Справа № 200/1073/23
Суддя: Духневич О.С.
Дата ухвалення: 2023-05-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 травня 2023 року Справа№200/1073/23

Донецький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Духневича О.С.,

розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) до відповідача-1: Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (адреса: 84122, Донецька область, м. Слов`янськ, площа Соборна, будинок 3; ), відповідача-2: Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (адреса: 79016, Львівська область, м. Львів, вул. Митрополита Андрея, 10; ) про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 з урахуванням уточненої позовної заяви, яка подана через систему «Електронний суд» 23 березня 2023 року, звернулася 14 березня 2023 року (15 березня 2023 року зареєстровано судом) через систему «Електронний суд» до Донецького окружного адміністративного суду із позовною заявою, в якій позивач просить суд:

- визнати противоправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Львівській області від 01.03.2023 року за № 70 про відмову ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зарахуванні трудового стажу;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повторно розглянути заяву від 21 лютого 2023 року про призначення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 пенсії, і зарахувати до трудового стажу період роботи з 23.10.1981 року по 05.08.1987 року та з 07.12.1988 року по 27.06.1989 року.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 21.02.2023 року звернулася до відповідача-1 із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальне обов`язкове державне пенсійне страхування». Необхідний страховий стаж для призначення пенсії становить 30 років. На підтвердження свого трудового стажу позивач надала паспорт та ідентифікаціи?нии? код, трудову книжку, свідоцтво про народження НОМЕР_2 , свідоцтво про шлюб НОМЕР_3 . 01 березня 2023 року відповідач-2, за результатами розгляду документів, доданих до заяви, прийняв рішення про відмову у призначенні пенсії, у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу. До страхового стажу не зараховано період роботи з 23.10.1981 року по 05.08.1987 року та з 07.12.1988 року по 27.06.1989 року згідно з записами трудової книжки, оскільки відсутня довідка про встановлений мінімум та відпрацьовані вихододні. Оскільки факт роботи за вказаний період підтверджено трудовою книжкою, позивач вважає, що спірний період її роботи не зарахований відповідачем-2 до стажу неправомірно.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.03.2023 року, зазначена вище справа була розподілена та передана судді Духневичу О.С.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 16.03.2023 року вказану позовну заяву було залишено без руху через невідповідність вимогам ст. ст. 160, 161 КАС України.

У встановлений ухвалою суду від 16.03.2023 року строк позивач усунув недоліки адміністративного позову.

Ухвалою суду від 27.03.2023 року відкрито спрощене позовне провадження у справі без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами в порядку, визначеному статтею 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України). Відповідачу запропоновано у 15-денний строк з дня отримання ухвали надати відзив на позовну заяву.

Сторони належним чином повідомлені про розгляд справи Донецьким окружним адміністративним судом, що підтверджується матеріалами справи.

Адміністративний позов та копія ухвали від 27.03.2023 року отримані відповідачем-1 в системі «Електронний суд» - 15.03.2023 року та 27.03.2023 року відповідно, що підтверджується довідками про доставку електронного листа.

Адміністративний позов та копія ухвали від 27.03.2023 року отримані відповідачем-2 в системі «Електронний суд» - 27.03.2023 року, що підтверджується довідками про доставку електронного листа.

Відповідачем-1: Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області до суду подано відзив на позовну заяву, в якому відповідач заперечив щодо задоволення позовних вимог, зазначив, що в матеріалах пенсійної справи відсутня довідка про кількість фактично відпрацьованих днів і встановлений мінімум, тому до страхового стажу не зараховано періоди роботи у колгоспі з 23.10.1981 року по 05.08.1987 року та з 07.12.1988 року по 27.06.1989 року згідно з записами трудової книжки, яка заповнена 27 жовтня 1981 року. Оскільки у позивача недостатньо страхового стажу для призначення пенсії за віком, Головним управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області було винесено рішення про відмову в призначенні пенсії за віком № 70 від 01.03.2023 року. З урахуванням викладеного просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Відповідачем-2: Головним управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області до суду подано відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області із заявою про призначення пенсії за віком згідно статті 26 Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Закон № 1058). За принципом екстериторіальності документи позивача розглядалися Головним управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області та відповідно за результатами розгляду поданих документів Головним управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області прийнято рішення № 70 від 01.03.2023 року про відмову у призначенні пенсії за віком у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу. За результатами розгляду документів доданими до заяви та враховуючи дані Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, на теперішній час, загальний страховий стаж позивача склав 28 років 10 місяців 0 днів (при необхідних 30 років), що є недостатнім для призначення пенсії за віком відповідно до ст. 26 Закону № 1058. Згідно поданих документів до страхового стажу не зараховано період роботи у колгоспі з 23.10.1981 року по 05.08.1987 року, згідно трудової книжки НОМЕР_4 , оскільки відсутні дані про кількість відпрацьованих днів (вихододні) та встановлений мінімум трудоднів та про членство у колгоспі. Для зарахування даного періоду, необхідно долучити уточнюючу довідку видану на підставі первинних документів. З урахуванням викладеного просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

17.04.2023 року до Донецького окружного адміністративного суду засобами електронного зв`язку від відповідача-2 надійшли документи, витребувані ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 27.03.2023 року.

18.04.2023 року до Донецького окружного адміністративного суду засобами електронного зв`язку від відповідача-1 надійшли документи, витребувані ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 27.03.2023 року.

Враховуючи приписи частини 5 статті 262 КАС України справа розглядалася за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами

Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складання повного судового рішення (частина 5 статті 250 КАС України).

Згідно з частиною 4 статті 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши матеріали справи, судом встановлені наступні обставини.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 21.02.2023 року звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальне обов`язкове державне пенсійне страхування».

До заяви ОСОБА_1 надала надала паспорт та ідентифікаційний код, трудову книжку, свідоцтво про народження, свідоцтво про шлюб.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області № 70 від 01.03.2023 року ОСОБА_1 відмовлено в призначенні пенсії за віком.

Рішення мотивовано наступним:

«Дата звернення до територіальних органів Пенсійного фонду України 21.02.2023 року.

Пенсійний вік, визначений статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», становить 60 років.

Вік заявника 60 років 1 місяць 9 днів.

Необхідний страховий стаж згідно статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», становить 30 років.

Страховий стаж особи становить 28 років 10 місяців 0 днів.

Результати розгляду документів, доданих до заяви:

за доданими документами до страхового стажу не зараховано:

- періоди роботи в колгоспі ім. газети Правда з 23.10.1981 по 05.08.1987 та з 07.12.1988 по 27.06.1989 згідно записів трудової книжки укр № НОМЕР_5 , оскільки відсутня довідка про встановлений мінімум та відпрацьовані вихододні. Для зарахування необхідно долучити уточнюючу довідку видану на підставі первинних документів.

У разі відсутності, починаючи з 1 січня 2018 року, страхового стажу, передбаченого частиною першою цієї статті, право на призначення пенсії за віком мають особи після досягнення віку 63 роки за наявності страхового стажу з січня 2026 року по грудень 2026 року включно від 23 до 33 років, та після досягнення віку 65 років за наявності страхового стажу не менше 15 років.

Дата з якої особа матиме право на пенсійну виплату згідно підтверджених документів 13.01.2026. Після повторного звернення за призначенням пенсії з додатковими документами, право на пенсійну виплату буде переглянуто.»

Вважаючи рішення відповідача-2 протиправними та таким, що не ґрунтується на нормах чинного законодавства, позивач звернулась з даним позовом до суду.

Вирішуючи спірні правовідносини, суд зазначає наступне.

Частиною 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Закон України «Про загальнообов`язкове держане пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року № 1058-IV (далі Закон № 1058), розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом.

Відповідно до частини 1 статті 5 Закону № 1058 цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного та соціального страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом та Законом України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування».

Згідно з частиною 2 статті 5 Закону № 1058 виключно цим Законом визначаються умови набуття права та порядок визначення розмірів пенсійних виплат.

Згідно зі статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не з 1 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року - не менше 30 років.

Відповідно до частини 1 статті 24 Закону № 1058 страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

За приписами частини 2 статті 24 Закону № 1058 страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Згідно з частиною 4 статті 24 Закону № 1058 періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Відповідно до статті 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» № 1788-XII від 05.11.1991 року (далі Закон № 1788-XII) до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв. При обчисленні стажу роботи в колгоспі за період після 1965 року, якщо член колгоспу не виконував без поважних причин встановленого мінімуму трудової участі в громадському господарстві, враховується час роботи за фактичною тривалістю.

За умовами статті 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 3 постанови Кабінету Міністрів України від 12.08.93 року за № 637 «Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній» передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Згідно з п. 20 вказаної постанови, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5). У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. У разі відсутності правонаступника підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, здійснюється у порядку, визначеному Пенсійним фондом України за погодженням з Мінсоцполітики та Мінфіном.

Порядок ведення трудових книжок колгоспників врегульований Основними положеннями про порядок видачі та ведення трудових книжок колгоспників, які затверджені постановою Ради Міністрів СРСР від 21.04.75 за № 310, та чинних на час розгляду справи (надалі Порядок № 310).

Відповідно до пунктів 1, 2 Порядку № 310 трудова книжка колгоспника є основним документом про трудову діяльність членів колгоспів. Трудові книжки ведуться на всіх членів колгоспу з моменту їх вступу в члени колгоспу.

До трудової книжки колгоспника, зокрема, заносяться: відомості про колгоспника: прізвище, ім`я, по батькові, дата народження, освіта, професія, спеціальність; відомості про роботу: призначення на роботу, переведення на іншу роботу, закінчення роботи; відомості про трудову участь: прийнятий в колгоспі річний мінімум трудової участі в громадському господарстві, його виконання (пункт 5 Порядку № 310).

Згідно з пунктом 6 Порядку № 310, всі записи в трудовій книжці засвідчуються у всіх розділах за час роботи в колгоспі підписом голови колгоспу або спеціально уповноваженої правлінням колгоспу особи та печаткою.

Також слід відмітити про встановлений взірець трудової книжки колгоспника, відповідно до якого трудова книжка колгоспника містить окремі розділи: III «членство в колгоспі», де зазначаються відомості про прийом в члени колгоспу, припинення членства в колгоспі та причини такого припинення, відомості про документ, на підставі якого внесений запис; IV «відомості про роботу» - відомості про прийом на роботу, переведення на іншу посаду, звільнення з роботи, із зазначенням причин та відомості про документ, на підставі якого внесений запис; V «трудова участь у громадському господарстві» - встановлений у колгоспі річний мінімум трудової участі в громадському господарстві, виконання річного мінімуму трудової участі, причини невиконання встановленого мінімум трудової участі, відомості про документ, на підставі якого внесений запис.

Відповідно до пункту 8 Порядку № 310, трудові книжки зберігаються в правлінні колгоспу як бланки суворої звітності, а при припиненні членства в колгоспі видаються їх власникам на руки.

Трудова діяльність членів колгоспів підтверджується трудовою книжкою колгоспника встановленого зразка, що є основним документом про трудову діяльність членів колгоспів, та до якої вносяться відомості, зокрема про прийом роботу, переведення на іншу посаду, звільнення з роботи, а також трудову участь у громадському господарстві (встановлений у колгоспі річний мінімум трудової участі в громадському господарстві, виконання річного мінімуму трудової участі, причини невиконання встановленого мінімуму трудової участі).

Таким чином, саме відомостями трудової книжки колгоспника підтверджується трудова участь у громадському господарстві (встановлений у колгоспі річний мінімум трудової участі в громадському господарстві, виконання річного мінімуму трудової участі, причини невиконання встановленого мінімуму трудової участі).

Аналіз наведених норм права дає змогу дійти висновку, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, тоді як підтвердження трудового стажу на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами можливе лише у випадку її відсутності або відсутності в ній записів.

У наданій до Пенсійного фонду трудовій книжці колгоспника серії НОМЕР_4 від 27.10.1981 року, виданої на ім`я ОСОБА_1 , містяться відомості про те, що позивач 23.10.1981 року прийнята в члени колгоспу ім. газети «Правда» Краснолиманського району Донецької області, де вона працювала до 05.08.1987 року; 07.12.1988 року позивач була прийнята в члени колгоспу ім. газети «Правда» на посаду різноробочої, де вона працювала до 27.06.1989 року, оскільки звільнилась у зв`язку зі зміною місця проживання.

При цьому, докази, які б свідчили про недостовірність записів у трудовій книжці позивача відсутні, а тому безпідставно не взяті для призначення пенсії позивачу.

Відмовляючи позивачу у зарахуванні спірного періоду роботи до трудового стажу, відповідач-2 вказав виключно на відсутність встановлення та виконання визначеного мінімуму трудоднів.

Водночас, на сторінках 18-19 трудової книжки позивача містяться відомості щодо виконання визначеного мінімуму трудоднів, а саме:

в 1981 році 36 в/дні (при мінімумі 36 в/днів);

в 1982 році 242 в/дні (при мінімумі 230 в/днів);

в1983 році 241,5 (з поважних причин) в/днів (при мінімумі 244 в/днів);

в 1984 році 238 в/дні (при мінімумі 230 в/днів);

в 1985 році 315 в/дні (при мінімумі 230 в/днів);

в 1986 році 327 в/дні (при мінімумі 230 в/днів);

в 1987 році 180 в/дні (при мінімумі 160 в/днів);

в 1988 році 5 в/дні (при мінімумі 5 в/днів);

в 1989 році 122 в/дні (при мінімумі 122 в/днів).

Отже, трудова книжка колгоспника серії НОМЕР_4 від 27.10.1981 року, видана на ім`я ОСОБА_1 , містить достатньо належних та допустимих доказів, що підтверджують виконання позивачем у період з 1981 року по 1989 рік визначеного мінімуму та відпрацьованих трудоднів.

Таким чином, враховуючи, що надання відповідної довідки передбачено лише у випадку відсутності відповідних відомостей у трудовій книжці, посилання Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на відсутність довідки про встановлений мінімум та відпрацьовані вихододні є таким, що суперечить Закону України «Про пенсійне забезпечення», Порядку № 310 та постанові № 637.

Щодо позовних вимог в частині зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області вчинити певні дії, суд зазначає, що пунктом 4.2 розділу ІV Порядку № 22-1 передбачено, що після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

Згідно з абзацами 2, 3, 4, 6 пункту 4.3 розділу ІV Порядку № 22-1, рішення за результатами розгляду заяви підписується керівником органу, що призначає пенсію (іншою посадовою особою, визначеною відповідно до наказу керівника органу, що призначає пенсію, щодо розподілу обов`язків), та зберігається в електронній пенсійній справі особи.

Рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів органом, що призначає пенсію, приймається не пізніше 10 днів після надходження заяви.

Цей строк може бути продовжено за рішенням керівника органу, що призначає пенсію, на строк проведення додаткової перевірки достовірності відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умов їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством, для визначення права на пенсію, але не більше ніж на 15 днів.

Рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії приймається без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України.

Згідно з пунктом 4.7 розділу IV Порядку № 22-1, право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію. Орган, що призначає пенсію, не пізніше 10 днів після винесення рішення видає або направляє адміністрації підприємства, установи, організації або особі повідомлення про призначення, відмову в призначенні, перерахунку, переведенні з одного виду пенсії на інший із зазначенням причин відмови та порядку його оскарження.

Підставою для повідомлення заявника про перерахунок/відмову перерахувати пенсію може бути виключно рішення, прийняте територіальним органом ПФУ з цього питання.

Аналіз наведених вище правових норм дозволяє дійти висновку, що у разі звернення пенсіонера із заявою про призначення/перерахунок пенсії та надання необхідних документів, саме уповноважений орган Пенсійного фонду України має за результатами розгляду такої заяви прийняти мотивоване рішення. При цьому структурний підрозділ такого органу визначається за принципом екстериторіальності, тобто питання призначення/перерахунку пенсії може бути вирішено будь-яким територіальним органом Пенсійного фонду, обраним за принципом випадковості.

Судом не встановлено та матеріалами справи не підтверджено, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області приймались рішення за наслідками розгляду заяви позивача від 21 лютого 2023 року про призначення пенсії.

Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області здійснено лише направлення позивачу рішення про відмову у призначенні пенсії, яке прийняте Головним управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області.

З урахуванням вище викладеного, суд відмовляє у задоволенні позовних вимог викладених до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, оскільки зазначеним Управлінням не вчинялось будь-яких дій та не приймалось будь-яких рішень пов`язаних з розглядом заяви позивача, а отже права позивача Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області не порушені.

Обираючи спосіб захисту порушених прав позивача, суд керується тим, що статтею 58 Закону № 1058-IV визначено, що Пенсійний фонд є органом, який призначає пенсії та підготовляє документи для її виплати. Тобто, Пенсійний фонд має виключну компетенцію в питаннях призначення пенсії.

При цьому, заява позивача про призначення пенсії від 21 лютого 2023 року була розглянута в порядку екстериторіальності Головним управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області і саме це управління не прийняло до уваги надані позивачем документи, що підтверджують стаж позивача, а тому саме Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області повинно відповідати за цими вимогами.

З урахуванням встановлених обставин справи та наведених норм чинного законодавства України, суд вважає обґрунтованими вимоги позивача про визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області від 01.03.2023 року за № 70 про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії та зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області зарахувати період роботи позивача з 23.10.1981 року по 05.08.1987 року та з 07.12.1988 року по 27.06.1989 року до її страхового стажу і повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії від 21 лютого 2023 року, з урахуванням висновків суду у цій справі.

Частиною 1 статті 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Згідно із статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Отже, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що відповідач-2, як суб`єкт владних повноважень, не надав суду доказів, які спростовували б доводи позивача, а тому заявлені позивачем позовні вимоги є такими, що підлягають частковому задоволенню.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.

Відповідно до частиною 1 статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання позову в розмірі 1073, 60 грн., що документально підтверджується квитанцією № від 06.03.2023 року.

Враховуючи викладене, сплачений позивачем судовий збір за подачу позову до суду в сумі 1073, 60 грн. підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, яким винесено протиправне рішення, а саме Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області.

Керуючись статтями 9, 139, 242-246, 250, 255, 295, 297 КАС України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) до відповідача-1: Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (адреса: 84122, Донецька область, м. Слов`янськ, площа Соборна, будинок 3; ), відповідача-2: Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (адреса: 79016, Львівська область, м. Львів, вул. Митрополита Андрея, 10; ) про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області від 01.03.2023 року за № 70 про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області зарахувати період роботи ОСОБА_1 з 23.10.1981 року по 05.08.1987 року та з 07.12.1988 року по 27.06.1989 року до її страхового стажу і повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії від 21 лютого 2023 року, з урахуванням висновків суду у цій справі.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (адреса: 79016, Львівська область, м. Львів, вул. Митрополита Андрея, 10; ) на користь ОСОБА_1 , (адреса: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати зі сплати судового збору в сумі 1073, 60 грн. (одна тисяча сімдесят три гривні шістдесят копійок).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Першого апеляційного адміністративного суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя О.С. Духневич