Справа № 320/4380/21
Суддя: Колеснікова І.С.
Дата ухвалення: 2023-05-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 травня 2023 року № 320/4380/21

Київський окружний адміністративний суд у складі судді Колеснікової І.С., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «К.ТЕКС» до Київської митниці Державної митної служби України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

До Київського окружного адміністративного суду надійшов позов товариства з обмеженою відповідальністю «К.ТЕКС» (далі також ТОВ «К.ТЕКС», позивач) до Київської митниці Державної митної служби України (далі також Київська митниця Держмитслужби, відповідач), в якому позивач, з урахуванням поданої заяви про зміну предмету позову, просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення відповідача від 11 лютого 2021 року № 7.8-5/28.1/11/2876;

- зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву позивача від 22 січня 2021 року про надання дозволу на внесення змін до митної декларації № UA100020/2020/002408 від 09 червня 2020 року з урахуванням висновків суду.

Ухвалою суду від 20 квітня 2021 року відкрито провадження в даній справі та вирішено здійснювати її розгляд у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Позовні вимоги обґрунтовано протиправністю відмови відповідача у внесенні змін до раніше поданої позивачем митної декларації з огляду на наявність визначених законом підстав для вчинення таких дій.

Заперечуючи проти заявлених позовних вимог відповідач, у наданому суду відзиві наголошує, що у межах спірних правовідносин він діяв у відповідності до вимог чинного законодавства, посилаючись на обставини, викладені у такому відзиві. Зокрема зазначає, що чинне правове регулювання не уповноважує його вносити зміни до поданих митних декларацій за наявності обставин, визначених позивачем у заяві від 22 січня 2021 року.

Розглянувши подані учасниками справи документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено таке.

Як вбачається з матеріалів справи, 09 червня 2020 року ФОП ОСОБА_1 » в інтересах позивача подано митну декларацію типу «ЕК/40/АА» (митний режим експорту) якій присвоєно реєстраційний номер № UA100020/2020/002408 на товар: матеріали неткані, без покриття, із синтетичного волокна, з поверхневою щільністю понад 25г/м2, але не більш як 70г/м2: 35 г/м2, марки Н, ширина 1800 мм - 6473,2 кг. 35 г/м2, марки Н, ширина 2000 мм - 4495, 2 кг. 35 г/м2, марки Н, ширина 400 мм - 795, 5 кг., виробник ОАО «Светлогорск Химволокно», торговельна марка - спан Бел. країна виробництва - BY, отримувач «Delta Industry (TSR)» 3 square de l'Hermitage, 95130 Franconville, France.

Митне оформлення вказаного товару, заявленого в режим експорту, було завершено, а 11 червня 2020 року товар перетнув межі митного кордону України.

З метою внесення змін до митної декларації № UA100020/2020/002408 від 09 червня 2020 року позивачем направлено до відповідача заяву від 22 січня 2021 року № 22/01-03.

Даною заявою позивач просив внести зміни до 8, 20, 22, 23, 31, 44, 42, 46 граф митної декларації № UA100020/2020/002408 від 09 червня 2020 року, аргументуючи, що під час перевезення по території Європейського союзу покупець відмовився від покупки даного товару, про що свідчить складений договір про розірвання б/н від 19 червня 2020 року.

Листом Київської митниці Держмитслужби № 7.8- 5/28.1/11/2876 від 11 лютого 2020 року відмовлено у задоволенні такої заяви позивача з посиланням на те, що: відповідно до частини 1 статті 84 Кодексу, товари, поміщені у митний режим експорту, втрачають статус українських товарів з моменту їх фактичного вивезення за межі митної території України; документи, що зазначені в заяві на внесення змін, зокрема рахунок - фактура (інвойс) від 19 червня 2020 року №1194 та додаток № 1 від 19 червня 2020 року не були надані до митного оформлення а також датовані після митного оформлення та фактичного вивезення товару.

Не погоджуючись з таким рішенням відповідача, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог виходячи з наступного.

Згідно пунктів 20, 21 частини 1 статті 4 Митного кодексу України (далі МК України) митна декларація - заява встановленої форми, в якій особою зазначено митну процедуру, що підлягає застосуванню до товарів, та передбачені законодавством відомості про товари, умови і способи їх переміщення через митний кордон України та щодо нарахування митних платежів, необхідних для застосування цієї процедури; митна процедура - зумовлені метою переміщення товарів через митний кордон України сукупність митних формальностей та порядок їх виконання.

Статтею 84 МК України визначено, що товари, поміщені у митний режим експорту, втрачають статус українських товарів з моменту їх фактичного вивезення за межі митної території України.

Згідно частини 8 статті 234 МК України з моменту прийняття митним органом митної декларації вона є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення, а декларант або уповноважена ним особа несе відповідальність за подання недостовірних відомостей, наведених у цій декларації.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 269 Митного кодексу України за письмовим зверненням декларанта або уповноваженої ним особи та з дозволу митного органу відомості, зазначені в митній декларації, можуть бути змінені або митна декларація може бути відкликана. Внесення змін до митної декларації, прийнятої митним органом, допускається до моменту завершення митного оформлення товарів відповідно до заявленого митного режиму, а також протягом трьох років з дня завершення їх митного оформлення. Зміни повинні стосуватися лише товарів, зазначених у митній декларації.

Виходячи з системного аналізу наведених положень законодавства вбачається, що митна декларація є документом, який підтверджує обставини здійснення переміщення товарів через митний кордон України. При цьому, зазначені у ній відомості зафіксовані станом на момент її подачі митному органу. Відповідно і змінити визначені у ній відомості можна виключно на ті, які також існували на такий момент, наприклад у разі необхідності зазначення нової інформації замість помилково внесеної раніше.

Натомість у даній справі позивач вважає необхідним внести до митної декларації №UA100020/2020/002408 від 09 червня 2020 року відомості, які не існували станом на момент її направлення митному органу.

Позивач вказує, що після здійснення митного оформлення та вивезення товару, вказаного у митній декларації № UA100020/2020/002408 від 09 червня 2020 року, за межі України, покупець за відповідним договором (компанія Delta Industry (TSR)) відмовився від прийняття товару. У зв`язку із цим позивач знайшов іншого покупця товару - компанію Achille Bayart Et Сіе.

19 червня 2020 року між позивачем та компанією Delta Industry (TSR) було укладено договір про розірвання раніше укладеного договору про поставку товару, а з компанією Achille Bayart Et укладено Договір купівлі-продажу від 19 червня 2020 року № 19062020, додаток № 1 до договору купівлі-продажу від 19 червня 2020 року № 19062020 та виставлено новим покупцем рахунок-фактуру від 19 червня 2020 року № 1194.

Саме з огляду на зазначені обставини, 22 січня 2021 року позивач подав відповідачу заяву, якою просив надати дозвіл на внесення змін до митної декларації № UA100020/2020/002408, а саме до граф № 8, 20, 22, 23, 31, 44, 42, 46.

Тобто, обставини, які зумовили звернення позивача, виникли після подання ним митної декларації № UA100020/2020/002408 від 09 червня 2020 року. Відповідно нові відомості, які позивач мав намір внести до такої декларації, не існували станом на момент її оформлення, що не узгоджується з наведеними вище вимогами МК України.

Пунктом 33 Положення про митні декларації, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 травня 2012 року № 450 (далі також Положення) визначено, що у заяві, підписаній декларантом або уповноваженою ним особою, зазначаються причини зміни митної декларації. Якщо відповідні нові відомості підтверджуються документами, що не подавались під час декларування, до заяви додаються завірені в установленому порядку копії таких документів.

Згідно пункту 37 Положення після завершення митного оформлення зміни до митної декларації на бланку єдиного адміністративного документа можуть вноситися, зокрема, шляхом заповнення та оформлення митним органом аркуша коригування.

Відповідно до Порядку оформлення аркуша коригування, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 06 листопада 2012 року № 1145, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 28 листопада 2012 року за № 1995/22307, аркуш коригування складається у випадках, визначених пунктом 37 Положення про митні декларації.

Згідно пункту 37 Положення після завершення митного оформлення зміни до митної декларації на бланку єдиного адміністративного документа можуть вноситися шляхом:

- подання з метою продовження строку тимчасового ввезення товарів з частковим звільненням від оподаткування митними платежами, а також у випадках, визначених Митним кодексом України, декларантом або уповноваженою ним особою додаткової митної декларації та оформлення її митним органом;

- заповнення та оформлення митним органом аркуша коригування за формою згідно з додатком 4. Аркуш коригування заповнюється та оформлюється митним органом у разі: -необхідності виправлення відомостей, пов`язаних з доплатою або поверненням митних платежів, у тому числі у зв`язку із скасуванням рішення митного органу;

- необхідності виправлення за письмовим зверненням декларанта або уповноваженої ним особи відомостей, пов`язаних з коригуванням ціни товару, що вивозиться за межі митної території України, для цілей податкового контролю за трансфертним ціноутворенням, якщо таке коригування не призведе до зменшення суми податків, що підлягає сплаті до бюджету;

- необхідності виправлення за письмовим зверненням декларанта або уповноваженої ним особи помилково зазначених в оформленій митній декларації на бланку єдиного адміністративного документа відомостей про товари, не пов`язаних з перерахуванням сум митних платежів за такою митною декларацією;

- необхідності відображення за письмовим зверненням декларанта або уповноваженої ним особи відомостей про товари, що стали відомі після закінчення митного оформлення товарів, не пов`язаних з перерахуванням сум митних платежів за митною декларацією на бланку єдиного адміністративного документа.

Перелік випадків, що можуть слугувати як підстава оформлення аркуша коригування є вичерпним і не охоплює визначеного позивачем випадку виникнення нових обставин, пов`язаних зі зміною покупця товару, які виникли після здійснення митного оформлення, тобто які не існували на момент подачі відповідної митної декларації.

У визначеному позивачем випадку йдеться про внесення змін до митної декларації, що виникли в наслідок відмови покупця «Delta Industry (TSR)» від покупки даного товару. А саме: Графа 8 - Зміна одержувача; Графа 20 - Зміна місця поставки; Графа 22 - Зміна загальної суми; Графа 23 - Зміна курсу валюти; Графа 31 - Зміна інвойсів; Графа 42 - Зміна ціни товару; Графа 44 - Зміна переліку документів; Графа 46 - Зміна статистичної вартості.

Тобто у даному має місце не внесення змін до раніше поданої митної декларації, а про інше митне оформлення з іншим суб`єктом зовнішньоекономічної діяльності, за іншим контрактом, інвойсами та іншою ціною за документами, що не існували станом на дату митного оформлення, а отже не регулюються приписами МК України та Положення щодо оформлення змін до митної декларації.

Беручи до уваги зазначене, суд вважає, що відповідачем, на виконання вимог частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України (далі також КАС України), доведено правомірність прийнятого ним рішення про відмову позивачу у внесенні змін до раніше поданої митної декларації.

Відповідно до статті 244 КАС України, під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема:

1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються;

2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження.

Відповідно до положень частин 1 та 2 статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно положень статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до частини 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За наслідком здійснення аналізу оскаржуваного рішення на відповідність наведеним вище критеріям, суд, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень наведеного законодавства України, матеріалів справи, приходить до висновку про те, що заявлені позовні вимоги не підлягають задоволенню, оскільки оскаржуване рішення відповідає наведеним у частині 2 статті 2 КАС України критеріям.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 5-11, 19, 72-77, 90, 241-246, 250, 263 КАС України суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову товариства з обмеженою відповідальністю «К.ТЕКС» (08200, Київська область, місто Ірпінь, вулиця Покровська, будинок 1; ) до Київської митниці Державної митної служби України (03124, місто Київ, вулиця Гавела Вацлава, будинок 8-А; ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Колеснікова І.С.