Справа № 599/65/23
Суддя: Шавель Руслан Миронович
Дата ухвалення: 2023-05-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 травня 2023 рокуЛьвівСправа № 599/65/23 пров. № А/857/3783/23

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді Шавеля Р.М.,

суддів Бруновської Н.В. та Хобор Р.Б.,

з участю секретаря судового засідання - Василюк В.Б.,

а також сторін (їх представників):

від позивача не з`явився;

від відповідача - не з`явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції на рішення Зборівського районного суду Тернопільської обл. від 14.02.2023р. в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Тернопільській обл. Департаменту патрульної поліції, інспектора Управління патрульної поліції в Тернопільській обл. Департаменту патрульної поліції старшого лейтенанта поліції Погребняк Анни Віталіївни про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі (суддя суду І інстанції: Чорна В.Г.; час та місце ухвалення рішення суду І інстанції: 09 год. 15 хв. 14.02.2023р., м.Зборів Тернопільського району Тернопільської обл.; дата складання повного тексту рішення суду І інстанції: 19.02.2023р.),-

В С Т А Н О В И В:

11.01.2023р. (згідно з відомостями реєстраційної позначки суду першої інстанції) позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив скасувати постанову інспектора Управління патрульної поліції /УПП/ в Тернопільській обл. Департаменту патрульної поліції /ДПП/ старшого лейтенанта поліції Погребняк А.В. серії ЕАР № 6366381 від 04.01.2023р. про накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн. за порушення ч.2 ст.122 КУпАП; закрити відносно ОСОБА_1 провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутності в його діях події правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП (а.с.2-8).

Рішенням Зборівського районного суду Тернопільської обл. від 14.02.2023р. заявлений позов задоволено; постанову серії ЕАР № 6366381 від 04.01.2023р. про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за вчинення правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП України, у виді штрафу в розмірі 510 грн. скасовано, а провадження по справі про адміністративне правопорушення закрито; стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань УПП в Тернопільській обл. ДПП на користь позивача судовий збір у сумі 536 грн. 80 коп. (а.с.37-39).

Не погодившись із рішенням суду, його оскаржив відповідач ДПП, який покликаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права, що у своїй сукупності призвело до помилкового вирішення спору, просить рішення суду скасувати та прийняти нову постанову, якою у задоволенні заявленого позову відмовити (а.с.42-44).

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що позивача правомірно та із дотриманням установленого порядку притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП. Факт порушення ним Правил дорожнього руху /ПДР/ стверджується відеозаписами з нагрудного реєстратора поліцейського, а також відеозаписом з автомобільного відеореєстратора, яким зафіксовано факт проїзду керованого позивачем автомобіля на червоний сигнал світлофора по вул.Микулинецькій в м.Тернополі.

Таким чином, факт порушення позивачем приписів п.8.7.3 «е» ПДР слід вважати доведеним.

Також під час судового розгляду не встановлено порушення інспектором будь-яких правових норм щодо процедури розгляду справи; не виявлено упередженості чи необ`єктивності з його сторони.

Інші учасники справи не подали до суду апеляційної інстанції відзиви на апеляційну скаргу в письмовій формі протягом строку, визначеного в ухвалі про відкриття апеляційного провадження, що не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

У зв`язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до вимог ч.4 ст.229 КАС України не здійснювалося. Також в порядку ч.3 ст.268, ч.2 ст.313 КАС України неявка сторін, належним чином повідомлених про час та місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи (в тому числі оглянувши представлені відеоматеріали) та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів приходить до переконання, що подана скарга підлягає до задоволення, з наступних мотивів.

Відповідно до п.п.1, 4 ч.1 ст.317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є, зокрема, неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Приймаючи рішення по справі та скасовуючи спірну постанову інспектора патрульної поліції, суд першої інстанції виходив з того, що оскаржувана постанова містить посилання на відео з автореєстратора та відео з нк-472368, за допомогою якого здійснено відеозапис, копію яких надано представником відповідача до відзиву на диску DVD-R, який містить фрагмент відеозапису з нагрудної камери поліцейського та відеореєстратора, з яких не можливо з`ясувати, що саме позивач о 12 год. 14 хв. 04.01.2023р., керуючи транспортним засобом Volkswаgen Bora, державний номерний знак НОМЕР_1 , проїхав на червоний заборонений сигнал світлофора, а відтак вони не є належними та допустимими доказами в обґрунтування вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП.

Крім цього, на фрагменті відеозапису з нагрудної камери поліцейського позивач заперечував порушення ПДР та просив надати докази, під час пред`явлення яких позивач викладає сумніви, так як він не побачив на відео адміністративного правопорушення. Між ОСОБА_1 і працівником поліції виник спір, під час якого позивач висловлює свої підозри щодо неправдивості і безпідставності обвинувачення його у адміністративному правопорушенні. Впродовж словесного спору, працівник поліції повторно показує відео і пояснює, що це проблеми позивача, що він не бачить, що саме він проїхав перехрестя на заборонений сигнал світлофора.

У цій адміністративній справі відповідач жодних доказів (матеріалів фото та відеофіксації на підтвердження факту, що правопорушення дійсно мало місце, пояснень особи, яка притягається до адміністративної відповідальності), які б встановлювали факт вчинення позивачем вказаного правопорушень, не надав. Тобто, судом не здобуто даних, які б вказували на вину ОСОБА_1 у вчиненні ним правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, за обставин, викладених в оскаржуваній постанові.

Відповідачем не надано належних та допустимих доказів вчинення позивачем інкримінованого адміністративного правопорушення, які б слугували підставою для притягнення останнього до адміністративної відповідальності з дотриманням визначеної законом процедури.

Тому суд дійшов до висновку, що відповідачем не виконано вимоги ст.77 КАС України та не спростовано доводів позивача про неправомірність винесення оскаржуваної постанови.

За таких обставин заявлений позов підлягає до задоволення в повному обсязі.

Між тим, такі висновки суду першої інстанції, на думку колегії суддів, не відповідають нормам матеріального права і фактичним обставинам справи, з наступних підстав.

Як встановлено під час судового розгляду, відповідно до постанови серії ЕАР № 6366381 від 04.01.2023р., винесеної інспектором УПП в Тернопільській обл. ДПП старшим лейтенантом поліції Погребняк А.В., о 12 год. 14 хв. 04.01.2023р., позивач ОСОБА_1 , керуючи легковим автомобілем марки «Volkswаgen Bora», державний номерний знак НОМЕР_1 , проїхав перехрестя вул.Микулинецька, 114 в м.Тернополі на заборонний червоний сигнал світлофора, чим порушив вимоги п.8.7.3 «е» ПДР.

На підставі наведеного відповідачем визнано позивача винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, і накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн. (а.с.9).

До вказаної постанови долучені відеодокази з автореєстратора та відео з нагрудної камери 472368 (а.с.32).

Відповідно до п.8.7.3 «е» ПДР, затв. постановою КМ України № 1306 від 10.10.2001р., сигнали світлофора мають такі значення: червоний сигнал, у тому числі миготливий, або два червоних миготливих сигнали забороняють рух.

Згідно ч.2 ст.122 КУпАП порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Із змісту поданої позовної заяви слідує, що позивач ОСОБА_1 оспорює інкриміноване йому правопорушення, оскільки належних доказів проїзду керованими ним автомобіля на заборонний сигнал світлофора інспектором патрульної поліції не представлено. При цьому наголошує, що ПДР він не порушував, будь-яке перехрестя на заборонений сигнал світлофора не проїжджав. Представлений відеозапис містив зображення автомобіля зеленого кольору без визначення номерного знаку та без вказівки на розташування згаданого світлофора.

Також інспектором патрульної поліції не дотримано процедури розгляду справи на місці вчинення правопорушення, а складена постанова не відповідає вимогам ст.283 КУпАП.

Системний аналіз положень КУпАП дає підстави для висновку, що якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, уповноважена посадова особа зобов`язана здобути докази винуватості особи у вчиненні правопорушення.

Нормами КУпАП передбачено спрощений порядок фіксування адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, за умов якого протокол про вчинення адміністративного правопорушення не складається, при цьому посадова особа має право винести безпосередньо постанову в справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до матеріалів адміністративної справи протокол про вчинення адміністративного правопорушення як один із можливих доказів по справі не складався, однак відповідачем надані інші докази вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП.

Зокрема, до наявної постанови серії ЕАР № 6366381 від 04.01.2023р. відповідачем представлено два відеозаписи: один здійснений з автореєстратора (знаходиться в патрульному автомобілі IMG_3781.MOV), інший записаний з нагрудної камери інспектора патрульної поліції (запис 0142777, ID реєстратора: 472368) (а.с.32).

Отже, принципового значення у розглядуваній справі має правова оцінка представлених відповідачем відеозаписів, які фіксували проїзд автомобіля на заборонний сигнал світлофора, а також хід розгляду інспектором патрульної поліції адміністративної справи.

Стосовно правильності оцінки наявних у справі доказів - відеозаписів колегія суддів виходить з того, що відповідно до приписів КУпАП:

ст.222 - органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів (статті 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частина перша статті 44, стаття 441, частина друга статті 106-1, частини перша, друга, третя, четверта і шоста статті 109, стаття 110, частина третя статті 114, частина перша статті 115, стаття 116-2, частина друга статті 117, частини перша і друга статті 119, частини перша, друга, третя, п`ята і шоста статті 121, статті 121-1, 121-2, частини перша, друга і третя статті 122, частина перша статті 123, статті 124-1 - 126, частини перша, друга і третя статті 127, статті 128 - 129, стаття 132-1, частини перша, друга та п`ята статті 133, частини третя, шоста, восьма, дев`ята, десята і одинадцята статті 133-1, частина друга статті 135, стаття 136 (за винятком порушень на автомобільному транспорті), стаття 137, частини перша, друга і третя статті 140, статті 148, 151, статті 161, 164-4, статтею 175-1 (за винятком порушень, вчинених у місцях, заборонених рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради), статтями 176, 177, частини перша і друга статті 178, статті 180, 181-1, частина перша статті 182, статті 183, 184, 189-2, 192, 194, 195).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Уповноваженими працівниками підрозділів Національної поліції штраф може стягуватися на місці вчинення адміністративного правопорушення незалежно від розміру виключно за допомогою безготівкових платіжних пристроїв.

ст.258 - протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, адміністративних правопорушень, передбачених частиною другою статті 122-2, частинами другою, третьою статті 132-1, статтею 132-2 цього Кодексу, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі, а також порушень правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису) (ч.2).

Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення (ч.3).

У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу або залишається повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності за порушення правил зупинки, стоянки або паркування транспортних засобів у разі їх фіксації у режимі фотозйомки (відеозапису), крім випадків фіксації в автоматичному режимі правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті, що зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, та правопорушень, передбачених статтею 132-2 цього Кодексу (ч.4).

Якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, та правопорушень, передбачених статтею 132-2 цього Кодексу, або порушень правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису). Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення (ч.5).

Відповідно до п.4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затв. наказом МВС України № 1395 від 07.11.2015р., у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

У разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься в разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п`ятою, шостою, восьмою, десятою і одинадцятою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою, третьою, четвертою, шостою і сьомою статті 122, частиною першою статті 123, статтями 124-1, 125, частинами першою, другою і четвертою статті 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128 - 129, частиною першою статті 132-1, частинами третьою, шостою, восьмою, дев`ятою, десятою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140, частинами шостою, сьомою і восьмою статті 152-1 КУпАП.

Згідно п.10 розділу ІІІ вказаної Інструкції поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Таким чином, нормами КУпАП передбачено спрощений порядок фіксування адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, за умов якого протокол про вчинення адміністративного правопорушення не складається, при цьому посадова особа має право винести безпосередньо постанову в справі про адміністративне правопорушення.

Разом з тим, пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005р. «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст.283, 284 КУпАП. В ній, зокрема, необхідно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі у тому випадку, коли воно зафіксовано у встановленому законом порядку.

Отже, системний аналіз положень КУпАП дає підстави для висновку, що якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, уповноважена посадова особа зобов`язана здобути докази винуватості особи у вчиненні правопорушення.

В іншому випадку застосування адміністративного стягнення до особи за відсутності будь-яких доказів її протиправної дії чи бездіяльності не відповідатиме принципу верховенства права і міститиме ознаки свавільного застосування адміністративних повноважень. Така позиція суду ґрунтується на правових висновках, які зроблені Конституційним Судом України у своєму Рішенні у справі № 23-рп/2010 від 22.12.2010р.

Пунктом 11 ч.1 ст.23 Закону України № 580-VIII від 02.07.2015р. «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.

Згідно з ст.31 цього Закону поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.

Статтею 40 вказаного Закону встановлено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на однострої, у/на службових транспортних засобах, у тому числі без кольорографічних схем, розпізнавальних знаків та написів, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель фото- і відеотехніку, у тому числі техніку, що працює в автоматичному режимі, технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень, радіаційних, хімічних, біологічних та ядерних загроз, а також використовувати інформацію, отриману з фото- і відеотехніки, що перебуває в чужому володінні, з метою:

1) запобігання правопорушенню, виявлення або фіксування правопорушення, охорони та захисту публічної безпеки, особистої безпеки осіб і власності від протиправних посягань;

2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Інформація про змонтовану/розміщену фототехніку і відеотехніку, технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень, радіаційних, хімічних, біологічних та ядерних загроз повинна бути розміщена на видному місці.

Відповідно до ст.283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова виконавчого органу сільської, селищної, міської ради по справі про адміністративне правопорушення приймається у формі рішення.

Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався); розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Належність представлених відповідачами доказів слідує з приписів ст.251 КУпАП, відповідно до яких доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Таким чином, чинним законодавством не передбачено особливих вимог до доказів, на яких зафіксовано вчинення водієм порушення вимог ПДР. Водночас, такий доказ повинен бути повністю ідентифікований.

Отже, вказані відеозаписи слід вважати належними доказами по справі, а відтак останні враховуються судом апеляційної інстанції в їх нерозривній сукупності.

Щодо змісту відеоматеріалів, то згідно представленого відеозапису з автореєстратора зафіксовано проїзд автомобіля зеленого кольору на перехресті вулиці на червоний заборонний сигнал сваітлофора. При цьому, патрульний автомобіль, з якого здійснювався відеозапис, в цей час знаходився на смузі зустрічного руху (а.с.27-28).

У подальшому патрульний автомобіль слідував за автомобілем позивача, який був зупинений по причині увімкнення проблискового маячка.

Після зупинки керованого позивачем автомобіля інспектор патрульної поліції провела розгляд справи, що зафіксовано нагрудною камерою інспектора патрульної поліції.

За таких обставин колегія суддів приходить до переконання про те, що представлені відповідачем відеозаписи містять зображення керованого позивачем легкового автомобіля марки «Volkswаgen Bora», державний номерний знак НОМЕР_1 .

Водночас, під час розгляду справи інспектором патрульної поліції та судового розгляду справи позивач не заперечував той обставини, що 04.01.2023р. він здійснював рух по вул.Микулинецькій. 114 в м.Тернополі, під час якого був зупинений працівниками патрульної поліції.

Колегія суддів звертає увагу на те, що на перехресті вул.Микулинецької, 114 в м.Тернополі встановлено два світлофори, які регулюють рух в кожному напрямку. Оскільки патрульний автомобіль в момент фіксації порушення перебував на зустрічній смузі (паралельно до руху автомобіля позивача), тому представлений відеозапис містить зображення лише світлофора, який регулював рух транспорту в протилежному напрямку щодо того, в якому рухався керований позивачем автомобіль. При цьому, робота вказаних світлофорів відбувалася синхронно (тобто, одночасно на них засвічуються одинакові сигнали), що стверджується одночасним рухом і зупинкою обох потоків транспорту.

Таким чином, висновки інспектора патрульної поліції про проїзд перехрестя на червоний заборонний сигнал світлофора ґрунтуються на належних і допустимих доказах, які в своїй сукупності підтверджують недотримання позивачем вимог п.8.7.3 «е» ПДР.

Відповідно до ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Оскільки відповідачами представлені належні і допустимі докази, які стверджують недотримання позивачем вимог п.8.7.3 «е» ПДР, тому постанова інспектора патрульної поліції щодо притягнення позивача до відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП ґрунтується на вимогах закону.

Стосовно доводів позивача щодо порушення порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення колегія суддів враховує, що відповідно до матеріалів адміністративної справи відповідачем були роз`яснені позивачу його права та обов`язки згідно вимог КУпАП, при цьому обґрунтованих та змістовних клопотань (в тому числі щодо використання права на правову допомогу) від нього не поступало.

Водночас, позивачем не було долучено до постанови відповідача жодних письмових клопотань, зауважень та заяв; стосовно дій інспектора патрульної поліції ним не подавалися будь-які скарги в органи Національної поліції або прокуратури.

Окрім цього, процедурні порушення, допущені контролюючим органом при розгляді справи про правопорушення не можуть бути обставиною, яка звільняє від відповідальності, у разі підтвердження факту правопорушення. Процедурні порушення не повинні сприйматися як безумовне свідчення протиправності прийнятого за наслідками розгляду справи про правопорушення рішення. Натомість, вчинені контролюючим органом процедурні порушення підлягають оцінці з огляду на те, наскільки ці порушення вплинули на можливість порушника захистити свої права та чи призвели процедурні порушення на встановлення обставин порушення та на наслідки.

У той же час, як станом на час звернення з даним адміністративним позовом до суду, так і на час розгляду справи у суді і вирішення справи по суті, позивачем не надано жодних належних та допустимих доказів на спростування обставин щодо правомірності дій та наявності повноважень у відповідної особи при розгляді справи про правопорушення у галузі безпеки дорожнього руху, як і доказів оскарження таких дій.

При цьому, колегією суддів враховується, що навіть у випадку встановлення процедурних порушень прийняття акта суб`єктом владних повноважень зазначене не може бути безумовною підставою для скасування останнього у випадку встановлення останнім правопорушення, факт вчинення якого підтверджено у ході розгляду справи.

Додатково колегія суддів враховує, що згідно з рішенням Європейського суду з прав людини в справі «O'Halloranand Francis v. The United Kingdom» будь-хто, хто вирішив володіти чи керувати автомобілем, знав, що таким чином він піддає себе режиму регулювання, котрий застосовується, оскільки визнавалося, що володіння і користування автомобілем може потенційно завдати серйозної шкоди. Можна вважати, що ті, хто вирішив володіти та керувати автомобілями, погодилися на певну відповідальність та обов`язки.

Отже, за наведених обставин колегія суддів приходить до переконливого висновку про те, що дійсно о 12 год. 14 хв. 04.01.2023р., позивач ОСОБА_1 , керуючи легковим автомобілем марки «Volkswаgen Bora», державний номерний знак НОМЕР_1 , проїхав перехрестя вул.Микулинецька, 114 в м.Тернополі на заборонний червоний сигнал світлофора, чим порушив вимоги п.8.7.3 «е» ПДР.

На підставі наведеного, інспектор патрульної поліції правомірно визнала позивача винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, і наклала на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн.

Окрім цього, колегія суддів звертає увагу на наступні порушення судом вимог процесуального закону.

Відповідно до ч.ч.3 і 4 ст.229 КАС України технічний запис судового засідання є додатком до протоколу судового засідання і після закінчення судового засідання приєднується до матеріалів справи. Порядок зберігання технічного запису судового засідання визначається Положенням про Єдину інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів).

У разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно з ст.230 КАС України у судовому засіданні секретар забезпечує ведення протоколу судового засідання.

У протоколі судового засідання зазначаються такі відомості: 1) рік, місяць, число і місце судового засідання; 2) найменування адміністративного суду, який розглядає справу, прізвище та ініціали судді (суддів), секретаря судового засідання; 3) справа, що розглядається, ім`я (найменування) сторін та інших учасників справи; 4) порядковий номер вчинення процесуальної дії; 5) назва процесуальної дії; 6) час вчинення процесуальної дії; 7) ухвали суду, постановлені в судовому засіданні, не виходячи до нарадчої кімнати; 8) інші відомості, встановлені цим Кодексом.

Протокол судового засідання ведеться секретарем судового засідання та підписується ним невідкладно, але не пізніше наступного дня після судового засідання і приєднується до справи.

У матеріалах справи є відсутній процесуальний документ (протокол судового засідання), який би підтверджував те, що 14.02.2023р. відбулось судове засідання, в межах якого суд першої інстанції прийняв рішення по справі (зокрема, оголосив вступну і резолютивні частини рішення а.с.36).

Довідка, складена секретарем судового засідання (а.с.35) про відсутність фіксування судового процесу не є документом належної форми такої процесуальної дії.

Окрім цього, згідно відомостей Єдиного державного реєстру судових рішень в рамках справи № 599/65/23 судом першої інстанції прийнята постанова від 14.02.2023р., яка за змістом є ідентичною повному тексту рішення суду від 14.02.2023р.

Водночас, такий документ до матеріалів справи не долучений.

Оцінюючи в сукупності викладені обставини, колегія суддів приходить до переконливого висновку про те, що заявлений позов є безпідставним, через що задоволенню не підлягає.

В порядку ст.139 КАС України, з огляду на результат апеляційного розгляду справи, колегія суддів змінює розподіл судових витрат по справі наступним чином: понесені судові витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви не підлягають відшкодуванню ОСОБА_1 ; суму сплаченого судового збору за подання апеляційної скарги належить покласти на апелянта ДПП.

З огляду на вищевикладене, доводи апеляційної скарги є суттєвими і складають підстави для висновку про неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права (незастосування закону, який підлягав застосуванню) та порушення норм процесуального права, що в своїй сукупності призвело до помилкового вирішення спору, через що рішення суду підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про відмову в задоволенні заявленого позову, з вищевикладених мотивів.

Керуючись ст.139, ч.4 ст.229, ч.3 ст.243, ч.3 ст.268, ст.ст.272, 286, 310, ч.2 ст.313, п.2 ч.1 ст.315, п.п.1, 4 ч.1 ст.317, ч.1 ст.321, ст.ст.322, 325, 329 КАС України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції задовольнити.

Рішення Зборівського районного суду Тернопільської обл. від 14.02.2023р. в адміністративній справі № 599/65/22 скасувати та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позову ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Тернопільській обл. Департаменту патрульної поліції, інспектора Управління патрульної поліції в Тернопільській обл. Департаменту патрульної поліції старшого лейтенанта поліції Погребняк Анни Віталіївни про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, - відмовити.

Понесені судові витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви не підлягають відшкодуванню ОСОБА_1 ; суму сплаченого судового збору за подання апеляційної скарги покласти на апелянта Департамент патрульної поліції.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і не може бути оскаржена у касаційному порядку.

Головуючий суддя Р. М. Шавель
судді Н. В. Бруновська
Р. Б. Хобор
Дата складання повного тексту судового рішення: 04.05.2023р.