Справа № 300/3793/22
Суддя: Панікар І.В.
Дата ухвалення: 2023-05-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"09" травня 2023 р. справа № 300/3793/22
м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі судді Панікара І.В., розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області, Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Івано-Франківській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання до вчинення дій, -
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі позивач) звернулася до суду з адміністративним позовом до Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області (далі відповідач), у якому просить суд:
- визнати протиправними дії Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області щодо відмови у призначенні допомоги по тимчасовій непрацездатності;
- зобов`язати Головне управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області виплатити ОСОБА_1 допомогу по тимчасовій непрацездатності за період з 24.02.2022 по 28.03.2022;
Позовні вимоги, з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог, мотивовані тим, що ОСОБА_1 є працівником Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області. 08.08.2022 комісією із соціального страхування ГУ Держгеокадастру в Івано-Франківській області позивачці відмовлено у призначенні допомоги по тимчасовій непрацездатності за період з 24.02.2022 по 28.03.2022, оскільки відповідно до наказу Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру від 24.02.2022 № 82, Головне управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області з 24.02.2022 знаходилося у простої. ОСОБА_1 вказує на те, що виключний перелік підстав для відмови у наданні допомоги по тимчасовій непрацездатності визначений, зокрема, статтею 23 ЗУ Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування. Період простою підприємства не належить до переліку підстав для відмови у наданні допомоги по тимчасовій непрацездатності, встановлених вказаною вище статтею Закону.
По справі здійснювався ряд наступних процесуальних дій.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 03.10.2022 позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху та надано десятиденний строк для усунення недоліків (а.с.61-63).
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 17.10.2022 відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи в порядку, визначеному статтею 262 КАС України (а.с.70-71).
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 16.02.2023 залучено Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Івано-Франківській області до участі у справі №300/3793/22 в якості співвідповідача. Розгляд адміністративної справи №300/3793/22 - розпочато спочатку (а.с.143-144).
Відповідач - Головне управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області, скористався правом подання відзиву на позовну заяву, який надійшов на адресу суду 21.10.2022, згідно змісту якого, представник відповідача щодо можливості задоволення заявлених позовних вимог заперечив. Вказав, що усі працівники Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області, в тому числі ОСОБА_1 , відповідно до наказу Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру від 24.02.2022 № 82, з 24.02.2022 знаходилися в простої, як наслідок, на думку відповідача, надання допомоги по тимчасовій непрацездатності за дні хвороби, які співпали з періодом знаходження в простої, як компенсація втраченого заробітку за рахунок коштів Фонду, не здійснюється. Водночас, у разі необхідності виходу працівника на роботу під час простою підприємства не з вини працівника згідно з графіком роботи та настання у цей день тимчасової непрацездатності, внаслідок якої працівник втрачає за ці дні виходу на роботу оплату. Допомога по тимчасовій непрацездатності має оплачуватися працівнику на загальних підставах, зокрема, відповідно до норм статей 22 та 24 Закону. З урахуванням викладеного, просить суд відмовити в задоволенні позову (а.с.77-82).
28.10.2022 Головним управлінням Держгеокадастру в Івано-Франківській області на адресу суду подано додаткові письмові пояснення до відзиву. Представник відповідача зазначив, що оскільки з 24.02.2022 усі працівники Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області, в тому числі ОСОБА_1 перебували у простої відповідно до наказу Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру від 24.02.2022 № 82, тому з 24.02.2022 по 28.03.2022 надання допомоги по тимчасовій непрацездатності за дні хвороби, які співпали з періодом знаходження в простої, як компенсація втраченого заробітку за рахунок коштів Фонду, не здійснювалося. Нарахування за період з 24.02.2022 по 28.02.2022 проводилося з розрахунку 100% від заробітної плати. Нарахування з 01.03.2022 по 28.03.2022 проводилося відповідно до наказу Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області від 28.03.2022 № 23 Про нарахування заробітної плати за час простою у березні 2022 у розмірі 60,66% від заробітної плати (а.с.99-100).
ОСОБА_1 28.10.2022 подала суду відповідь на відзив, у якій зазначила, що відповідачем незаконно застосовано щодо неї наказ Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру від 24.02.2022 № 82, оскільки на той момент вона уже перебувала у тимчасовій непрацездатності, внаслідок чого, вважає що їй повинна бути виплачена допомога по тимчасовій непрацездатності за період з 24.02.2022 по 28.03.2022 (а.с.106-108).
ОСОБА_1 28.10.2022 подала суду відповідь на додаткові пояснення до відзиву (а.с.111-113).
07.11.2022 Головним управлінням Держгеокадастру в Івано-Франківській області на адресу суду подано заперечення на відповідь на відзив (а.с.118-120).
Позивачка 09.11.2022 подала суду відповідь на заперечення (а.с.125-128).
18.11.2022 Головним управлінням Держгеокадастру в Івано-Франківській області на адресу суду подано письмові пояснення щодо відповіді на заперечення (а.с.131-132).
ОСОБА_1 28.11.2022 подала суду додаткові письмові пояснення (а.с.138-140).
Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Івано-Франківській області 21.03.2023 на адресу суду подало відзив на позовну заяву, згідно змісту якого, представник відповідача щодо можливості задоволення заявлених позовних вимог заперечила. Вказала, що нормами КЗпП не передбачено втрату права працівника, який відповідно до наказу роботодавця знаходиться в простої, на отримання від роботодавця гарантованої виплати передбаченої статтею 113 КЗпП, у випадку захворювання або травми, не пов`язаної з нещасним випадком на виробництві такого працівника, тобто працівник за дні хвороби або травми, що співпали з періодом простою, повинен отримати заробітну плату з розрахунку не нижче від двох третин тарифної ставки встановленого працівникові розряду (окладу). Так як у цей період у зазначеного працівника не відбувається факту втрати заробітної плати, допомога по тимчасовій непрацездатності за календарні дні його хвороби або травми, які збігаються з календарними днями перебування працівника в простої, за рахунок коштів Фонду не надається, оскільки це буде суперечити нормам частини 1 статті 2 Закону № 1105 (а.с.149-150).
ОСОБА_1 24.03.2023 подала на адресу суду відповідь на відзив (а.с.154-159).
Суд, розглянувши у відповідності до вимог статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, дослідивши позовну заяву, відзив на позов та в сукупності письмові докази, якими сторони обґрунтовують позовні вимоги, встановив наступне.
ОСОБА_1 з 02.10.2008 року працює у Головному управлінні Держгеокадастру в Івано-Франківській області (а.с.15-16).
Наказом Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру від 24.02.2022 за № 82 встановлено простій у роботі Держгеокадастру та його територіальних органів. Визнано простій Держгеокадастру та його територіальних органів таким, що виник не з вини працівників та зумовлений загрозою їх життю та здоров`ю (а.с.39).
Позивачка у період з 17.02.2022 по 28.03.2022 була тимчасово непрацездатною, що підтверджується копіями е-листів непрацездатності (а.с. 32-36).
Судом встановлено, що за період з 17.02.2022 по 23.02.2022 Головним управлінням Держгеокадастру в Івано-Франківській області виплачено позивачці допомогу по тимчасовій непрацездатності.
08.08.2022 комісією із соціального страхування ГУ Держгеокадастру в Івано-Франківській області позивачці відмовлено у призначенні допомоги по тимчасовій непрацездатності за період з 24.02.2022 по 28.03.2022, оскільки відповідно до наказу Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру від 24.02.2022 № 82, Головне управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області з 24.02.2022 знаходилося у простої, що підтверджується протоколом № 20 засідання комісії (а.с.37-38).
Вважаючи такі дії відповідача неправомірними, позивач звернулася до суду з метою захисту свого порушеного права.
Надаючи оцінку правовідносинам, що склались між сторонами, суд виходить з таких підстав та мотивів.
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Правові, фінансові та організаційні засади загальнообов`язкового державного соціального страхування, гарантії працюючих громадян щодо їх соціального захисту у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, вагітністю та пологами, від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, охорони життя та здоров`я визначаються Законом України Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від 23.09.1999 року № 1105 (далі - Закон № 1105).
Згідно з частиною 1 статті 16 Закону №1105 (чинної на момент виникнення спірних правовідносин) застраховані особи мають, зокрема, право на отримання у разі настання страхового випадку матеріального забезпечення, страхових виплат та соціальних послуг, передбачених цим Законом.
Відповідно до частини 1 статті 19 Закону №1105 (чинної на момент виникнення спірних правовідносин) право на матеріальне забезпечення та соціальні послуги за страхуванням у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності мають застраховані особи - громадяни України, іноземці, особи без громадянства та члени їх сімей, які проживають в Україні, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.20 Закону №1105 за страхуванням у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності надаються такі види матеріального забезпечення та соціальних послуг, зокрема, допомога по тимчасовій непрацездатності (включаючи догляд за хворою дитиною).
Пунктом 1 частини 1 статті 22 Закону №1105 передбачено, що допомога по тимчасовій непрацездатності надається застрахованій особі у формі матеріального забезпечення, яке повністю або частково компенсує втрату заробітної плати (доходу) у разі настання в неї одного з таких страхових випадків, зокрема, тимчасової непрацездатності внаслідок захворювання або травми, не пов`язаної з нещасним випадком на виробництві.
З огляду на викладене слідує, що допомога по тимчасовій непрацездатності, за своєю правовою природою, є формою матеріального забезпечення, яке повністю або частково компенсує втрату заробітної плати (доходу) у разі настання страхового випадку.
У свою чергу, відповідно до статті 1 Закону України Про оплату праці заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу.
Таким чином, оскільки заробітна плата є винагорода працівнику за виконану ним роботу, то необхідним є встановлення того, чи виплачується заробітна плата працівнику у період простою підприємства.
Визначення поняття простій наведено у статті 34 Кодексу законів про працю України.
Відповідно до статті 34 КЗпП України простій - це зупинення роботи, викликане відсутністю організаційних або технічних умов, необхідних для виконання роботи, невідворотною силою або іншими обставинами.
Згідно частини 1 статті 113 КЗпП України час простою не з вини працівника, в тому числі на період оголошення карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, оплачується з розрахунку не нижче від двох третин тарифної ставки встановленого працівникові розряду (окладу).
Відповідно до статті 12 Закону України Про оплату праці оплата за час простою відноситься до інших норм і гарантій в оплаті праці, відмінних від заробітної плати.
Отже, така державна гарантія, як оплата за час простою, не є заробітною плату працівника у розумінні Закону України Про оплату праці та КЗпП України.
Таким чином, оскільки у період простою підприємства заробітна плата працівникам не виплачується, то не може мати місце і факт її втрати у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, що є обов`язковою умовою для нарахування допомоги по тимчасовій непрацездатності у відповідності до пункту 1 частини 1 статті 22 Закону №1105.
З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про те, що допомога по тимчасовій непрацездатності не виплачується працівнику у разі простою підприємства, окрім випадків коли працівникам на час простою визначено спеціальний графік роботи або передбачено необхідність їх виходу на роботу на певний період, тобто у випадках коли працівники фактично виконують роботу та отримують за це винагороду заробітну плату.
При цьому, суд враховує, що як допомога по тимчасовій втраті працездатності так і оплата за час простою є державними гарантіями, а отже, працівник підприємства, що знаходиться в простої, у разі настання страхового випадку (хвороба), не позбавлений державних гарантій у вигляді оплати за час простою.
Водночас, суд вважає за необхідне зазначити наступне.
Зі змісту наказу Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру від 24.02.2022 № 82 Про встановлення простою у роботі Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру та її територіальних органів судом встановлено, що збережено у межах кошторису середній заробіток у працівників, які підпадають під дію простою (а.с.97).
Наказом начальника ГУ Держгеокадастру в Івано-Франківській області від 28.03.2022 за № 23 Про нарахування заробітної плати за час простою у березні 2022 наказано фінансовому управлінню нарахування заробітної плати працівникам ГУ Держгеокадастру в Івано-Франківській області за час простою у місяці березні 2022 здійснити у розмірі 60,66% середньомісячної заробітної плати в межах фонду заробітної плати, передбаченому у кошторисі Головного управління. Донарахування заробітної плати працівникам ГУ Держгеокадастру в Івано-Франківській області за час простою у місяці березні 2022 до 100% середньомісячної заробітної плати при можливості здійснити в межах економії річного фонду заробітної плати, передбаченому у кошторисі Головного управління (а.с.103).
Згідно додаткових письмових пояснень ГУ Держгеокадастру в Івано-Франківській області, нарахування оплати за час простою за період з 24.02.2022 по 28.02.2022 проводилося з розрахунку 100% від заробітної плати. Нарахування оплати за час простою з 01.03.2022 по 28.03.2022 проводилося відповідно до наказу Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області від 28.03.2022 № 23 Про нарахування заробітної плати за час простою у березні 2022 у розмірі 60,66% від заробітної плати.
Відповідно до розрахункового листа за березень 2022 № 4013, ОСОБА_1 нараховано 2370,16 грн. (а.с.101).
При цьому, позивачка у своїх письмових додаткових поясненнях зазначила, що за період з 24.02.2022 по 28.03.2022 відповідачем нараховано їй заробітну плату. Кошти у сумі 2370,16 грн., що відображені у розрахунковому листі за березень 2022 № 4013, отримала в серпні 2022 одночасно із заробітної платою за поточний місяць.
З приводу тверджень позивача про те, що вичерпний перелік підстав при яких допомога по тимчасовій непрацездатності не надається, визначений статтею 23 ЗУ Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування і до таких підстав, період простою підприємства, не належить, суд вважає за необхідне зазначити те, що, на думку суду, положення вказаної норми права слід застосовувати у взаємозв`язку з положеннями пункту 1 частини 1 статті 22 Закону №1105, яким визначено правову природу допомоги по тимчасовій непрацездатності, суть якої становить компенсацію втрату заробітної плати (доходу) у разі настання страхового випадку.
Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Згідно із нормами частини другої статті 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Відповідно до положень статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
При цьому, в силу положень частини 2 статті 77 вказаного Кодексу, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідачі як суб`єкти владних повноважень довели у повному об`ємі правомірність своїх дій.
Зважаючи на встановлені у справі обставини та, з огляду на приписи норм чинного законодавства, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку про необґрунтованість заявлених позовних вимог, внаслідок чого, в задоволенні позову слід відмовити.
З огляду на висновок суду про відмову у задоволенні позову, підстав для розподілу судових витрат, відповідно до вимог статті 139 КАС України, суд не вбачає.
На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ВИРІШИВ:
В задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області, Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Івано-Франківській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання до вчинення дій відмовити.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складання повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Учасники справи:

Позивач:

ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ).

Відповідачі:

Головне управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області (, вул. Академіка Сахарова 34, м. Івано-Франківськ, 76004).

Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Івано-Франківській області (, вул. А.Мельника,11, м. Івано-Франківськ, 76014).

Суддя /підпис/ Панікар І.В.