної казначейської служби України від 05 червня 2015 року № 510-о "Про звільнення ОСОБА_1 " та поновлення ОСОБА_1 на займаній до звільнення посаді начальника Головного управління Державної казначейської служби України у Закарпатській області з 13 червня 2015 року.". Заяву мотивовано тим, що відповідач не виконав судове рішення по даній справі, оскільки станом на день подання даної заяви позивача не поновлено на роботі (Т. 11 а.с.а.с. 182, 183).

Оцінюючи наявність підстав щодо можливості для задоволення вказаної заяви суд, зазначає наступне.

Відповідно до статті 382 частин 1, 2 КАС України, суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення. За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання постанови суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання постанови, штраф у розмірі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

З аналізу викладених норм вбачається, що зобов`язання суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення є правом суду, а не його обов`язком.

Європейський Суд з прав людини звертав увагу, що судове та виконавче провадження є першою та другою стадіями у загальному провадженні (рішення у справі "Скордіно проти Італії" (Scordino v. Italy). Таким чином, виконання рішення не відокремлюється від судового розгляду і провадження повинно розглядатися загалом (рішення у справі п.п. 18 рішення "Ліпісвіцька проти України" №11944/05 від 12.05.2011 року).

Крім того, у рішеннях Європейського Суду з прав людини у справах "Бурдов проти Росії" від 07.05.2002, "Ромашов проти України" від 27.07.2004, "Шаренок проти України" від 22.02.2004 зазначається, що право на судовий захист було б ілюзорним, якби правова система держави дозволяла щоб остаточне зобов`язувальне рішення залишалося бездієвим на шкоду одній із сторін; виконання рішення, винесеного будь-яким судом, має вважатися невід`ємною частиною судового процесу.

Держава несе відповідальність за виконання остаточних рішень, якщо чинники, які затримують чи перешкоджають їх повному й вчасному виконанню, перебувають у межах контролю органів влади (рішення у справі "Сокур проти України" (Sokur v. Ukraine), №29439/02, від 26.04.2005, та у справі "Крищук проти України" (Kryshchuk v. Ukraine), №1811/06, від 19.02.2009).

Аналіз зазначених вище рішень Європейського Суду з прав людини свідчить про те, що з метою забезпечення права особи на ефективний судовий захист в адміністративному судочинстві існує інститут судового контролю за виконанням судового рішення. Судовий контроль - це спеціальний вид провадження в адміністративному судочинстві, відмінний від позовного, що має спеціальну мету та полягає не у вирішенні нового публічно-правового спору, а у перевірці всіх обставин, що перешкоджають виконанню такого рішення суду та відновленню порушених прав особи-позивача.

Згідно зі статтею 124 Конституції України, судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. Суб`єктами, на яких поширюється обов`язковість судових рішень являються всі органи державної влади і органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, посадові чи службові особи та громадяни.

При цьому, суд звертає увагу, що відповідно до приписів статті 14 частини 2 КАС України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Відповідно до статті 370 КАС України, судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

З вищевикладеного вбачається, що рішення суду, яке набрало законної сили є обов`язковим для учасників справи. Це забезпечується, в першу чергу, через примусове виконання судових рішень відповідно до Закону України "Про виконавче провадження". Судовий контроль у формі зобов`язання подати звіт, також є формою забезпечення виконання судових рішень.

Стаття 382 КАС України, яка регулює питання судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах, не встановлює часових меж протягом яких, зокрема, позивач може звернутися до суду з питанням про встановлення відповідного контролю. Відтак законодавцем передбачено, що судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах може бути вставлений протягом всього часу невиконання судового рішення суб`єктом владних повноважень, що має місце у спірному випадку.

Зобов`язання суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання рішення суду, є правовим наслідком судового рішення.

Враховуючи заяву позивача про встановлення судового контролю за виконанням рішення, предмет спору даної справи, суд вважає за необхідне встановити місячний строк для подання до суду звіту про виконання рішення з дати отримання цієї ухвали.

При цьому, суд зазначає, що вирішуючи питання подання звіту, суд не вирішує по суті питання щодо виконання чи невиконання судового рішення. Це є процесуальний момент щодо зобов`язання суб`єкта владних повноважень відзвітуватися щодо виконання рішення, а вже за наслідком розгляду звіту або в разі неподання такого звіту суд може вжити інші процесуальні заходи в порядку судового контролю за виконанням судових рішень відповідно до статті 382 КАС України.

Керуючись статтями 248, 382 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення контролю за виконанням рішення Закарпатського окружного адміністративного суду в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Державної казначейської служби України, Головного управління Державної казначейської служби України у Закарпатській області про визнання протиправним і скасування наказу, поновлення на посаді та стягнення заробітку за час вимушеного прогулу - задовольнити.

Зобов`язати Державну казначейську службу України у місячний строк з дати отримання цієї ухвали подати до Закарпатського окружного адміністративного суду звіт про повне виконання рішення суду від 807/1280/15 від 25 травня 2020 року.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено КАС України. Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями). Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Головуючий суддя Судді: С.Є. Гаврилко П.П. Микуляк Т.В. Скраль