Справа № 440/4191/23
Суддя: Є.Б. Супрун
Дата ухвалення: 2023-05-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 травня 2023 року м. ПолтаваСправа № 440/4191/23

Полтавський окружний адміністративний суд у складі судді Супруна Є.Б., розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження справу №440/4191/23 за позовом Територіального управління Державної судової адміністрації України в Полтавській області до Управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання протиправною та скасування постанови,

В С Т А Н О В И В:

07.04.2023 позивач, Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Полтавській області (надалі - ТУДСА), через систему "Електронний суд" направив до Полтавського окружного адміністративного суду позов (зареєстрований судом 10.04.2023), що заявлений до Управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (надалі - Управління, відповідач), в якому, з урахуванням уточнень змісту позовних вимог, просить суд визнати незаконною та скасувати постанову головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління від 24.02.2023 про накладення на боржника штрафу за невиконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 22.12.2020 у справі №440/6226/20, винесену у виконавчому провадженні №65479618.

Мотивуючи заявлені вимоги, позивач вказує на обставини протиправності спірної постанови відповідача, яка винесена без дотримання усіх умов, передбачених статтею 75 Закону України "Про виконавче провадження", внаслідок чого порушено права позивача, як добросовісного боржника у виконавчому провадженні №65479618, з примусового виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду 22.12.2020 у справі №440/6226/20 з огляду на обставини вчинення таким боржником усіх залежних від нього дій на виконання судового рішення, стягнення коштів за яким в умовах відсутності бюджетних призначень ТУДСА, як розпорядника другого рівня, можливе лише шляхом списання визначеної суми коштів з бюджетної програми 0501150 "Виконання рішень судів на користь суддів".

Ухвалою судді Полтавського окружного адміністративного суду від 13.04.2023 позовну заяву було залишено без руху.

Після усунення недоліків позовної заяви, ухвалою судді Полтавського окружного адміністративного суду від 25.04.2022 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників (у письмовому провадженні).

27.04.2023 відповідач подав відзив на позовну заяву, у якому висловив свої заперечення щодо задоволення позову. Зазначав, що оскільки рішення суду боржником не виконано в частині проведення виплати, то державний виконавець у відповідності до вимог статей 63, 75 Закону України "Про виконавче провадження" постановою від 24.02.2023 наклав штраф на боржника (а.с. 44-45).

Розгляд справи здійснюється з урахуванням особливостей провадження, визначених ст. 287 КАС України, після отримання судом копій матеріалів виконавчого провадження, які надійшли разом з відзивом на позов.

Дослідивши наявні матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 22.12.2020 у справі № 440/6226/20 позов ОСОБА_1 до ТУДСА, третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Головне управління Державної казначейської служби України в Полтавській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задоволено. Суд визнав протиправними дії ТУДСА щодо нарахування та виплати судді Лубенського міськрайонного суду Полтавської області ОСОБА_1 суддівської винагороди за період з 18 квітня по 27 серпня 2020 року із застосуванням обмеження розміру суддівської винагороди, передбаченого статтею 29 Закону України "Про Державний бюджет України на 2020 рік". Зобов`язано ТУДСА провести перерахунок суддівської винагороди судді Лубенського міськрайонного суду Полтавської області ОСОБА_1 суддівської винагороди за період з 18 квітня по 27 серпня 2020 року, обчисливши її відповідно до вимог статті 135 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" без застосування обмеження, передбаченого статтею 29 Закону України "Про Державний бюджет України на 2020 рік", та здійснити її виплату з урахуванням раніше сплачених сум та з відрахуванням обов`язкових платежів.

05.05.2021 Полтавським окружним адміністративним судом видано виконавчий лист №440/6226/20 (а.с. 55-56).

Постановою головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Пецяк Л.В. від 19.05.2021 на підставі заяви про примусове виконання виконавчого листа №440/6226/20 було відкрито виконавче провадження №65479618 та встановлено боржнику десятиденний строк для виконання рішення суду (а.с. 58-59).

Листом від 04.06.2021 №03/2232/2021 вих ТУДСА повідомило державного виконавця про те, що в порядку виконання виконавчого листа Полтавського окружного адміністративного суду №440/6226/20 від 05.05.2021 проведено розрахунок суми, належної до виплати стягувачу за рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 22.12.2020 у справі №440/6226/20, розмір якої становить 130 279,37 грн ( у т.ч. 23450,29 грн - податок з доходів фізичних осіб (18%); 1954,19 грн - військовий збір (1,5%). На перераховану суддівську винагороду має бути нарахований єдиний соціальний внесок у розмірі 13088,75 грн. Вказане вище судове рішення ТУДСА виконане в частині проведення розрахунку суми, яка підлягає до виплати, проте за відсутності відповідного бюджетного фінансування ТУДСА не має можливості виконати вказане рішення в частині нарахування та виплати коштів. 31.05.2021 ТУДСА звернулося до Державної судової адміністрації України як головного розпорядника коштів з листом про виділення додаткових коштів для виконання судового рішення. Станом на 04.06.2021 відповідь від ДСА України до управління не надходила. Тому позивач просив державного виконавця визнати поважною причину невиконання (повного) виконавчого документа протягом строку, встановленого постановою про відкриття виконавчого провадження від 19.05.2021. У зв`язку з частковим виконанням виконавчого документа утриматися від накладення штрафу на боржника (а.с. 60-61).

У зв`язку з невиконанням боржником рішення суду без поважних причин 17.11.2021 головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Благадиром Д.Г. винесено постанову про накладення на боржника штрафу у розмірі 5100 грн (а.с. 64-65).

Станом на 24.02.2023 рішення суду так і не було виконано, тому 24.02.2023 державним виконавцем винесено постанову про накладення на боржника штрафу в розмірі 10200,00 грн (а.с. 66-67).

Вважаючи протиправною постанову відповідача про накладення штрафу в розмірі 10200,00 грн, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 2 Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень", держава гарантує виконання рішення суду про стягнення коштів та зобов`язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за яким є: державний орган; державні підприємство, установа, організація (далі - державне підприємство); юридична особа, примусова реалізація майна якої забороняється відповідно до законодавства (далі - юридична особа).

Відповідно до ст. 1 Закону України від 02.06.2016 №1404-VIII "Про виконавче провадження" (надалі - Закон №1404-VIII), виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону №1404-VIII, підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону №1404-VIII, примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Згідно з ч. 1 ст. 18 Закону №1404-VIII, виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Частиною шостою статті 26 Закону №1404-VIII визначено, що за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною).

Згідно з ч. 1 ст. 63 Закону №1404-VIII, за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 63 Закону №1404-VIII, у разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

За правилом ч. 1 ст. 75 Закону №1404-VIII, у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення (ч. 2 ст. 75 Закону №1404-VIII).

Накладення штрафу за невиконання рішення, що зобов`язує боржника до вчинення певних дій, є видом юридичної відповідальності боржника за невиконання покладеного на нього зобов`язання (виконати судове рішення).

Така відповідальність настає за умови коли судове рішення не виконано без поважних причин і в строк, встановлений державним виконавцем.

При цьому Закон №1404-VIII зобов`язує державного виконавця перед накладенням штрафу на боржника за невиконання рішення суду провести перевірку виконання боржником такого рішення.

Тобто, перед накладенням штрафу на боржника за невиконання виконавчого документа державний виконавець має перевірити, в чому полягає причина невиконання судового рішення у відведений боржнику строк.

Поважність причин невиконання судового рішення оцінюється у кожному конкретному випадку через призму того, наскільки це (об`єктивно) перешкодило виконати судове рішення.

Так, позивач у цій справі обґрунтовує поважність причин невиконання судового рішення відсутністю відповідних бюджетних асигнувань з боку розпорядника коштів, незважаючи на відповідні звернення про виділення відповідних коштів. Саме через це здійснити відповідні виплати ТУДСА не має можливості з об`єктивних причин, оскільки відсутні бюджетні призначення.

Постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 №845 затверджено Порядок виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, який визначає механізм виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників (далі - рішення про стягнення коштів), прийнятих судами, а також іншими органами (посадовими особами), які відповідно до закону мають право приймати такі рішення (надалі - Порядок).

Пункт 25 Порядку передбачає, що безспірне списання коштів з рахунка боржника здійснюється в першочерговому порядку. Проведення платежів за його платіжними дорученнями здійснюється після безспірного списання у разі наявності коштів на рахунку.

У разі наявності у боржника окремої бюджетної програми для забезпечення виконання рішень суду безспірне списання коштів з боржника (виконання рішень суду про стягнення коштів з боржника) здійснюється лише за цією бюджетною програмою. При цьому пункти 24-34 цього Порядку застосовуються лише щодо зазначеної бюджетної програми.

Таким чином, судові рішення, які передбачають виплату на користь суддів коштів, здійснюється за рахунок коштів бюджетної програми 0501150 "Виконання рішень судів на користь суддів і працівників апаратів судів", головним розпорядником якої є Державна судова адміністрація України.

Суд звертає увагу на обставини, повідомлені позивачем, який зазначив, що для забезпечення виконання постанови державного виконавця від 19.05.2021 про відкриття виконавчого провадження з виконання рішення суду ТУДСА, як розпорядник бюджетних коштів другого рівня, звертався 31.05.2021 (конкретно по даному рішенню), 12.11.2021 та 18.01.2022 (загалом по рішенням аналогічним даному) до Державної судової адміністрації України, як головного розпорядника бюджетних коштів, з листами про виділення додаткових коштів на виконання судового рішення (а.с. 20, 22, 63)..

У своїх відповідях, зокрема від 09.12.2021 №11-21646/21 (а.с. 19) та від 16.02.2022 №11-2247/22 (а.с. 14), Державна судова адміністрація України повідомляла одне і те ж, що судове рішення, яке набрало законної сили, можливо виконати у добровільному порядку за бюджетною програмою 0501020 "Забезпечення здійснення правосуддя місцевими, апеляційними судами та функціонування органів і установ системи правосуддя" у межах наявних бюджетних асигнувань, встановлених кошторисом. Роз`яснювалося право на звернення до суду стягувача чи виконавця в порядку ст. 378 КАС України із заявою про встановлення способу та порядку виконання судового рішення шляхом безспірного списання відповідної суми коштів з бюджетної програми 0501150 "Виконання рішень судів на користь суддів та працівників апаратів судів", головним розпорядником якої є ДСА України.

Таким чином, на виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду у справі №440/6226/20, позивачем було здійснено усі залежні від нього дії для виконання судового рішення.

Суд зазначає, що в оскаржуваній постанові не міститься аналізу вказаних боржником причин невиконання рішення суду.

Тож невиконання судового рішення в частині виплати грошових коштів за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин. Накладення штрафу у такому випадку жодним чином не захищає право особи на отримання бюджетних коштів.

За таких обставин суд визнає спірну постанову протиправною та скасовує її.

Відтак заявлений позов слід задовольнити у повному обсязі у спосіб, обраний позивачем.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Тож витрати зі сплати судового збору в розмірі 2147,20 грн підлягають стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов Територіального управління Державної судової адміністрації України в Полтавській області до Управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання протиправною та скасування постанови - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Благадира Дмитра Григоровича про накладення штрафу від 24.02.2023 ВП №65479618.

Стягнути на користь Територіального управління Державної судової адміністрації України в Полтавській області (вул. Соборності, буд. 17, м. Полтава, 36032, ) за рахунок бюджетних асигнувань Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (вул. Героїв-пожежників, буд. 13, м. Полтава, 36014, ) судові витрати, що пов`язані зі сплатою судового збору, у розмірі 2 147 (дві тисячі сто сорок сім) грн 20 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Другого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його підписання.

Суддя Є.Б. Супрун