Справа № 458/381/23
Суддя: Кшик О. І.
Дата ухвалення: 2023-05-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.05.2023

Турківський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Кшик О.І.

секретаря судового засідання Сисан С.І.

Справа № 458/381/23

Провадження №2-а/458/12/2023

сторони справи

позивач ОСОБА_1

відповідачі: Головне управління Національної поліції

у Львівській області

представник позивача Гнідець Т.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Турка адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Львівській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

встановив:

26.04.2023 до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Львівській області, в якій просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД № 621697 від 03.04.2023.

В обґрунтування заявлених вимог позивач ОСОБА_1 зазначає, що 03.04.2023 в смт. Бориня, вул. Івана Франка Львівської області він не керував транспортним засобом "Volkswagen Transporter" номерний знак НОМЕР_1 , жодного адміністративного правопорушення не вчиняв, йому не відомо, як поліцейський встановив його особу, а тому оскаржувана постанова є безпідставною, необгрунтованою та незаконною.

Ухвалою суду від 27.04.2023 відкрито провадження у справі з викликом сторін. Відповідачу надано строк для подання відзиву на позовну заяву.

Відзив на позовну заяву до суду відповідачем не подано.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, був належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи.

08.05.2023 представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Гнідець Т.М. надіслав на електронну адресу суду заяви, в яких просив розглядати справу без його участі, а також надіслав до суду заяву про долучення до матеріалів справи копію оскаржуваної постанови серії БАД № 621697 від 03.04.2023, копію поштового конверта, копію супровідного листа.

У судове засідання представник відповідача Головного управління Національної поліції у Львівській області не з`явився, відповідач був належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив.

З урахуванням поданої представником позивача заяви про розгляд справи без його участі, враховуючи неявку відповідача, суд проводить розгляд справи за наявними у справі матеріалами.

Водночас, оскільки всі учасники справи не з`явились в судове засідання, суд відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України не здійснює фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Перевіривши матеріали справи, дослідивши подані докази, суд встановив такі обставини.

Як видно з постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД № 621697 від 03.024.2023, винесеною інспектором СРПП ВнП Самбірського РВП ГУНП у Львівській області старшим лейтенантом поліції Бринь М.О., позивача ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121, ч. 1 ст. 126 КУпАП та, на підставі ст. 36 КУпАП, застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн.

Згідно з вказаною постановою, 03.04.2023 о 18.30 год. в смт. Бориня по вул. Івана Франка, 245а, Самбірського району водій ОСОБА_1 керував автомобілем "Фольксваген Транспортер" номерний знак НОМЕР_1 у якого були переобладнані зовнішні світлові прилади, а саме: були встановлені світлові прилади не передбачені конструкцією транспортного засобу, чим порушив п.п. 3.1 п. 3 ПДР, та не пред`явив посвідчення водія та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу (2.1 а ПДР).

Вважаючи постанову поліцейського про притягнення до адміністративної відповідальності незаконною, позивач просить її скасувати.

Вирішуючи спір, суд виходить з таких норм закону та мотивів, відповідно до встановлених правовідносин.

Відповідно до ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 №3353-XII, учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306.

Відповідно до пункту 1.3. Правил дорожнього руху учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Згідно пункту 1.9. Правил дорожнього руху, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Частиною 2 статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

А відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, обов`язок доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, процесуальний обов`язок щодо доказування правомірності винесення постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності відповідно до положень діючого на час виникнення спірних правовідносин процесуального законодавства покладено на відповідача як на суб`єкта владних повноважень.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, в тому числі які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

Відповідач відзиву на позовну заяву не подав.

Водночас, відповідач і не представив суду достатніх та належних доказів на підтвердження правомірності оскаржуваної постанови, не подав жодного доказу на підтвердження факту порушення позивачем Правил дорожнього руху. Доводи, викладені в позовній заяві відповідач не спростував.

Суд зазначає, що застосування адміністративного стягнення до особи за відсутності будь-яких доказів її протиправної дії чи бездіяльності не відповідає принципу верховенства права, а прийняття рішень про притягнення особи до адміністративної відповідальності повинно ґрунтуватись на повному, всебічному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи та оцінці здобутих доказів.

Окрім цього, лише постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності без жодних доказів, що свідчили би про наявність у позивача вини у вчиненні адміністративного правопорушення, не може бути єдиним беззаперечним доказом вчинення правопорушення, оскільки саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення.

Як зазначив Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові у справі № 463/1352/16-а від 08.07.2020 у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Суд, не залишає позову увагою і те, що позивач ОСОБА_1 у позовній заяві вказав, що про оскаржувану постанову дізнався з додатку "Дія", оглянувши копію якого, суд встановив, що позивача дійсно притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП на підставі постанови серії БАД00621697 від 03.04.2023.

Копію оскаржуваної постанови, зокрема на день подання позову до суду 27.04.2023, позивач ОСОБА_1 не отримував, а тому вважає. що його притягнуто до адміністративної відповідальності лише за ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Водночас, як видно з наданої суду 08.05.2023 предстаником позивача Гнідець Т.М. копії оскаржуваної постанови серії БАД № 621697 від 03.04.2023, така складена відносно позивача ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 126, ч. 1 ст. 121 КУпАП.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Враховуючи позовну вимогу позивача про скасування оскаржуваної постанови, його доводи про те, що він 03.04.2023 взагалі не керував трансопртним засобом "Volkswagen Transporter" номерний знак НОМЕР_1 та відповідно не вчиняв правопорушення за адресою АДРЕСА_1 , що, в свою чергу не було спростовано відповідачем та не надано належних та допустимих доказів зворотнього (показання свідків, відеозапис), суд дійшов висновку, що за таких обставин відповідачем не доведено винуватості ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративних правопорушень, передбачених як ч. 1 ст. 126, так і ч. 1 ст. 121 КУпАП, які, як видно з постанови поліцейського були виявлені ним одночасно, за одних і тих же обставин.

Позивач просить суд захистити його право шляхом скасування оскаржуваної постанови та закриття провадження в справі.

Згідно з п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Відтак, беручи до уваги те, що відповідач не представив суду достатніх та належних доказів на підтвердження винуватості позивача у вчиненні адміністративних правопорушень, що є необхідним для прийняття суб`єктом владних повноважень рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, тому за встановлених обставин у цій справі оскаржувана постанова є незаконною і підлягає скасуванню з закриттям провадження в справі.

Вирішуючи питання судових витрат, суд виходить з такого.

Відповідно до ч. 1 ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Судові витрати у цій справі складаються з судового збору та витрат позивача на отримання правничої професійної допомоги.

Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи те, що позов ОСОБА_1 задоволено, тому судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 536,80 грн підлягають до стягнення з відповідача за рахунок бюджетних асигнувань.

Відповідно до ч. 2 ст. 134 КАС України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

За правилами ч. ст. 134 КАС України, для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 4 ст. 134 КАС України).

Представник позивача адвокат Гнідець Т.М. подав до суду копію договору про надання правової допомоги від 19.04.2023 № 1904/23, ордер на надання правничої (правової) допомоги серії ВС № 1199822 від 19.04.2023, акт про надані послуги згідно Договору про надання правової допомоги від 19.04.2023 № 1904/23, детальний опис наданих послуг адвокатом згідно договору про надання правової допомоги від 19.04.2023 № 1904/23, з якого видно, що вартість послуги - складання позовної заяви становить 750,00 грн за 1 год. роботи, витрачено адвокатом часу 2 год., загальна вартість винагороди (гонорару) - 1500 грн., довіку про підтвердження отримання винагороди (гонорару).

Оцінивши надані представником позивача докази щодо детального опису робіт, здійснених адвокатом, необхідних для надання правничої допомоги, враховуючи критерії, визначені ч. 5 ст. 134 КАС України щодо співмірності розміру витрат на оплату послуг адвоката зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), часом, витраченим адвокатом на виконання цих робіт (послуг), їх обсяг, значення справи для позивача, суд дійшов висновку, що позивач довів розмір витрат на правову допомогу в сумі 1500 грн.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

До суду не надходило від відповідача клопотання (заперечення) про зменшення розміру судових витрат.

Відтак, з урахуванням вимог ч. 1 ст. 139 КАС України судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 1500 грн. підлягають до стягнення на користь позивача з відповідача за рахунок бюджетних асигнувань.

Керуючись ст. 9, 77, 134, 139, 229, 241, 246, 262, 286 КАС України,

вирішив:

Задоволити позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Львівській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД № 621697 від 03.04.2023 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126, ч. 1 ст. 121 КУпАП, а провадження в справі закрити.

Стягнути з Головного управління Національної поліції у Львівській області (79007, м. Львів, пл. Генерала Григоренка, 3, ) за рахунок бюджетних асигнувань в користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) судовий збір в розмірі 536,80 грн (п`ятсот тридцять шість гривень вісімдесят копійок) та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 1500 (одна тисяча п`ятсот ) грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Турківський районний суд Львівської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ).

Відповідач:

Головне управління Національної поліції у Львівській області (79007, м. Львів, пл. Генерала Григоренка, 3, ).

Рішення суду складено та підписано 08.05.2023.

Суддя О.І. Кшик