Справа № 380/14234/22
Суддя: Хобор Романа Богданівна
Дата ухвалення: 2023-05-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 травня 2023 рокуЛьвівСправа № 380/14234/22 пров. № А/857/3448/23
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючої судді Хобор Р.Б.,

суддів Бруновської Н.В., Шавеля Р.М.

з участю секретаря судового засідання Зінчук Ю.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 04 січня 2023 року про залишення позовної заяви без розгляду, постановлену суддею Чаплик І.Д. у м. Львові в порядку письмового провадження у справі № 380/14234/22 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Дрогобицької міської ради Львівської області про скасування рішення,

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася до суду з позовом у якому просить суд визнати протиправним та скасувати рішення Виконавчого комітету Дрогобицької міської ради Львівської області від 24.01.2022 № 27 «Про вивільнення земельної ділянки від самовільно встановленої малої архітектурної форми (металевих воріт) за адресою: АДРЕСА_1 ».

Ухвалою від 19.12.2022 року суд залишив позовну заяву без руху з підстав не надання до суду клопотання про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду з обґрунтуванням причин поважності пропуску такого строку.

30.12.2022 року представник позивачки подав заяву про усунення недоліків позовної заяви. У заяві позивачка просить поновити строк звернення до суду з позовом у зв`язку із запровадженням в Україні воєнного стану.

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 04 січня 2023 року адміністративний позов залишено без розгляду через відсутність підстав для поновлення строку звернення до суду.

Не погодившись із цією ухвалою, її оскаржила позивачка, подавши апеляційну скаргу, у якій просить скасувати цю ухвалу.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги, позивачка зазначає те, що суд першої інстанції, при прийнятті ухвали, порушив норми процесуального права та діяв передчасно.

Заслухавши суддю доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд при розгляді цієї справи виходить з наступних міркувань.

Відповідно до частини 1 статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Аналіз наведених норм вказує на те, що строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. При цьому перебіг такого строку починається з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відтак, для визначення початку перебігу строку для звернення до суду, необхідно встановити час коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів.

Законом передбачено встановлення строків звернення до суду з відповідними позовними заявами, з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними, передбачених КАС України, певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Отже, право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду, якими чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Рішенням Конституційного Суду України від 13.12.2011 року № 17-рп/2011 визначено, що держава може встановленням відповідних процесуальних строків обмежувати строк звернення до суду, що не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя.

Поважними причинами визнаються лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

Апеляційний суд встановив те, що 24.01.2022 року Виконавчий комітет Дрогобицької міської ради Львівської області прийняв рішення № 27 «Про вивільнення земельної ділянки від самовільно встановленої малої архітектурної форми (металевих воріт) за адресою: АДРЕСА_1 ». Цього ж дня відповідач опублікував його на офіційному веб-сайті Дрогобицької міської ради Львівської області.

Отже, момент коли позивачка повинна була дізнатися про вищезгадане рішення є час його опублікування, тобто 24.01.2022 року.

Натомість позивачка оскаржила до суду це рішення, подавши відповідний позов, лише 13.10.2022 року.

Тобто позивачка пропустила шестимісячний строк звернення до суду, який відраховується з моменту коли позивачка повинна була дізнатися про оскаржене рішення, тобто з 25.01.2022 року.

Пропуск строку звернення до суду позивачка обґрунтовує введенням в Україні воєнного стану.

Проте, як вірно встановив суд першої інстанції, сам лише факт запровадження воєнного стану на території України, без обґрунтування неможливості звернення позивачки до суду у передбачені КАС Україні строки, без надання відповідних доказів того, як саме введення воєнного стану вплинуло на позивачку, не може вказувати на наявність об`єктивних причин та перешкод для своєчасної подачі позовної заяви та вважатися безумовною причиною для поновлення цих стоків.

З приводу пояснень позивачки про те, що із цим позовом вона звернулася у найкоротший строк після повернення позовної заяви, тобто вдруге, апеляційний суд встановив те, що вперше позивачка звернулася 06.09.2022 року, що також здійснено за медами шестимісячного строку звернення до суду.

Аналіз практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) свідчить про те, що у процесі прийняття рішень стосовно поновлення строків звернення до суду або оскарження судового рішення, ЄСПЛ виходить із наступного: 1) поновлення пропущеного строку звернення до суду або оскарження судового рішення є порушенням принципу правової визначеності, відтак у кожному випадку таке поновлення має бути достатньо виправданим та обґрунтованим; 2) поновленню підлягає лише той строк, який пропущений з поважних причин, внаслідок непереборних, незалежних від волі та поведінки особи обставин; 3) оцінка поважності причин пропуску строку має здійснюватися індивідуально у кожній справі; 4) будь-які поважні причини пропуску строку не можуть розцінюватися як абсолютна підстава для поновлення строку; 5) необхідно враховувати тривалість пропуску строку, а також можливі наслідки його відновлення для інших осіб.

Враховуючи тривалість пропуску строку звернення до суду та відсутність поважних причин пропуску строку, поновлення пропущеного строку у цьому правовому спорі не буде виправданим та буде порушувати принцип правової визначеності.

Відповідно до статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, апеляційний суд дійшов висновку про те, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, апеляційний суд вважає доводи апеляційної скарги безпідставними та такими, що не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржену ухвалу суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 308, 310, 315, 316, 321, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 04 січня 2023 року про залишення позовної заяви без розгляду в справі № 380/14234/22 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуюча суддя Р. Б. Хобор
судді Н. В. Бруновська
Р. М. Шавель
Постанова складена 04.05.2023 року