Справа № 420/3083/23
Суддя: Василяка Д.К.
Дата ухвалення: 2023-05-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/3083/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2023 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Василяки Д.К., розглянувши в письмовому провадженні у порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (вул. Набережна Перемоги, 26, м.Дніпро, 49000, ), Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (вул. Канатна, 83, м.Одеса, 65012, ) про визнання неправомірними дії, зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області в якому позивач просить суд:

визнати неправомірними дії Головного управління пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та Головного управління пенсійного фонду України в Одеській області стосовно відмови ОСОБА_1 в призначенні пенсії по інвалідності;

скасувати рішення Головного управління пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 07.11.2022 № 75 та від 26.12.2022 № 75 про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії по інвалідності;

зобов`язати Головне управління пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та Головне управління пенсійного фонду України в Одеській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період проходження військової служби за контрактом, починаючи з 04.06.2013 по 13.02.2017 включно відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»;

зобов`язати Головне управління пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та Головне управління пенсійного фонду України в Одеській області призначити, нарахувати та виплачувати ОСОБА_1 пенсію по інвалідності відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», починаючи з дати встановлення групи інвалідності - 22.08.2022 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що з метою призначення пенсії по інвалідності, 31.10.2022 позивач звернувся з відповідною заявою та додатками до неї до органів Пенсійного фонду України через вебпортал електронних послуг Пенсійного фонду України.

Надалі, на електронну адресу позивача надійшла відповідь від відділу призначення пенсій, надання житлових субсидій та пільг управління пенсійного забезпечення Головного управління пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 07.11.2022 № 87875/01-16 відповідно до якої ОСОБА_1 повідомлено, що Головним управлінням пенсійного фонду України в Дніпропетровській області прийнято Рішення від 07.11.2022 № 75 про відмову в призначенні пенсії по інвалідності.

Не погоджуючись з вказаним вище спірним розрахунком. Позивач звернувся з відповідними запитами на адреси військової частини НОМЕР_2 та Одеського територіального архівного відділу Галузевого державного архіву Міністерства оборони України для встановлення нарахування грошового забезпечення ОСОБА_1 (у т.ч. сплати єдиного соціального внеску) під час проходження останнім військової служби за контрактом з 04.06.2013 по 13.02.2017.

В подальшому, на адресу Позивача надійшла відповідь військової частини НОМЕР_2 від 19.11.2022 № 475/13-519, разом із довідкою про нараховане та виплачене грошове забезпечення ОСОБА_1 з січня 2016 року по лютий 2017 року включно.

Крім того, командуванням військової частини НОМЕР_2 роз`яснено позивачу, що відповідно до Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» згаданою військовою частиною нараховується єдиний соціальний внесок на всі виплати військовослужбовців, що підлягають оподаткуванню та за вказаний вище період заборгованість по перерахуванню податків та внесків до відповідних фондів у військової частини НОМЕР_2 відсутня.

До того ж, командуванням військової частини НОМЕР_2 зазначено, що подача персоніфікованих відомостей про грошове забезпечення та сплату страхових внесків військовослужбовців Збройних Сил України розпочата з 01.06.2022, тобто після звільнення Позивача з військової служби за контрактом.

Надалі, на адресу Позивача надійшла відповідь Одеського територіального архівного відділу Галузевого державного архіву Міністерства оборони України від 20.12.2022 № B-879/998, відповідно до якої в архівних документах військових частин НОМЕР_2 i A2408 відображено нарахування грошового забезпечення ОСОБА_1 з січня 2013 року по грудень 2015 року включно.

Беручи до уваги викладене, під час проходження Позивачем військової служби за контрактом з 04.06.2013 по 13.02.2017 включно, останній отримував відповідне грошове забезпечення за вказаний проміжок часу, а військовою частиною з його грошового забезпечення утримувався єдиний соціальний внесок на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування за період проходження військової служби.

Як зазначає позивач у нього лише з 11.05.2011 по 31.01.2022 включно, тобто не враховуючи страховий стаж з 01.02.2022 до дати встановлення інвалідності, або ж подачі повторного звернення для призначення пенсії по інвалідності, становить 6 років і 3 місяці, тобто на 2 роки і 3 місяці більше, ніж мінімальний необхідний страховий стаж для призначення останньому пенсії по інвалідності.

У зв`язку з викладеним, 21.12.2022 позивач повторно звернувся з відповідною заявою та з отриманими від вказаних вище суб`єктів владних повноважень додатками (відповідями з військової частини НОМЕР_2 , Одеського територіального архівного відділу Галузевого державного архіву Міністерства оборони України та Головного управління Державної податкової служби України в Одеській області) до неї до органів Пенсійного фонду України через вебпортал електронних послуг Пенсійного фонду України з метою перерахунку страхового стажу ОСОБА_1 та призначення останньому пенсії по інвалідності.

Незважаючи на викладене, 28.12.2022 на електронну адресу Позивача надійшла відповідь Головного управління пенсійного фонду України в Одеській області від 28.12.2022 № 1500-0213-8/135482 відповідно до якого ОСОБА_1 стало відомо, що Головним управлінням пенсійного фонду України в Дніпропетровській області прийнято Рішення від 26.12.2022 № 75 про відмову в призначенні пенсії по інвалідності.

Позивач вважає дії відповідачів стосовно відмови йому в призначенні пенсії по інвалідності є протиправними та незаконними, а тому згадане Рішення підлягає скасуванню, у зв`язку із чим звернувся до суду з даним позовом.

Ухвалою суду відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

16.03.2024 року від представника відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області до суду надійшов відзив в якому заперечує проти позову та вказує, що період за 2016-2017 з довідки від 19.11.2022 № 475/13-519 не взято до уваги, оскільки дані, що зазначені у довідці суми грошового забезпечення відсутні в Індивідуальних відомостях про застраховану особу. З урахуванням вищезазначеного, у позивача відсутнє право на призначення пенсії по інвалідності III групи відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" оскільки недостатньо страхового стажу на день встановлення інвалідності передбаченого для його віку.

Дослідивши матеріали справи, а також обставини, якими обґрунтовуються вимоги та заперечення проти позову, докази, якими вони підтверджуються, суд встановив наступне: ОСОБА_1 звернувся до органів Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії по інвалідності.

Головне управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області у порядку екстериторіальності за наслідками розгляду вищезазначеної заяви позивача рішенням від 07.11.2022 №75 відмовило йому у призначенні пенсії по інвалідності, оскільки статтею 32 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що особи, яким установлено III група інвалідності, мають право на пенсію по інвалідності за наявності страхового стажу на час настання інвалідності або на день звернення за пенсією 4 роки (віком від 29 років до досягнення особою 31 року включно). Однак страховий стаж позивача становить 3 роки 3 місяці 21 день.

На звернення позивача, Військовою частиною НОМЕР_2 надано відповідь від 19.11.2022 року №475/13-519 разом із Довідкою про нараховане та виплачене грошове забезпечення ОСОБА_1 з січня 2016 року по лютий 2017 року включно. Крім того роз`яснено позивачу, що відповідно до Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» (далі - Закон № 2464-VI) згаданою військовою частиною нараховується єдиний соціальний внесок на всі виплати військовослужбовців, що підлягають оподаткуванню та за вказаний вище період заборгованість по перерахуванню податків та внесків до відповідних фондів у військової частини НОМЕР_2 відсутня. До того ж, командуванням військової частини НОМЕР_2 зазначено, що подача персоніфікованих відомостей про грошове забезпечення та сплату страхових внесків військовослужбовців Збройних Сил України розпочата з 01.06.2022 року.

Також позивачу надана відповідь Одеського територіального архівного відділу Галузевого державного архіву Міністерства оборони України від 20.12.2022 № B-879/998, відповідно до якої в архівних документах військових частин НОМЕР_2 i A2408 відображено нарахування грошового забезпечення ОСОБА_1 з січня 2013 року по грудень 2015 року включно.

26.12.2022 року ГУ ПФУ в Дніпропетровській області прийнято рішення №75, яким відмовлено позивачу у призначенні пенсії по інвалідності, оскільки загальний стаж складає 3 роки 3 місяці 21 день, період за 2016-2017 з довідки від 19.11.2022 № 475/13-519 не взято до уваги, оскільки дані, що зазначені у довідці суми грошового забезпечення відсутні в Індивідуальних відомостях про застраховану особу.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 32 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон №1058-ІV) особи, яким установлено інвалідність, мають право на пенсію по інвалідності, залежно від групи інвалідності, за наявності такого страхового стажу на час настання інвалідності або на день звернення за пенсією: для осіб з інвалідністю I групи: до досягнення особою 25 років включно - 1 рік; від 26 років до досягнення особою 28 років включно - 2 роки; від 29 років до досягнення особою 31 року включно - 3 роки; від 32 років до досягнення особою 34 років включно - 4 роки; від 35 років до досягнення особою 37 років включно - 5 років; від 38 років до досягнення особою 40 років включно - 6 років; від 41 року до досягнення особою 43 років включно - 7 років; від 44 років до досягнення особою 48 років включно - 8 років; від 49 років до досягнення особою 53 років включно - 9 років; від 54 років до досягнення особою 59 років включно - 10 років; для осіб з інвалідністю II та III груп: до досягнення особою 23 років включно - 1 рік; від 24 років до досягнення особою 26 років включно - 2 роки; від 27 років до досягнення особою 28 років включно - 3 роки; від 29 років до досягнення особою 31 року включно - 4 роки; від 32 років до досягнення особою 33 років включно - 5 років; від 34 років до досягнення особою 35 років включно - 6 років; від 36 років до досягнення особою 37 років включно - 7 років; від 38 років до досягнення особою 39 років включно - 8 років; від 40 років до досягнення особою 42 років включно - 9 років; від 43 років до досягнення особою 45 років включно - 10 років; від 46 років до досягнення особою 48 років включно - 11 років; від 49 років до досягнення особою 51 року включно - 12 років; від 52 років до досягнення особою 55 років включно - 13 років; від 56 років до досягнення особою 59 років включно - 14 років.

Особи, яким установлено інвалідність після досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, мають право на пенсію по інвалідності за наявності страхового стажу, зазначеного в абзаці першому частини першої статті 26 цього Закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 Закону №1058-ІV страховий стаж період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Порядок обчислення та сплати страхових внесків встановлено у ст. 20 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, якою передбачено, що страхові внески обчислюються виключно в грошовій формі, у тому числі з виплат (доходу), що здійснюються в натуральній формі. Обчислення страхових внесків застрахованих осіб, здійснюється страхувальниками на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) заробітної плати (доходу), грошового забезпечення, на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески (ч. 2 ст. 20 цього Закону).

Відповідно до ст. 11 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування застрахованими особами є громадяни, які працюють на підприємствах, в установах і організаціях, створених відповідно до законодавства України, незалежно від форм власності, виду діяльності та господарювання, у фізичних осіб-суб`єктів підприємницької діяльності та інших осіб (включаючи юридичних та фізичних осіб-суб`єктів підприємницької діяльності, які обрали особливий спосіб оподаткування - фіксований податок, єдиний податок, фіксований сільськогосподарський податок) на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, або виконують роботи за договорами цивільно-правового характеру.

За осіб, які працюють на вищезазначених умовах, страхувальник (роботодавець) зобов`язаний нараховувати, обчислювати і сплачувати до солідарної системи в установлені строки та в повному обсязі страхові внески від об`єкту для їх нарахування.

Згідно ч. 5, 6 ст. 20 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування страхові внески сплачуються страхувальниками шляхом перерахування безготівкових сум з їх банківських рахунків.

Страхувальники зобов`язані сплачувати страхові внески, нараховані за відповідний базовий звітний період, не пізніше ніж через 20 календарних днів з дня закінчення цього періоду. Базовим звітним періодом є: для страхувальників, зазначених у пунктах 1. 2. 4 статті 14 нього Закону, календарний місяць; для страхувальників, зазначених у пункті 5 етапі 14 цього Закону квартал.

Таким чином, усі місяці роботи, за які підприємство-страхувальник нарахувало застрахованій особі-працівнику заробітну плату та нараховувало відповідні страхові внески з неї, повинні зараховуватися до страхового стажу цієї застрахованої особи-працівника незалежно від того, чи сплатило фактично підприємство-страхувальник ці страхові внески чи ні або незалежно від того, чи обліковуються вказані страхові внески відповідачем у реєстрі застрахованих осіб.

Як встановлено судом із матеріалів справи, позивач у період часу з 04 червня 2013 року по 13 лютого 2017 року дійсно проходив військову службу.

Однак суд зазначає, що внаслідок відсутності відомостей про сплату внесків за до Пенсійного фонду України у вищезазначений періоди, позивач позбавлений соціальної захищеності та пенсійного стажу за час військової служби, що є неприпустимим та таким, що суперечить основним конституційним засадам в сфері соціального захисту.

Вказаний висновок узгоджується з висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 27 березня 2018 року у справі №208/6680/16-а (2а/208/245/16) та у постанові від 24 травня 2018 року у справі №12392/16-а.

Таким чином, позивач не може нести відповідальність у вигляді позбавлення права на включення спірного періоду роботи до страхового стажу за порушення, вчинене страхувальником (роботодавцем), оскільки згідно із Законом України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування відповідальність за несплату страхових внесків несе підприємство-страхувальник.

На підставі вищевикладених обставин суд дійшов висновку визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 07.11.2022 № 75 та від 26.12.2022 № 75 про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії по інвалідності про відмову позивачу у призначенні пенсії по інвалідності.

Разом з цим, порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку), поновлення пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» затверджений постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року №22-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за № 1566/11846 (далі - Порядок №22-1).

Відповідно до пункту 4.1 Порядку №22-1 орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою (додаток 3). Заяви осіб про призначення, перерахунок, поновлення, переведення з одного виду пенсії на інший реєструються в журналі реєстрації рішень органу, що призначає пенсію. Особі або посадовій особі органом, що призначає пенсію, видається розписка із зазначенням дати прийняття заяви, а також переліку одержаних і відсутніх документів, які необхідно подати у тримісячний строк з дня прийняття заяви. Копія розписки зберігається в пенсійній справі.

Пунктом 4.3 Порядку №22-1 визначено, що не пізніше 10 днів після надходження заяви та за наявності документів, необхідних для призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення виплати пенсії (у тому числі документів, одержаних відповідно до абзацу другого підпункту 3 пункту 4.2 цього розділу), орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України.

Статтею 58 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначено, що Пенсійний фонд є органом, який призначає пенсії (переводить ) та підготовляє документи для її виплати. Тобто, Пенсійний фонд України має виключну компетенцію в питаннях призначення пенсії.

Адміністративний суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень на відповідність закріпленим ч. 3 ст. 2 КАС України критеріям, не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями. Завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання прав та вимог законодавства, інакше було б порушено принцип розподілу влади.

Виходячи зі змісту положень КАС України щодо компетенції адміністративного суду, останній не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади.

За таких обставин суд не може підміняти Пенсійний орган, уповноважений на виконання функцій з призначення пенсій громадянам, а належним способом захисту порушеного права позивача буде зобов`язання відповідача повторно розглянути його заяву про призначення пенсії.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 10 квітня 2018 року по справі №348/2160/15-а.

Таким чином, суд, з метою ефективного захисту прав позивачки від порушень з боку суб`єкта владних повноважень дійшов висновку зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву позивача від 31.10.2022 про призначення пенсії по інвалідності та прийняти відповідне рішення з урахуванням висновків суду, зазначених у цьому рішенні.

Враховуючи вищевикладені обставини, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову.

Згідно з ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Керуючись ст. ст. 6, 14, 90, 243-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (вул. Набережна Перемоги, 26, м.Дніпро, 49000, ), Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (вул. Канатна, 83, м.Одеса, 65012, ) про визнання неправомірними дії, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправними та скасувати рішення Головного управління пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 07.11.2022 № 75 та від 26.12.2022 № 75 про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії по інвалідності.

Зобов`язати Головне управління пенсійного фонду України в Одеській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період проходження військової служби за контрактом, починаючи з 04.06.2013 по 13.02.2017 включно відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 31.10.2022 про призначення пенсії по інвалідності та прийняти відповідне рішення з урахуванням висновків суду, зазначених у цьому рішенні.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та строки, встановлені ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та строки, встановлені ст. 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Д.К. Василяка