Справа № 560/5617/23
Суддя: Салюк П.І.
Дата ухвалення: 2023-05-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/5617/23
РІШЕННЯ

іменем України

08 травня 2023 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Салюка П.І. розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до Хмельницького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, в якій просить:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, щодо розрахунку призначеної ОСОБА_1 пенсії по інвалідності відповідно до Закону України «Про державну службу» без врахування довідки №139-Ф, виданої Головним управлінням Пенсійного фонду України в Хмельницькій області;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 пенсії по інвалідності відповідно до Закону України «Про державну службу» з 26.01.2022 в розмірі 60% суми заробітної плати, з якої сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, зазначеної в довідках виданих Головним управлінням Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 26.01.2022 №139-Ф та від 26.01.2022 №137-Ф.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що відповідач здійснив перерахунок пенсії позивача без врахування довідки від 26.01.2022 №139-Ф, у якій зазначено складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш, як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби. При цьому, для обчислення пенсії позивачу, відповідач врахував довідку №140-Ф про складові пенсії державного службовця (за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією). Позивач вважає, що оскільки має більше ніж 20 років стажу роботи (23 роки 7 місяців 30 днів) на посадах віднесених до посад державних службовців, і на момент виходу на пенсію - 26.01.2022 не перебувала на державній службі, оскільки звільнена з державної служби 25.01.2022 то має право на врахування довідки від 26.01.2022 №139-Ф з моменту звернення та надання даної довідки, а саме 26.01.2022.

Відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог. Вказує, що оскільки в позивача 20-річний стаж роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців (станом на 01.05.2016), підстав для врахування при обчисленні пенсії довідки від 26.01.2022 №139-Ф «Про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби», немає. Звертає увагу суду, що відповідно до пункту 2 Порядку надання державним службовцям матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 серпня 2016 року №500 державним службовцям матеріальна допомога може надаватися один раз на рік у розмірі середньомісячної заробітної плати на підставі особистої заяви. Враховуючи зазначене, матеріальна допомога та виплати, які нараховуються за період, що перевищує календарний місяць, враховуються в частині, що відповідає кількості місяців у розрахунковому періоді. Частиною 2 статті 50 Закону України №889-VІІ та постановою Кабінету Міністрів України №865 від 31.05.2000 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії» не передбачено включення до заробітної плати для обчислення пенсії виплат, які носять разовий характер та не вважаються надбавками відповідно до Закону України Про державну службу. Крім того, згідно з пунктом 4 Порядку обчислення середньої заробітної плати затвердженої постановою Кабінету Міністрів України №100 від 08.02.1995 при обчисленні середньої заробітної плати не враховуються одноразові виплати (компенсація за невикористану відпустку, матеріальна допомога, допомога працівникам, які виходять на пенсію, вихідна допомога, тощо).

Наголошено, що постановою Кабінету Міністрів України №1170 від 22.12.2010 затверджено перелік видів виплат, що здійснюються за рахунок коштів роботодавців, на які не нараховується єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. Враховуючи зазначене, відсутні підстави для включення у довідку про заробітну плату від №139-Ф від 26.01.2022 матеріальної допомоги та премії, відтак зазначені складові не можуть бути враховані при обчисленні розміру пенсії позивача.

Крім того, у відзиві на позов відповідач вказав про необхідність розгляду даної справи з викликом сторін.

Суд зазначає, що частинами п`ятою - шостою статті 262 КАС України передбачено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Суд може відмовити в задоволенні клопотання сторони про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін: 1) у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу; 2) якщо характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі незначної складності не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи.

Таким чином, зважаючи на те, що дана справа призначена до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) відповідно до статті 263 КАС України, відсутня необхідність призначати розгляд справи у судовому засіданні. Тому, клопотання відповідача до задоволення не підлягає.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, з`ясувавши всі обставини справи, перевіривши їх дослідженими доказами, суд дійшов наступних висновків.

Позивач з 28 липня 2011 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Хмельницькій області у зв`язку з призначенням пенсії по інвалідності 2 групи (довідка МСЕК серії АВ №0570098 від 16.09.2015), згідно з Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

26.01.2022 позивач звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області із заявою про переведення на пенсію відповідно до статті 37 Закону України від 16 грудня 1993 року №3723-ХІІ "Про державну службу".

Отримавши від пенсійного органу рішення про відмову у переведенні позивач звернулася з позовом до суду.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 13.07.2022 у справі №560/3921/22 позов ОСОБА_1 до ГУПФ України в Хмельницькій області задоволено; визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 28.01.2022 №84 про відмову у переведенні ОСОБА_1 на пенсію по інвалідності відповідно до Закону України "Про державну службу" №3723-ХІ; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати до стажу державної служби ОСОБА_1 періоди роботи в органах державної податкової служби з 14.02.1994 по 15.10.1997; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області призначити та здійснити нарахування і виплату ОСОБА_1 з 26.01.2022 пенсію по інвалідності державного службовця відповідно до статті 37 Закону України від 16 грудня 1993 року №3723-ХІІ "Про державну службу" в розмірі 60 відсотків суми заробітної плати, з якої сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, зазначеної у довідках № №13 7-Ф, 139-Ф, 140-Ф від 26.01.2022.

24.02.2023 позивач звернулася до відповідача із заявою відповідно до якої просила здійснити нарахування та виплату пенсії з 26.01.2022 відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» в розмірі 60% від заробітку зазначеного у довідках про складові заробітної плати від 21.06.2022 №137-Ф, №139-Ф виданих ГУПФ України в Хмельницькій області.

Листом від 10.03.2023 №2429-1987/К-03/8-2200/23 ГУПФ України в Хмельницькій області повідомило позивача що на виконання рішення суду до стажу державної служби зараховано періоди роботи в органах державної податкової служби з 14.02.1994 по 15.10.1997. З урахуванням зазначеного стаж на посадах віднесених до відповідних категорій посад державної служби склав 17 років 11 місяців 05 днів. Пенсію на виконання рішення суду з 26.01.2022 обчислено в розмірі 60% заробітної плати зазначеної у довідках ГУПФ України в Хмельницькій області №137-Ф та №140-Ф від 26.01.2022. Розмір пенсії становить 7902,24 грн. Враховуючи відсутність 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорії посад державних службовців (станом на 01.05.2016) підстав для врахування при обчисленні пенсії довідки від 26.01.2022 №139-Ф (для призначення пенсії особі, яка має не менше як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби) немає.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наступне.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За приписами пункту 6 частини 1 статті 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Принципи, правові та організаційні засади забезпечення публічної, професійної, політично неупередженої, ефективної, орієнтованої на громадян державної служби, яка функціонує в інтересах держави і суспільства, а також порядок реалізації громадянами України права рівного доступу до державної служби, що базується на їхніх особистих якостях та досягненнях визначає Закон України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року №889-VIII.

Даним законом, зокрема, визначено право на пенсійне забезпечення державних службовців відповідно до статті 37 Закону України від 16 грудня 1993 року №3723-ХІІ «Про державну службу».

Відповідно до частини 1 статті 37 Закону №3723-ХІІ на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом 1 частини 1 статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Пенсія за віком у розмірах, передбачених частиною 1 цієї статті, призначається за наявності страхового стажу, встановленого для призначення пенсії за віком відповідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» особам, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України «Про державну службу» та актами Кабінету Міністрів України мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Водночас, за приписами частини 9 статті 37 Закону №3723-XIІ визначено, що пенсія по інвалідності у розмірах, передбачених частиною 1 цієї статті, призначається за наявності страхового стажу, встановленого для призначення пенсії по інвалідності відповідно до Закону №1058-IV особам, визнаним інвалідами І або П групи у період перебування на державній службі, які мають стаж державної служби не менше 10 років, а також особам з числа інвалідів І або II групи незалежно від часу встановлення їм інвалідності, які мають не менше 10 років стажу державної служби на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, якщо безпосередньо перед зверненням за призначенням такої пенсії вони працювали на зазначених посадах. Пенсія по інвалідності відповідно цього Закону, призначається незалежно від причини інвалідності за умови припинення державної служби.

Якщо зазначені особи повертаються на державну службу, виплата пенсії по інвалідності припиняється на період до звільнення з роботи або досягнення ними граничного віку перебування на державній службі (частина 10 статті 37 Закону №3723-ХІІ).

Якщо інваліду І або II групи було встановлено ІІІ групу інвалідності, то в разі наступного визнання його інвалідом І або II групи право на отримання раніше призначеної пенсії на умовах, передбачених цим Законом, поновлюється з дня встановлення І або II групи інвалідності за умови, якщо після припинення виплати пенсії минуло не більше п`яти років. У такому самому порядку визначається право на отримання пенсії по інвалідності на умовах, передбачених цим Законом, особам, яким така пенсія не була призначена у зв`язку з продовженням перебування зазначених осіб на державній службі (частина 12 статті 37 Закону №3723-ХІІ).

З 01 травня 2016 року набув чинності Закон України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року №889-VIII, яким визначено право на пенсійне забезпечення державних службовців відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» №3723-ХІІ від 16 грудня 1993 року.

Після 01 травня 2016 року (дата набрання чинності Законом України від 10 грудня 2015 року №899 «Про державну службу») зберігають право на призначення пенсії державного службовця відповідно до статті 37 Закону України від 16 грудня 1993 року №3723-ХІІ «Про державну службу» лише ті особи, які мають стаж державної служби, визначений пунктами 10, 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 10 грудня 2015 року №899 «Про державну службу», та мають передбачені частиною 1 статті 37 Закону №3723-ХІІ вік і страховий стаж.

Також, після 01 травня 2016 року, відповідно до статті 90 нового Закону пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

При цьому, законодавець визначив певні умови, за дотримання яких у осіб зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону №3723-ХІІ.

Так, згідно з пунктом 10 Прикінцевих та перехідних положень Закону №889-VIII державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України «Про державну службу» та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Відповідно до пункту 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону України №889-VIII для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статті 25 Закону України «Про державну службу» та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Частиною 8 статті 37 Закону №3723-XII передбачено, що визначення заробітної плати для обчислення пенсій державним службовцям здійснюється в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 2 Порядку призначення пенсій деяким категоріям осіб, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 14 вересня 2016 року №622 передбачено, що згідно з пунктами 10 і 12 розділу XI Прикінцеві та перехідні положення Закону України від 10 грудня 2015 року №889-VIII «Про державну службу» на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України від 16 грудня 1993 року №3723-XII «Про державну службу» мають право особи, які на день набрання чинності Законом України від 10 грудня 2015 року №889-VIII «Про державну службу» мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону та актами Кабінету Міністрів України; займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону та актами Кабінету Міністрів України.

Тобто, Прикінцевими та перехідними положеннями Закону №889-VІІІ передбачено, що за наявності у особи станом на 01.05.2016 певного стажу держслужби, зокрема, 20 років стажу держслужби незалежно від того, чи працювала особа станом на 01.05.2016 року на держслужбі, така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону №3723-ХІІ, але за певної додаткової умови: у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Разом з тим, для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, стаття 37 Закону №3723-ХІІ передбачає додаткові умови для наявності права на призначення пенсії державного службовця, а саме, певний вік і страховий стаж.

З огляду на викладене, обов`язковою умовою для збереження у особи права на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону №3723-ХІІ після 01.05.2016 є дотримання сукупності вимог, визначених частиною 1 статті 37 Закону №3723-ХІІ та Прикінцевих положень Закону №889-VІІІ, а саме, щодо віку, страхового стажу, стажу державної служби.

Таким чином, після 01.05.2016 зберігають право на призначення пенсії державного службовця відповідно до статті 37 Закону №3723-ХІІ лише ті особи, які мають стаж державної служби, визначений пунктами 10, 12 Прикінцевих положень Закону №889-VІІІ та мають передбачені частиною 1 статті 37 Закону №3723-ХІІ вік і страховий стаж.

Аналогічна правова позиція викладена у рішенні Верховного Суду від 04.04.2018 у справі №822/524/18 та у постанові Верховного Суду від 26.06.2018 у справі №676/4235/17.

З матеріалів справи судом з`ясовано, що відповідно до записів у трудовій книжці станом на 01.05.2016 працювала на посаді головного спеціаліста Відділу контролю по правильності призначення та виплати пенсій Управління пенсійного забезпечення військовослужбовців та деяких інших категорій громадян, їй присвоєно 9 ранг державної служби.

Згідно з пунктом 31 Порядку №622 державні службовці, які на день набрання чинності Законом №889-VIII займали посади державної служби та які пенсію, призначену відповідно до Закону, не отримували з дати призначення до дня набрання чинності Законом України від 10 грудня 2015 року №889-VIII «Про державну службу», мають право на обчислення пенсії на умовах цього Порядку після звільнення з посади державної служби.

Відповідно до пункту 4 Порядку №622 пенсія державним службовцям призначається з дати звернення, але не раніше дати виникнення права, в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та відповідного рангу за останнім місцем роботи на державній службі, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. При цьому:

- посадовий оклад, надбавки за ранг та вислугу років враховуються в розмірах, установлених на день звернення за призначенням пенсії за останньою займаною посадою державної служби (або прирівняною до неї у разі відсутності у державному органі відповідних посад державної служби);

- розмір виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років), що включаються в заробіток для обчислення пенсії, визначається за вибором того, хто звернувся за пенсією, за будь-які 60 календарних місяців роботи на посаді державної служби підряд перед зверненням за пенсією незалежно від наявності перерв починаючи з 1 травня 2016 року. Середньомісячна сума зазначених виплат за 60 календарних місяців визначається шляхом ділення загальної суми цих виплат на 60. За бажанням особи неповні місяці роботи на посаді державної служби враховуються як повні;

- у разі коли в осіб, зазначених в пункті 2 цього Порядку, станом на дату звернення немає 60 календарних місяців роботи на посаді державної служби підряд перед зверненням за пенсією починаючи з 1 травня 2016 року, середньомісячна сума виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років) визначається шляхом ділення загальної суми таких виплат за наявні місяці роботи починаючи з 1 травня 2016 року на кількість таких місяців. За бажанням особи неповні місяці роботи на посаді державної служби враховуються як повні. При цьому для державних службовців, які звернулися за призначенням пенсії у травні 2016 року, а також для осіб, які не працювали починаючи з 1 травня 2016 року на посадах державної служби, сума виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років) визначається з розрахунку таких виплат за травень 2016 року як за повний місяць;

- матеріальна допомога та виплати, які нараховуються за період, що перевищує календарний місяць, враховуються в частині, що відповідає кількості місяців у розрахунковому періоді.

За бажанням осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, і які на момент виходу на пенсію не перебувають на державній службі, розмір зазначених в абзацах 3-5 цього пункту виплат визначається в середніх розмірах відносно визначених законодавством таких виплат за місяць, що передує місяцю звернення за призначенням пенсії, але не раніше травня 2016 року, за відповідною (прирівняною) посадою (посадами) за останнім місцем роботи на державній службі.

Приписами частини 1 статті 1 Закону України від 24 березня 1993 року №108/95-ВР «Про оплату праці» передбачено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 Закону №108/95-ВР визначено структуру заробітної плати, до якої входить основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати.

Так, частиною 1 статті 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05 листопада 1991 року №1788-ХІІ встановлено, що до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов`язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Відповідно до статті 41 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року №1058-IV до виплат (доходів), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, належать, зокрема, суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим самим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов`язкове державне пенсійне страхування.

З огляду на викладене слідує, що отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов`язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати, на які нараховувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування, повинні враховуватися при обчисленні розміру пенсії.

З доказів у справі суд з`ясував на день звернення ОСОБА_1 до ГУПФ України в Хмельницькій області із заявою від 26.01.2022 про переведення з одного виду пенсії на інший, а саме на пенсію по інвалідності відповідно до Закону України «Про державну службу» стаж позивача на державній службі становив 23 роки 7 місяців 30 днів, а станом на 01.05.2016 становив 17 років 11 місяців 05 днів. Тобто є достатнім.

Стаж державної служби підтверджується записами трудової книжки позивача, а також довідкою від 26.01.2022 №137-Ф, в якій зазначено, що ОСОБА_1 встановлено надбавку у розмірі 50% за стаж державної служби 23 роки.

Таким чином, позивач має право на обчислення пенсії державного службовця із врахуванням заробітної плати, з якої сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Суд враховує, що до заяви від 26.01.2022 про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України «Про державну службу», позивач долучила довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця за формою затвердженою постановою правління Пенсійного фонду України від 17.01.2017 №1-3 «Про форми довідок про заробітну плату для призначення пенсії державним службовцям» виданих ГУПФ України в Хмельницькій області від 26.01.2022 №137-Ф (про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) та №139-Ф (про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка мас не менш, як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби).

Суд наголошує, що рішенням суду, яке набрало законної сили зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області призначити та здійснити нарахування і виплату ОСОБА_1 з 26.01.2022 пенсію по інвалідності державного службовця відповідно до статті 37 Закону України від 16 грудня 1993 року №3723-ХІІ "Про державну службу" в розмірі 60 відсотків суми заробітної плати, з якої сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, зазначеної у довідках №№137-Ф, 139-Ф, 140-Ф від 26.01.2022.

Суд зауважує, що відповідно до частини 4 статті 78 КАС України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Однак, відповідач з посиланням на приписи пункту 4 Порядку №622 не врахував довідку про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорії посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби №139-Ф від 26.01.2022.

З даного приводу суд зазначає наступне.

ОСОБА_1 станом на 01.05.2016 мала стаж державної служби більше 10 років та працювала на посаді державного службовця; на момент звернення за призначенням пенсії державного службовця, а саме 26.01.2022, досягла віку, передбаченого приписами статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року №1058-IV, як особа з інвалідністю; має стаж державної служби більше 20 років і на момент виходу на пенсію не займала посади державного службовця.

Отже, враховуючи вказане, відповідно до абзацу 6 пункту 4 Порядку №622 розмір її пенсії повинен визначатися в середніх розмірах відносно визначених законодавством таких виплат за місяць, що передує місяцю звернення за призначенням пенсії, але не раніше травня 2016 року, за відповідною (прирівняною) посадою (посадами) за останнім місцем роботи на державній службі.

Крім того, судом встановлено, що довідка, видана ГУПФ України в Хмельницькій області, про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорії посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби від 26.01.2022 №139-Ф, складена за формою, що відповідає формі довідки, яка затверджена постановою правління Пенсійного фонду України від 17.01.2017 №1-3 «Про форми довідок про заробітну плату для призначення пенсії державним службовцям», та містить дані, зокрема, про розмір надбавки за інтенсивність праці, місячної премії та інші виплати (матеріальна допомога, премії, нараховані за період, що перевищує календарний місяць) в частині, що відповідає календарному місяцю. На всі види оплати праці, включені в довідку, нараховано єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Тобто, всі відображені в означеній довідці види оплати праці є складовими заробітної плати позивача, з якої сплачені внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а тому, повинні враховуватись при розрахунку розміру пенсії позивача, що узгоджується з положеннями пункту 1 частини 1 статті 41 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Згідно з положеннями частини 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Суд зобов`язаний перевірити дотримання вказаних критеріїв суб`єктом владних повноважень при прийнятті оскаржуваного рішення, вчиненні дій чи допущенні бездіяльності.

З огляду викладене, в контексті положень частини 2 статті 2 КАС України суд висновує, що відповідач протиправно при розрахунку призначеної ОСОБА_1 пенсії по інвалідності відповідно до Закону України «Про державну службу» не врахував довідку від 26.01.2022 №139-Ф про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорії посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби.

Згідно з вимогами ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Адміністративний суд не обмежений у виборі способів відновлення права особи, порушеного владними суб`єктами, і вправі обрати найбільш ефективний спосіб відновлення порушеного права, який відповідає характеру такого порушення з урахуванням обставин конкретної справи.

Отже, суд з метою забезпечення ефективного захисту порушених прав позивача, вважає за доцільне зобов`язати ГУПФ України в Хмельницькій області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 призначеної з 26.01.2021 пенсії по інвалідності відповідно до Закону України «Про державну службу» з урахуванням даних довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорії посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби від 26.01.2022 №139-Ф, з урахуванням проведених виплат.

У задоволенні вимог в частині зобов`язання здійснити нарахування та виплату пенсії по інвалідності відповідно до Закону України «Про державну службу» в розмірі 60% суми заробітної плати, з якої сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, зазначеної в довідці виданій ГУПФ України в Хмельницькій області від 26.01.2022 №137-Ф суд відмовляє.

Суд наголошує, що пенсію на виконання рішення суду з 26.01.2022 обчислено в розмірі 60% заробітної плати зазначеної у довідках ГУПФ України в Хмельницькій області №137-Ф та №140-Ф від 26.01.2022, вказані обставини позивачем не спростовані, тому вимоги в цій частині є необґрунтованими, відтак задоволенню не підлягають.

Наведене свідчить про наявність правових підстав для часткового задоволення позовних вимог.

Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору, судові витрати, які визначені ст. 132 КАС України і підлягають розподілу, відсутні.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов - задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області щодо розрахунку призначеної ОСОБА_1 пенсії по інвалідності відповідно до Закону України «Про державну службу» без врахування довідки від 26.01.2022 №139-Ф виданої Головним управлінням Пенсійного фонду України в Хмельницькій області.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 призначеної з 26 січня 2021 року пенсії по інвалідності відповідно до Закону України «Про державну службу» з урахуванням даних довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорії посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби від 26 січня 2022 року №139-Ф, з урахуванням проведених виплат.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач:ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 )
Відповідач:Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (вул. Гната Чекірди 10, Хмельницький, Хмельницька область, 29000 , код ЄДРПОУ - 21318350)

Головуючий суддя П.І. Салюк