Справа № 140/8473/23
Суддя: Димарчук Тетяна Миколаївна
Дата ухвалення: 2023-05-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження у справі

08 травня 2023 року ЛуцькСправа № 140/8473/23

Суддя Волинського окружного адміністративного суду Димарчук Т.М., вивчивши позовну заяву ОСОБА_1 до 6 прикордонного Волинського загону Державної прикордонної служби України про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (позивач) звернувся в суд з позовом до НОМЕР_1 прикордонного Волинського загону Державної прикордонної служби України про визнання протиправними дій на стадії виконання постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 22.10.2019 у справі №140/2005/2019 щодо неврахування щомісячної додаткової винагороди при обрахунку середнього розміру грошового забезпечення; зобов`язання НОМЕР_1 прикордонного Волинського загону Державної прикордонної служби України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 суму середнього грошового забезпечення на виконання постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 22.10.2019 у справі №140/2005/2019, з урахуванням висновків суду у даній справі та з урахуванням раніше виплачених коштів.

Відповідно до пункту 6 частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом. Частиною другою цієї ж статті передбачено, що суддя відкриває провадження в адміністративній справі на підставі позовної заяви, якщо відсутні підстави для залишення позовної заяви без руху, її повернення чи відмови у відкритті провадження у справі.

У відкритті провадження у даній справі слід відмовити з таких мотивів та підстав.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 170 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо у спорі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав є такі, що набрали законної сили, рішення або постанова суду, ухвала про закриття провадження в адміністративній справі.

Як слідує з адміністративного позову, позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що в процесі виконання постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 22.10.2019 у справі № 140/2005/19 відповідачем допущенні порушення прав та законних інтересів ОСОБА_1 , оскільки при обрахунку та виплаті на виконання постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 22.10.2019 у справі № 140/ 2005/19 середній розмір грошового забезпечення позивача за час затримки розрахунку при звільненні останнього з військової служби не була включена щомісячна додаткова грошова винагорода, а також не була застосовна компенсація нарахованої суми податку з доходів фізичних осіб.

Так, згідно із даними автоматизованої системи документообігу «Діловодство спеціалізованого суду» встановлено, що у червні 2019 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Луцького прикордонного загону Північного регіонального управління Державної прикордонної служби України про визнання протиправною бездіяльності щодо не проведення нарахування та виплати у період з 25.07.2016 по 13.01.2017 індексації грошового забезпечення та стягнення індексації грошового забезпечення за період з 25.07.2016 по 13.01.2017; визнання протиправною бездіяльності щодо не проведення з 13.01.2017 остаточного розрахунку грошового забезпечення при звільненні із військової служби та стягнути середній розмір грошового забезпечення за час затримки розрахунку при звільненні із військової служби за період з 14.01.2017 по день постановлення судом першої інстанції рішення у даній адміністративній справі.

01.08.2019 Волинським окружним адміністративним судом ухвалене рішення у справі № 140/2005/19, яким Луцький прикордонний загін Державної прикордонної служби України зобов`язано нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 25.07.2016 по 13.01.2017 . У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

22.10.2019 Восьмим апеляційним адміністративним судом винесена постанова, якою рішення Волинського окружного адміністративного суду від 01.08.2019 у справі №140/2005/19 в частині відмови в задоволенні позовних вимог скасовано, прийнято у цій частині нову постанову, якою позов задоволений частково, зобов`язано Луцький прикордонний загін Державної прикордонної служби України (військову частину НОМЕР_2 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки виплати належних йому при звільненні сум за період з 14.01.2017 по 22.10.2019.

У даному випадку представник позивача вважає, що в процесі виконання постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 22.10.2019 у справі № 140/2005/19 відповідачем допущенні порушення прав та законних інтересів ОСОБА_1 , оскільки при обрахунку та виплаті на виконання постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 22.10.2019 у справі № 140/ 2005/19 середній розмір грошового забезпечення позивача за час затримки розрахунку при звільненні останнього з військової служби не була включена щомісячна додаткова грошова винагорода, а також не була застосовна компенсація нарахованої суми податку з доходів фізичних осіб.

Ознайомившись з доводами позивача суд вказує наступне.

Враховуючи зміст рішення Восьмого апеляційного адміністративного суду від 22.10.2019 у справі №140/2005/2019, слід дійти висновку про те, що основний спір між позивачем та 6 прикордонним Волинським загоном Державної прикордонної служби України вирішений.

З наведеного слідує, що звернення до суду із даним позовом обумовлене неналежним виконанням рішення Восьмого апеляційного адміністративного суду від 22.10.2019 у справі №140/2005/2019, що набрало законної сили.

Водночас умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначається Законом України від 02.06.2016 №1404-VIII Про виконавче провадження. За приписами частини першої статті 1 вказаного Закону виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Отже, судове рішення виконується безпосередньо і для його виконання не вимагається ухвалення будь-яких інших, додаткових судових рішень. Механізм примусового виконання рішень судів визначений Законом України Про виконавче провадження.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 17.02.2020 подав заяву Першому відділу ДВС у м. Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України про примусове виконання постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 22.10.2019 у справі №140/2005/19 (а.с.22).

Таким чином, позивач вправі оскаржити рішення, дії, бездіяльність державного виконавця щодо примусового виконання рішення суду у справі №140/2005/2019 шляхом звернення до суду з окремим позовом до органу державної виконавчої служби, а не звертатися до суду із новим позовом до сторони, яка є боржником у виконавчому провадженні, із позовними вимогами, що мають на меті забезпечення виконання рішення суду.

Крім того, процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень в адміністративній справі, урегульовані розділом ІV КАС України, яким не передбачено можливості вирішення в порядку позовного провадження вимог особи - позивача, що випливають з обставин невиконання або неналежного виконання судового рішення відповідачем.

Згідно з приписами частини першої та другої статті 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до частини першої статті 383 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Отже, нормами процесуального закону встановлено порядок виконання судових рішень в адміністративних справах та визначено певну послідовність дій, які необхідно вчинити для зобов`язання відповідача належним чином виконати рішення суду. У разі невиконання судового рішення позивач має право вимагати вжиття спеціальних заходів впливу щодо відповідача - суб`єкта владних повноважень, а невиконання судового рішення не може бути самостійним предметом окремого судового провадження.

Верховний Суд у постановах від 20.02.2019 у справі №806/2143/15 звертав увагу, що зазначені правові норми КАС України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача, та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.

Крім того, Верховний Суд у постанові від 21.08. 2019 у справі №295/13613/16-а зазначив, що наявність у КАС України спеціальних норм, спрямованих на забезпечення належного виконання судового рішення, виключає можливість застосування загального судового порядку захисту прав та інтересів стягувача шляхом подання позову. Судовий контроль за виконанням судового рішення здійснюється в порядку, передбаченому КАС України (статті 382, 383 КАС України), який не передбачає можливості подання окремого позову, предметом якого є спонукання відповідача до виконання судового рішення. При розгляді позовних вимог стосовно невиконання (неналежного виконання) окремого судового рішення в іншій справі, суд не може зобов`язувати виконувати рішення суду шляхом ухвалення нового судового рішення, оскільки виконання судового рішення являє собою завершальну стадію судового провадження.

В даному випадку відсутні підстави стверджувати про виникнення між позивачем та відповідачем нового спору. Наразі має місце спір між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, але на стадії виконання судового рішення.

Таким чином, суд вбачає наявність підстав для відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, оскільки основний спір між тими самими сторонами вирішений у судовому порядку, а даний спір пов`язаний з виконанням постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 22.10.2019 у справі №140/2005/2019.

Згідно із частиною п`ятою статті 170 КАС України повторне звернення тієї самої особи до адміністративного суду з адміністративним позовом з тих самих предмета і підстав та до того самого відповідача, як той, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

Керуючись пунктом 2 частини першої статті 170, статтями 248, 256, 294 КАС України, суддя

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до 6 прикордонного Волинського закону Державної прикордонної служби України про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії.

Копію ухвали надіслати особі, яка її подала, разом із позовною заявою та доданими до неї документами.

Повторне звернення тієї самої особи до адміністративного суду з адміністративним позовом з тих самих предмета і підстав та до того самого відповідача, як той, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

Ухвала набирає законної сили в порядку та строки, визначені статтею 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя Т.М. Димарчук