Справа № 520/22000/21
Суддя: Подобайло З.Г.
Дата ухвалення: 2023-05-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2023 р. Справа № 520/22000/21
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Подобайло З.Г.,

Суддів: Бартош Н.С. , Григорова А.М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 26.01.2022, головуючий суддя І інстанції: Тітов О.М., м. Харків, повний текст складено 26.01.22 по справі № 520/22000/21

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області

про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, в якому просить суд: визнати протиправним та скасувати індивідуальний акт відповідача - рішення Шевченківського об`єднаного управління ПФУ м. Харкова від 15.09.2021 року за №92 про проведення перерахунку ОСОБА_1 пенсії за вислугу років, відповідно до Закону України Про прокуратуру, на підставі довідки спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону України від 07 грудня 2020 року за вих. № 21/97 з 8 липня 2021 року; зобов`язати Головне управління Пенсійного Фонду України в Харківській області провести перерахунок призначеної ОСОБА_1 , пенсії за вислугу років, відповідно до Закону України Про прокуратуру, на підставі довідки спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону України від 07 грудня 2020 року за вих. № 21/97, з 1 січня 2021 року; зобов`язати Головне управління Пенсійного Фонду України в Харківській області провести перерахунок призначеної ОСОБА_1 пенсії, виплатити різницю між нарахованими та виплаченими сумами пенсії за період з 1 січня 2021 року по 8 липня 2021 року.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 26.01.2022 року адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено. Визнано протиправним та скасовано рішення Шевченківського об`єднаного управління ПФУ м. Харкова від 15.09.2021 року за №92 про проведення перерахунку ОСОБА_1 пенсії за вислугу років, відповідно до Закону України Про прокуратуру, на підставі довідки спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону України від 07 грудня 2020 року за вих. № 21/97 з 8 липня 2021 року. Зобов`язано Головне управління Пенсійного Фонду України в Харківській області провести перерахунок призначеної ОСОБА_1 пенсії за вислугу років, відповідно до Закону України Про прокуратуру, на підставі довідки спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону України від 07 грудня 2020 року за вих. № 21/97, з 1 січня 2021 року по 8 липня 2021 року, виплатити різницю між нарахованими та виплаченими сумами пенсії за вказаний період. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 908 (дев`ятсот вісім) грн. 00 коп.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 26.01.2022 року та прийняти постанову, якою відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. В обґрунтування вимог апеляційної скарги посилається на те, що перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Зазначає, що на час звернення позивача за перерахунком пенсії набрав чинності Закон №1697-VІІ, який є чинним, у встановленому порядку не визнавався неконституційним, а отже є обов`язковим до виконання. Вказує, що під час вирішення справи Управління керувалося нормами ст.86 Закону №1697-VІІ. Зауважує, що оскільки позивач в своїй позовній заяві по справі 520/1696/21 не зазначив, з якої дати здійснити перерахунок пенсії за вислугу років відповідно до Закону України «Про прокуратуру», а постанова Другого апеляційного адміністративного суду від 08.07.2021 по справі №520/1696/21 набрала законної сили з 08.07.2021 року, Управлінням було виконано рішення суду з дати набрання ним законної сили, а саме з 08.07.2021 року. Вважає, що відсутні підстави для здійснення перерахунку позивачу з 01.01.2021 року.

ОСОБА_1 подав до суду заперечення на апеляційну скаргу відповідача, вважає доводи та обґрунтування апеляційної скарги помилковими та безпідставними, рішення суду першої інстанції вважає законним та обґрунтованим, просить суд апеляційної інстанції апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення Харківського окружного адміністративного суду від 26.01.2022 року без змін.

Відповідно до п.п. 1, 3 ч.1 ст.311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі: відсутності клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю; подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Оскільки оскаржуване рішення суду першої інстанції було розглянуто в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи і сторонами не заявлялись клопотання про розгляд справи за їх участі, колегія суддів вирішила розглядати справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Учасникам по даній справі було направлено судом апеляційної інстанції та отримано останніми копії ухвал Другого апеляційного адміністративного суду про відкриття апеляційного провадження та про призначення даної справи до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження, у т.ч. копію апеляційної скарги, що підтверджується наявними в матеріалах справи повідомленнями про вручення поштових відправлень, довідками про доставку електронного листа та розпискою про отримання документів.

Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" №64/2022 від 24.02.2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" №2102-IX від 24.02.2022, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року.

З огляду на вищевикладене, з урахуванням запровадженого на території України воєнного стану та активними бойовими діями на території Харківської області та безпосередньо у м. Харків, апеляційна скарга була розглянута 08.05.2023 року.

Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, дослідивши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що ОСОБА_1 з 14.09.2011 р. призначено пенсію за вислугу років на підставі Закону України "Про прокуратуру" від 05.11.1991 р. №1789-ХІІ відповідно до ст.50-1 в розмірі 80% від суми заробітку (грошового забезпечення).

13.01.2021 позивач звернувся до ГУ ПФУ в Харківській області із заявою про перерахунок пенсії, з урахуванням довідки спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону України від 07.12.2020 за вих. № 21/97.

Рішенням відділу перерахунків пенсії № 4 управління пенсійного забезпечення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області № 164 від 14.01.2021 позивачу відмовлено в перерахунку пенсії.

Рішення вмотивоване тим, що зміна розмірів посадових окладів для працівників прокуратури відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 1155 від 11.12.2019 р. не є підставою для проведення перерахунку пенсій, які призначені згідно із Законом України "Про прокуратуру", як визначено в п. 7 вказаної постанови.

Позивач не погодився із вказаним рішенням відповідача та звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, в якому просив: визнати протиправним та скасувати рішення відділу перерахунків пенсії № 4 управління пенсійного забезпечення Головного управління Пенсійного Фонду України в Харківській області № 164 від 14.01.2021 р. про відмову ОСОБА_1 в перерахунку пенсії за вислугу років, відповідно до Закону України "Про прокуратуру", на підставі довідки спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону України від 07.12.2020 р. за вих. №21/97; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області провести перерахунок, призначеної ОСОБА_1 пенсії за вислугу років, відповідно до Закону України "Про прокуратуру", на підставі довідки спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону України від 07.12.2020 р. за вих. № 21/97, у розмірі 80% від середньомісячної заробітної плати відповідної посади працівника прокуратури, без обмеження її максимального розміру.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 16.04.2021 року у справі №520/1696/21 в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 08.07.2021 по справі №520/1696/21 апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 16.04.2021 р. по справі № 520/1696/21 скасовано. Прийнято постанову, якою позов ОСОБА_1 задоволено частково. Скасовано рішення відділу перерахунків пенсії № 4 управління пенсійного забезпечення Головного управління Пенсійного Фонду України в Харківській області № 164 від 14.01.2021 р. про відмову ОСОБА_1 в перерахунку пенсії за вислугу років, відповідно до Закону України "Про прокуратуру", на підставі довідки спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону України від 07.12.2020 р. за вих. №21/97. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області провести перерахунок призначеної ОСОБА_1 пенсії за вислугу років, відповідно до Закону України "Про прокуратуру", на підставі довідки спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону України від 07.12.2020 р. за вих. № 21/97. В іншій частині задоволення позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

На виконання вказаної постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 08.07.2021 по справі №520/1696/21 відповідачем прийнято рішенням №92 від 15.09.2021 про перерахунок пенсії позивача з 08.07.2021.

Позивач вважаючи, що перерахунок призначеної йому пенсії на підставі довідки спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону України від 07 грудня 2020 року за вих. №21/97 повинен бути зроблений з 01 січня 2021 року, звернувся до суду з даним адміністративний позовом.

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що заяву на перерахунок пенсії позивачем було подано 13 січня 2021 року, що підтверджується відповідними відмітками Пенсійного фонду України, а рішення відділу перерахунків пенсії №4 управління пенсійного забезпечення головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області №164 від 14 січня 2021 року про відмову в її перерахунку було скасовано постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 08.07.2021 по справі № 520/1696/21, у зв`язку із чим перерахунок призначеної позивачу пенсії, на підставі довідки спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону України від 07.12.2020 за вих. №21/97, повинен бути здійснений з 01 січня 2021 року.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо задоволення позову, з огляду на наступне.

Частиною 2 ст.19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

На час призначення позивачу пенсії пенсійне забезпечення працівників прокуратури визначалося статтею 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05 листопада 1991 року №1789-XII (далі по тексту - Закон від 05.11.1991 року №1789-XII).

Частиною 20 статті 50-1 Закону №1789-ХІІ передбачено, що обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію станом на час звернення за призначенням або перерахунком.

Згідно з ч.17 ст.50-1 Закону №1789-ХІІ призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться, з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.

Отже, порядок та підстави для перерахунку пенсії прокурорів були визначені у частинах 20 та 17 статті 50-1 Закону №1789-ХІІ.

До статті 50-1 Закону №1789-ХІІ вносилися зміни Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08.07.2011 №3668-VI (надалі - Закон №3668-VI), внаслідок яких наведена вище ч.17 ст.50-1 Закону №3668-VI з 01.10.2011 стала вісімнадцятою, - тобто відбулась зміна порядкового номеру частини статті, що регламентувала порядок та підстави перерахунку пенсії, проте її текст залишився незмінним.

14.10.2014 року прийнято новий Закон України "Про прокуратуру" №1697-VII (далі по тексту - Закон від 14.10.2014 року №1697-VII), який набрав чинності 15.07.2015 року та на цій підставі втратила чинність ч.18 ст.50-1 Закону від 05.11.1991 року №1789-XII.

Статтею 86 Закону №1697-VII визначено право прокурора на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку за наявності на день звернення відповідної вислуги років.

За змістом ч.20 ст.86 Закону України «Про прокуратуру» (в редакції, яка діяла до 25.04.2015 року) призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок.

Перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув право на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Пенсія працюючим пенсіонерам перераховується також у зв`язку з призначенням на вищу посаду, збільшенням вислуги років, присвоєнням почесного звання або наукового ступеня та збільшенням розміру складових його заробітної плати в порядку, передбаченому частинами другою, третьою та четвертою цієї статті, при звільненні з роботи або за кожні два відпрацьовані роки.

З 25.04.2015 року до ч.20 ст.86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 року №1697-VII, в редакції Закону України від 28.12.2014 року №76-VIII, внесено зміни, відповідно до яких умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України.

Разом з тим, рішенням Конституційного Суду України від 13.12.2019 року №7-р(II)/2019 визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення ч.20 ст.86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII зі змінами, якими передбачено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України.

При цьому визначено, що положення ч.20 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 р. № 1697-VII зі змінами, визнане неконституційним, втрачає чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Установлено такий порядок виконання цього Рішення:

- частина двадцята статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року №1697-VII зі змінами не підлягає застосуванню з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення;

- частина двадцята статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року №1697-VII підлягає застосуванню в первинній редакції: «20. Призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок. Перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув право на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Пенсія працюючим пенсіонерам перераховується також у зв`язку з призначенням на вищу посаду, збільшенням вислуги років, присвоєнням почесного звання або наукового ступеня та збільшенням розміру складових його заробітної плати в порядку, передбаченому частинами другою, третьою та четвертою цієї статті, при звільненні з роботи або за кожні два відпрацьовані роки».

Відповідно до ч.2 ст.152 Конституції України закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

Отже, рішення Конституційного Суду України від 13 грудня 2019 року №7-р(II)/2019 змінило законодавче регулювання для правовідносин, що мають місце з дати його ухвалення.

Колегія суддів звертає увагу, що первинна редакція частини двадцятої статті 86 Закону № 1697 до 13.12.2019 року (дата ухвалення Конституційним Судом України рішення №7-р(II)/2019) не набирала чинності та не застосовувалася, оскільки Законом № 76-VIII цю первинну редакцію з 01.01.2015 року було змінено на речення «Умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України», тобто ці зміни було внесені в текст статті 86 Закону №1697-VІІ ще до дати набрання нею чинності (15.07.2015 року).

Отже, частина 20 статті 86 Закону № 1697 (в первинній редакції, якою визначено умови та порядок перерахунку пенсії за вислугу років працівникам прокуратури) на підставі рішення Конституційного Суду України №7-р(II)/2019 набрала чинності 13.12.2019 року та підлягає застосуванню, починаючи з цієї дати.

Разом з цим, чинна з 13.12.2019 року норма частини 20 статті 86 Закон України "Про прокуратуру" №1697-VII визначає умовою перерахунку пенсії за вислугу років підвищення заробітної плати прокурорським працівникам.

Постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року № 657 "Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо оплати праці працівників прокуратури" затверджено у новій редакції схеми посадових окладів працівників органів прокуратури, що призвело до підвищення заробітної плати прокурорських працівників.

Крім того, згідно з ч.2 ст.152 Конституції України, закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

Отже, рішення Конституційного Суду України змінює законодавче регулювання лише для правовідносин, що матимуть місце з дати ухвалення рішення, та не може застосовуватись до правовідносин, які виникли до прийняття такого рішення.

Як встановлено постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 08.07.2021 року у №520/1696/21, ОСОБА_1 звернувся до пенсійного органу з заявою про перерахунок пенсії вже після прийняття рішення Конституційним Судом України, позивач має право на перерахунок пенсії з 13.12.2019 року відповідно до ч.20 ст.86 Закону України "Про прокуратуру" №1697-VII, з урахуванням рішення Конституційного Суду України 13.12.2019 року №7-р(ІІ)/2019.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 08.07.2021 року по справі №520/1696/21, що набрала законної сили, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області провести перерахунок призначеної ОСОБА_1 пенсії за вислугу років, відповідно до Закону України "Про прокуратуру", на підставі довідки спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону України від 07.12.2020 року за вих. № 21/97.

На виконання рішення суду, відповідачем прийнято рішенням №92 від 15.09.2021 року про перерахунок пенсії позивача з 08.07.2021 року.

Спірним в даній справі є питання визначення дати, з якої позивач набув право на перерахунок пенсії за вислугу років, відповідно до Закону України "Про прокуратуру", на підставі довідки спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону України від 07.12.2020 року за вих. №21/97.

Так, відповідно до п.1 ч.4 ст. 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» перерахунок призначеної пенсії, крім випадків, передбачених частиною першою статті 35, частиною другою статті 38, частиною третьою статті 42 і частиною п`ятою статті 48 цього Закону, провадиться в такі строки: у разі виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа.

Враховуючи, що заяву на перерахунок пенсії позивачем було подано 13 січня 2021 року, що підтверджується відповідними відмітками Пенсійного фонду України, а рішення відділу перерахунків пенсії №4 управління пенсійного забезпечення головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області №164 від 14 січня 2021 року про відмову в її перерахунку було скасовано постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 08.07.2021 по справі № 520/1696/21, у зв`язку із чим перерахунок призначеної позивачу пенсії, на підставі довідки спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону України від 07.12.2020 за вих. №21/97, повинен бути здійснений з 01 січня 2021 року.

За цим, доводи апеляційної скарги відповідача про те, що позивач в своїй позовній заяві по справі №520/1696/21 не зазначив, з якої дати здійснити перерахунок пенсії за вислугу років відповідно до Закону України «Про прокуратуру», а постанова Другого апеляційного адміністративного суду від 08.07.2021 по справі №520/1696/21 набрала законної сили з 08.07.2021 року, тому Управлінням було виконано рішення суду з дати набрання ним законної сили, а саме з 08.07.2021 року, є безпідставними.

Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, особливістю адміністративного судочинства є те, що обов`язок (тягар) доказування в спорі покладається на відповідача - орган публічної влади, який повинен надати докази, що свідчать про правомірність його дій, законність прийнятих рішень.

Відповідачем жодних належних доказів на підтвердження правомірності власних дій (рішень), які є предметом оскарження, надано не було.

Спосіб захисту має враховувати суть порушення, допущеного суб`єктом владних повноважень, а тому суд має обрати спосіб захисту права, який би гарантував дотримання і захист прав, свобод, інтересів від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Так, відповідно до ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

При здійсненні судочинства суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права (ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»).

Відповідно до ст.13 Конвенції кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому, Європейський суд з прав людини у рішенні від 29 червня 2006 року у справі «Пантелеєнко проти України» зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

У рішенні від 31 липня 2003 року у справі «Дорани проти Ірландії» Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття «ефективний засіб» передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права.

При чому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Салах Шейх проти проти Нідерландів», ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними. При вирішенні справи «Каіч та інші проти Хорватії» (рішення від 17 липня 2008 року) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту, але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 15 листопада 1996 року у справі «Chahal проти Об`єднаного королівства» (заява №22414/93) зазначив, що ст.13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод, гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, її суть зводиться до вимоги надати людині такі міри правового захисту на національному рівні, що дозволили б компетентному державному органу розглядати по суті скарги на порушення положень Конвенції й надавати відповідний судовий захист (параграф 145).

Засіб захисту, що вимагається згаданою статтею повинен бути «ефективним» як у законі, так і на практиці, зокрема у тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (параграф 75 рішення Європейського суду з прав людини від 5 квітня 2005 у справі «Афанасьєв проти України»).

На підставі вищевикладеного, з урахуванням визначеного статтею 8 Конституції України принципу верховенства права та встановлених статтею 2 КАС України завдань суду як державної правозахисної інституції, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що належним способом захисту порушених прав позивача є визнання протиправним та скасування рішення Шевченківського об`єднаного управління ПФУ м. Харкова від 15.09.2021 року за №92 та зобов`язання Головного управління Пенсійного Фонду України в Харківській області провести перерахунок призначеної ОСОБА_1 пенсії за вислугу років, відповідно до Закону України Про прокуратуру, на підставі довідки спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону України від 07 грудня 2020 року за вих. № 21/97, з 1 січня 2021 року по 8 липня 2021 року, виплатити різницю між нарахованими та виплаченими сумами пенсії за вказаний період.

Згідно зі ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

При цьому, суд враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. При цьому, зазначений Висновок також акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану в пункті 58 рішення у справі "Серявін та інші проти України" (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain), серія A, 303-A, п. 29).

Частиною 1 ст. 315 КАС України визначено, що за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Під час апеляційного провадження, колегія суду не встановила таких порушень судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення справи по суті, які були предметом розгляду і заявлені в суді першої інстанції.

Доводи апеляційної скарги не містять належних та обґрунтованих міркувань, які б спростовували висновки суду першої інстанції. В апеляційній скарзі також не наведено інших міркувань, які б не були предметом перевірки судом першої інстанції та щодо яких не наведено мотивів відхилення наведених аргументів.

Таким чином, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції є обґрунтованим, прийняте на підставі з`ясованих та встановлених обставинах справи, які підтверджуються доказами, та ухваленим з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Враховуючи те, що справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження, рішення суду апеляційної інстанції не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України, відповідно до вимог ст.327, ч.1 ст.329 КАС України.

Керуючись ст.ст. 311, 315, 316, 321, 325, 327, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 26.01.2022 по справі № 520/22000/21 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України відповідно до вимог ст.327, ч.1 ст.329 КАС України.

Головуючий суддя (підпис)З.Г. Подобайло
Судді(підпис) (підпис) Н.С. Бартош А.М. Григоров