Справа № 580/1343/23
Суддя: Валентин ГАРАЩЕНКО
Дата ухвалення: 2023-05-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 травня 2023 року справа № 580/1343/23

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Гаращенка В.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Черкаського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 , в якому позивач просить:

- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо не звільнення ОСОБА_1 з військової служби на підставі абз. 5 підп. «г» п. 2 ч. 4 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», як військовослужбовця, який проходить військову службу за призовом під час мобілізації під час воєнного стану, за сімейними обставинами, у зв`язку з наявністю дружини із числа осіб з інвалідністю;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 прийняти рішення про звільнення ОСОБА_1 з військової служби на підставі абз. 5 підп. «г» п. 2 ч. 4 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», як військовослужбовця, який проходить військову службу за призовом під час мобілізації під час воєнного стану, за сімейними обставинами, у зв`язку з наявністю дружини із числа осіб з інвалідністю.

Ухвалою суду від 28.02.2023 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у адміністративній справі. Розгляд справи ухвалено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження (без виклику учасників справи в судове засідання).

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 24.06.2022 його призвано на військову службу по мобілізації, зараховано до списків особового складу військової частини НОМЕР_2 , призначено на посаду оператора протитанкового відділення протитанкового взводу військової частини зі званням молодшого сержанта.

Позивач стверджує, що 11.01.2023 військовою частиною НОМЕР_2 отримано рапорт позивача про звільнення з військової служби на підставі абз. 5 пп. «г» п. 2 ч. 4 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» у зв`язку з наявністю дружини із числа осіб з інвалідністю, а також нотаріально засвідчені копії додатків до цього рапорту, які підтверджують підставу для звільнення.

Позивач вважає, що його дружина ОСОБА_2 має третю групу інвалідності, що підтверджується довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією.

Водночас рішення про звільнення позивача не прийнято, у зв`язку з чим позивач подав рапорт від 13.02.2023 щодо надання інформації про результат розгляду рапорту про звільнення. Військова частина НОМЕР_2 проінформувала, що вона підпорядкована Оперативному командуванню « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (військовій частині НОМЕР_1 ), а тому повноваження щодо звільнення з військової служби належить військовій частині НОМЕР_1 . Задля звільнення з військової служби рапорт позивача і додані до нього документи передані військовою частиною НОМЕР_2 до військової частини НОМЕР_1 для прийняття рішення.

24.01.2023 військовою частиною НОМЕР_1 усно повідомлено військову частину НОМЕР_2 про відмову у звільненні позивача з військової служби у зв`язку з відсутністю підстави для звільнення, оскільки дружина позивача має інвалідність третьої групи, а не першої або другої. Письмової відмови за результатами розгляду рапорту про звільнення позивача позивачу не надано.

На підставі наведеного позивач вважає, що повинен бути звільнений з військової служби, тому просить задовольнити його позовні вимоги.

У відзиві на адміністративний позов відповідач просив у задоволенні позову відмовити повністю, мотивуючи свою позицію тим, що оскільки дружина позивача має інвалідність третьої групи, а не першої або другої, тому підстави для його звільнення з військової служби відсутні.

Третьою особою подано до суду письмові пояснення, в яких зазначено, що військовою частиною НОМЕР_2 складено подання на підставі рапорту позивача про звільнення з військової служби на підставі абз. 5 пп. «г» п. 2 ч. 4 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» у зв`язку з наявністю у нього дружини із числа осіб з інвалідністю. Подання надано військовій частині НОМЕР_1 разом з документами, які підтверджували право військовослужбовця на звільнення з військової служби у зв`язку з сімейними обставинами.

Військова частина НОМЕР_2 сформована ІНФОРМАЦІЯ_2 і підпорядкована Оперативному командуванню « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (військовій частині НОМЕР_1 ). При цьому військова частина НОМЕР_2 є окремим батальйоном, не перебуває у складі будь-якої бригади та не має у своєму особовому складі посадових осіб із званням полковник, бригадний генерал чи генерал-майор.

Повноваження щодо звільнення військовослужбовців з військової служби у військової частини НОМЕР_2 відсутні, адже належать військовій частині НОМЕР_1 , про що позивача повідомлено листом № 2-02/268 від 11.01.2023.

Розглянувши подані документи і матеріали, повно, всебічно, об`єктивно дослідивши надані у справі докази, надавши їм юридичну оцінку, суд дійшов наступного.

Судом встановлено, що 24.06.2022 позивача призвано на військову службу по мобілізації на підставі Указу Президента України № 69/2022 «Про загальну мобілізацію» та зараховано до списків особового складу військової частини НОМЕР_2 .

Наказом командира військової частини НОМЕР_2 № 9 від 09.01.2023 позивача призначено на посаду оператора протитанкового відділення протитанкового взводу військової частини зі званням молодшого сержанта.

11.01.2023 військовою частиною НОМЕР_2 отримано рапорт позивача про звільнення з військової служби на підставі абзацу 5 підпункту «г» пункту 2 частини 4 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» у зв`язку з наявністю дружини із числа осіб з інвалідністю, а також нотаріально засвідчені копії додатків до рапорту.

Військовою частиною НОМЕР_2 підготовлено подання про звільнення позивача та разом з доданими позивачем документами направлено супровідним листом №2-02/268 від 11.01.2023 до військової частини НОМЕР_1 .

13.02.2023 позивач подав до військової частини НОМЕР_2 рапорт про надання інформації щодо результатів розгляду попереднього рапорту від 11.01.2023 про звільнення.

Листом №2-02/1203 від 14.02.2023 військова частина НОМЕР_2 проінформувала позивача, що вона підпорядкована Оперативному командуванню « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (військовій частині НОМЕР_1 ), а тому повноваження щодо звільнення позивача з військової служби належить військовій частині НОМЕР_1 . Задля звільнення позивача з військової служби рапорт і додані до нього документи передані військовою частиною НОМЕР_2 до військової частини НОМЕР_1 для прийняття рішення.

В листі зазначено, що 24.01.2023 військовою частиною НОМЕР_1 усно повідомлено військову частину НОМЕР_2 про відмову у звільненні позивача з військової служби у зв`язку з відсутністю підстави для звільнення, оскільки дружина позивача має інвалідність третьої групи, а не першої або другої. Письмової відмови за результатами розгляду рапорту позивача немає.

Також в листі роз`яснено право позивача звернутись за судовим захистом, у разі незгоди з вищевикладеним, тому позивач звернувся до суду та вважає, що його позовні вимоги підлягають задоволенню.

Вирішуючи спір по суті, суд виходить з того, що згідно підпунктом «г» пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України від 25.03.1992 року № 2232-XII «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовці, які проходять військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період, звільняються з військової служби у період воєнного стану через такі сімейні обставини або інші поважні причини (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу) у зв`язку з наявністю дружини (чоловіка) із числа осіб з інвалідністю та/або одного із своїх батьків чи батьків дружини (чоловіка) із числа осіб з інвалідністю I чи II групи.

Згідно з положеннями пп. 2 п. 225 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України №1153/2008 від 10.12.2008 (далі Положення №1153/2008), та п. «е» ст. 8 Закону України «Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України», за якими звільнення військовослужбовців із військової служби здійснюється під час дії особливого періоду (з моменту оголошення мобілізації - протягом строку її проведення, який визначається рішенням Президента України, та з моменту введення воєнного стану - до оголошення демобілізації) - на підставах, передбачених частиною третьою, пунктом 2 частини четвертої, пунктом 3 частини п`ятої та пунктом 3 частини шостої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» у військових званнях до майстер-сержанта (майстер- старшини) включно за всіма підставами - командирами бригад (полків, кораблів 1 рангу) і посадовими особами, які відповідно до Дисциплінарного статуту Збройних Сил України прирівняні до них. Командири, посади яких у цьому Статуті не визначені, користуються дисциплінарною владою стосовно підлеглих військовослужбовців згідно з військовим званням, передбаченим їх посадою: полковник, бригадний генерал, генерал-майор (капітан 1 рангу, коммодор, контр-адмірал) - владою командира бригади (полку, корабля 1 рангу).

З наведеного вбачається, що повноваженнями щодо звільнення військовослужбовців з підстав передбачених пунктом 2 частини четвертої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» у період дії військового стану наділені полковник, бригадний генерал, генерал-майор.

Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» постановлено ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

На момент розгляду адміністративної справи правовий режим воєнного стану в Україні продовжено та не скасовано, а відповідно під час розгляду справи застосуванню підлягає законодавство, що регулює порядок звільнення з військової служби під час мобілізації в умовах воєнного стану.

Як встановлено судом, військова частина НОМЕР_2 сформована ІНФОРМАЦІЯ_2 і підпорядкована Оперативному командуванню « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (військовій частині НОМЕР_1 ). При цьому військова частина НОМЕР_2 є окремим батальйоном, не перебуває у складі будь-якої бригади та не має у своєму особовому складі посадових осіб із званням полковник, бригадний генерал чи генерал-майор.

За наведеного правового регулювання, повноваженнями щодо звільнення військовослужбовців військової частини НОМЕР_2 за сімейними обставинами наділені відповідні посадові особи військової частини НОМЕР_1 , що не заперечується учасниками справи.

Спір між сторонами зводиться до того, що командуванням військової частини НОМЕР_1 не видано наказ про звільнення позивача з військової служби за сімейними обставинами у зв`язку з наявністю дружини з числа осіб з інвалідністю ІІІ групи.

Частина 7 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» передбачає, що звільнення військовослужбовців з військової служби здійснюється в порядку, передбаченому положеннями про проходження військової служби громадянами України.

Відповідно до п. 2 Положення № 1153/2008 громадяни проходять військову службу у Збройних Силах України (далі - військова служба) в добровільному порядку або за призовом. За призовом громадяни проходять: строкову військову службу; військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період.

Зважаючи на те, що Положення №1153/2008 про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України не врегульовано питання дострокового звільнення з військової служби військовослужбовців призваних під час мобілізації, до даних правовідносин має бути застосовано п. 213 Положення №1153/2008 за аналогією права.

Згідно з п. 213 Положення № 1153/2008 визначено, що в разі надходження рапорту від військовослужбовця або заяви від його родичів про дострокове звільнення в запас за сімейними обставинами командир військової частини зобов`язаний надіслати у триденний строк до відповідного територіального центру комплектування та соціальної підтримки за місцем проживання сім`ї військовослужбовця запит для перевірки його сімейного стану.

Керівник районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, одержавши документи від командира військової частини або заяву безпосередньо від родичів військовослужбовця про дострокове звільнення в запас, призначає комісію, яка перевіряє в десятиденний строк сімейний стан родичів військовослужбовця. За результатами перевірки складається акт обстеження, який надсилається для розгляду керівнику обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

Керівник обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки зобов`язаний у триденний строк розглянути документи про дострокове звільнення військовослужбовця зі строкової військової служби і за наявності законних підстав надіслати їх командиру військової частини, де проходить службу військовослужбовець.

За змістом норм п. 214 Положення № 1153/2008 командир військової частини не пізніше трьох діб після отримання від керівників обласних територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки акта обстеження сімейного стану родичів військовослужбовця та нотаріально завірених копій документів, що підтверджують причину дострокового звільнення, зобов`язаний:

1) за наявності законних підстав для дострокового звільнення військовослужбовця, за винятком зміни сімейних обставин, пов`язаної з народженням у нього дитини, надіслати документи за підпорядкованістю.

Рішення про дострокове звільнення військовослужбовця приймається не пізніше ніж через три дні з дати надходження відповідних документів начальником штабу виду Збройних Сил України, оперативного командування, а для військових частин центрального підпорядкування - начальником структурного підрозділу Генерального штабу Збройних Сил України, який відповідає за кадрову роботу. Командир військової частини на підставі одержаного рішення не пізніше ніж через три дні звільняє військовослужбовця достроково в запас за сімейними обставинами;

2) за наявності законних підстав для дострокового звільнення військовослужбовця у зв`язку зі зміною сімейних обставин, пов`язаною з народженням у нього дитини, прийняти рішення про звільнення військовослужбовця в запас;

3) у разі відсутності законних підстав для дострокового звільнення із строкової військової служби надати відповідь керівнику обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки (заявнику) із зазначенням причин відмови.

З наведеного вбачається, що командир військової частини до повноважень якого належить звільнення військовослужбовця за наявності правових підстав повинен прийняти відповідний наказ про звільнення з військової служби, а за відсутності правових підстав для цього повідомити заявника.

В даному випадку військовою частиною НОМЕР_1 не надано доказів вжиття відповідних заходів для розгляду рапорту позивача про звільнення з військової служби, що свідчить про вчинення протиправної бездіяльності в цій частині.

Щодо вимог позивача про зобов`язання військову частину НОМЕР_1 прийняти рішення про звільнення ОСОБА_1 з військової служби, суд зазначає про їх передчасність, оскільки військовою частиною НОМЕР_1 вказане питання у належний спосіб не розглянуто та позивача про результати розгляду не повідомлено письмово, тому позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

З огляду на викладені обставини, суд не може перебирати на себе повноваження, які належать іншому уповноваженому органу, натомість суд надає оцінку правомірності вчинених дій чи бездіяльності та з урахуванням цього вирішує спір.

За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є частково обґрунтованими, а тому позов підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Останній день строку вирішення спору припадає на 29.04.2023, однак враховуючи, що вказаний день є вихідним, рішення суду прийнято на наступний за вказаною датою робочий день 01.05.2023, на підставі ч. 6 ст. 120 Кодексу адміністративного судочинства України згідно вимог якої, якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день.

Керуючись ст.ст. 6, 9, 12, 14, 72, 76, 90, 139, 241-246, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо нерозгляду рапорту ОСОБА_1 від 11.01.2023 про звільнення з військової служби на підставі абз. 5 підп. «г» п. 2 ч. 4 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», як військовослужбовця, який проходить військову службу за призовом під час мобілізації під час воєнного стану, за сімейними обставинами, у зв`язку з наявністю дружини із числа осіб з інвалідністю.

Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) розглянути рапорт ОСОБА_1 від 11.01.2023 про звільнення з військової служби на підставі абз. 5 підп. «г» п. 2 ч. 4 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», як військовослужбовця, який проходить військову службу за призовом під час мобілізації під час воєнного стану, за сімейними обставинами, у зв`язку з наявністю дружини із числа осіб з інвалідністю, з урахуванням висновків суду, викладених в судовому рішенні.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня підписання рішення суду.

Суддя Валентин ГАРАЩЕНКО