Справа № 380/17127/22
Суддя: Крутько Олена Василівна
Дата ухвалення: 2023-04-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Львівський окружний адміністративний суд в складі:
головуючої судді Крутько О.В.,
за участю секретаря судового засідання Сов`як Д.О.,
представника відповідача Герасимюк О.В.,
розглянув у відкритому судовому засіданні у м. Львові адміністративну справу
до Головного управління Національної поліції у Львівській області
про визнання протиправним та скасування наказу
Позивач звернувся до Львівського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Національної поліції у Львівській області, у якому заявлено позовну вимогу: визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції у Львівській області № 3065 від 24.10.2022 в частині застосування дисциплінарного стягнення до ОСОБА_1 у формі догани (п.6 наказу).
З врахуванням додаткових пояснень позовні вимоги обґрунтовуються наступними доводами: позивач вказує, що оскаржуваний наказ про накладення дисциплінарного стягнення прийнятий за наслідками службового розслідування та базується на загальному твердженні про невжиття позивачем належних заходів до встановлення обставин вчинення кримінального правопорушення, збирання та закріплення доказів, що мають значення для кримінального провадження під час здійснення досудового розслідування. Відповідачем не визначено які саме заходи не вжиті позивачем під час здійснення досудового розслідування, що зумовило притягнення його до відповідальності.
Позивач покликається на не дотримання процедури витребування матеріалів кримінальних проваджень, вважає, що заступник начальника відділу дізнання ГУНП у Львівській області майор поліції Шайнога Т.В. та дізнавач відділу дізнання ГУ НП у Львівській області лейтенант поліції ОСОБА_2 не були уповноважені на отримання таких матеріалів, оскільки у них були відсутні відповідний припис або план-завдання, що передбачено ч.10 розділу ІІ Інструкції з організації обліку та руху кримінальних проваджень в органах досудового розслідування Національної поліції України, яка затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України від 14.04.2016 № 296 (надалі Інструкція № 296). Позивач звертає увагу, що згідно пункту 1 абз.1 Розділу ІІ Інструкції № 296 правом на витребування матеріалів кримінальних проваджень наділений начальник управління дізнання Національної поліції України, відділу (сектору) дізнання ГУНП.
Позивач повідомляє, що згідно супровідного листа 07.09.2022 матеріали кримінальних проваджень були отримані дізнавачем відділу дізнання Гурковським Дмитром наручно з порушенням ч.7 розділу ІІ Інструкції № 296.
Позивач констатує, що службове розслідування ініційовано дізнавачем відділу дізнання ГУНП у Львівській області старшим лейтенантом поліції Гурковським Д., який 12.09.2022 направив на ім`я заступника начальника головного управління начальника СУ ГУНП у Львівській області Руслана Сиймовського відповідну доповідну записку. Позивач стверджує, що дізнавач відділу дізнання ГУ НП у Львівській області не наділений повноваженнями ініціювати проведення службового розслідування, оскільки відповідно до положень п.3 ч.3 розділу ІV наказу № 405 від 20.05.2020 правом ініціювання службового розслідування наділений начальник відділу дізнання Головного управління Національної поліції.
Позивач вважає, що до складу дисциплінарної комісії неправомірно включено особу, завідомо зацікавлену у результатах службового розслідування ОСОБА_3 , оскільки саме за його рапортом, як працівника наділеного функціями контролю, призначалось службове розслідування.
Позивач стверджує, що службове розслідування проводили особи, не включені до складу дисциплінарної комісії, а саме І.Вигінний, який був виконавцем запитів про надання інформації та викликів осіб у рамках службового розслідування. Підписантом цих викликів був начальник відділу дізнання ГУ НП у Львівській області, який не був членом дисциплінарної комісії.
Позивач просить врахувати, що у досліджуваний період ним здійснювалось досудове розслідування також інших кримінальних проваджень, проводились слідчі дії, приймались рішення в порядку закриття кримінальних проваджень, які потребували часу виконання. Крім того позивач вказує, що він залучався до несення служби не пов`язаної з виконанням основних обов`язків.
Позивач вважає, оскаржуваний наказ неправомірним, прийнятим за відсутності законних підстав, просить позовні вимоги задовольнити.
Відповідач покликається на ч.ч.3,4 ст.14 Дисциплінарного статуту Національної поліції, згідно якого службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення. Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації, рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку; зазначає, що у доповідній записці на ім`я заступника начальника Головного управління начальника слідчого управління ГУНП у Львівській області Р.Сиймовського описано факти неналежного проведення досудового розслідування ряду кримінальних проваджень, яке здійснювалось працівниками відділу дізнання ЛРУП № 1 ГУНП у Львівській області. Наказом начальника ГУНП у Львівській області О.Шляховським № 2600 від 15.09.2022 призначено проведення службового розслідування за вищевказаними фактами. Вважає, що порушення процедури проведення службового розслідування не відбулось.
Відповідач стверджує, що у спірних правовідносинах під час створення дисциплінарної комісії було дотримано критерій чисельності осіб та критерій неупередженості. Окрім члена дисциплінарної комісії ОСОБА_4 , за доповідною запискою якого викладено результати вибіркової перевірки у порядку відомчого контролю стану досудового розслідування у кримінальних провадженнях відділу дізнання ЛРУП № 1 ГУНП у Львівській області, входило ще чотири члени комісії, наділені самостійними повноваженнями щодо неупередженого та об`єктивного проведення службового розслідування.
Відповідач вважає, що наявність недоліків в організації службового розслідування, а також нездоланних та непереборних дефектів у процедурі службового розслідування позивачем не доведено.
Відповідач звертає увагу, що позивач був обізнаний із фактом проведення службового розслідування і мав можливість надати письмові пояснення, натомість у своїх поясненнях, наданих у ході проведеного службового розслідування ОСОБА_1 жодних зауважень до процедури проведення службового розслідування не висловлював, як і не повідомив про причини неналежного здійснення ним досудового розслідування у кримінальних провадженнях, які були предметом дослідження у службовому розслідуванні.
Відповідач стверджує, що дисциплінарне стягнення застосовано до позивача правомірно, просить відмовити у задоволенні позовних вимог.
Ухвалою від 05.12.2022 відкрито загальне позовне провадження в адміністративній справі, підготовче засідання призначено на 20.12.2022.
20.12.2022 відкладено розгляд справи до 24.01.2023.
24.01.2023 оголошено перерву у підготовчому засіданні до 21.02.2023.
21.02.2023 протокольною ухвалою закрито підготовче провадження, призначено справу до судового розгляду на 14.03.2023.
14.03.2023 оголошено перерву у судовому засіданні до 30.03.2023.
30.03.2023 оголошено перерву у судовому засіданні до 27.04.2023.
Позивач позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити з підстав, наведених у позовній заяві, представник відповідача проти позову заперечив
27.04.2023 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.
Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази, які мають значення для справи, заслухавши позивача та представника відповідача, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.
12.09.2022 до відділу дізнання ГУНП у Львівській області надійшла доповідна записка дізнавача відділу дізнання ГУ НП у Львівській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 про неналежне досудове розслідування дізнавачами відділу дізнання Львівського районного управління поліції № 1 ГУ НП у Львівській області ряду кримінальних проваджень.
Наказом ГУ НП у Львівській області «Про призначення, проведення службового розслідування та створення дисциплінарної комісії» №2600 від 15.09.2022 за фактами викладеними у доповідній записці дізнавача відділу дізнання ГУ НП у Львівській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 призначено службове розслідування, проведення службового розслідування доручено дисциплінарній комісії у складі голови комісії заступника начальника відділу дізнання ГУНП у Львівській області майора поліції ОСОБА_5 , членів комісії дізнавача відділу дізнання ГУ НП у Львівській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , старшого дізнавача відділу дізнання ГУ НП у Львівській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 , дізнавача відділу дізнання ГУНП у Львівській області капітана поліції ОСОБА_7 , дізнавача відділу дізнання ГУНП у Львівській області лейтенанта поліції ОСОБА_8 .
За результатами проведеного службового розслідування 12.10.2022 складено висновок службового розслідування за фактами неналежного проведення службового розслідування у кримінальних провадженнях, досудове розслідування у котрих здійснюється відділом дізнання Львівського районного управління поліції № 1 ГУНП у Львівській області, який затверджений т.в.о. начальника НУНП у Львівській області, полковником поліції Р.Остроух 13.10.2022.
Наказом ГУ НП у Львівській області № 3065 від 24.10.2022 «Про застосування дисциплінарних стягнень до працівників відділу дізнання Львівського РУП № 1 ГУНП у Львівській області» за грубе порушення службової дисципліни застосовано до старшого дізнавача відділу дізнання Львівського районного управління № 1 ГУНП у Львівській області капітана поліції ОСОБА_1 (0153521) дисциплінарне стягнення у виді догани.
Не погодившись з наказом відповідача позивач звернувся до суду.
Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначені Законом України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 № 580-VIII (далі - Закон № 580-VIII).
Відповідно до вимог частини першої статті 1 Закону № 580-VIII, Національна поліція України (поліція) - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.
Згідно з вимогами статті 17 Закону № 580-VIII, поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.
Поліцейський має службове посвідчення та спеціальний жетон. Зразки та порядок видання службових посвідчень та спеціальних жетонів затверджує Міністр внутрішніх справ України.
Частиною першою статті 18 Закону № 580-VIII встановлено, що поліцейський зобов`язаний:
1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського;
2) професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва;
3) поважати і не порушувати прав і свобод людини;
4) надавати невідкладну, зокрема домедичну і медичну, допомогу особам, які постраждали внаслідок правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоров`я;
5) зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків;
6) інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.
Відповідно до вимог частини першої статті 19 Закону № 580-VIII, у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.
Вимогами частини другої статті 19 Закону № 580-VIII передбачено, що підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.
Сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження визначені Дисциплінарним статутом Національної поліції України (далі - Дисциплінарний статут).
Відповідно до вимог статті 1 Дисциплінарного статуту службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.
Службова дисципліна ґрунтується на створенні необхідних організаційних та соціально-економічних умов для чесного, неупередженого і гідного виконання обов`язків поліцейського, повазі до честі і гідності поліцейського, вихованні сумлінного ставлення до виконання обов`язків поліцейського шляхом зваженого застосування методів переконання, заохочення та примусу.
Службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України «Про Національну поліцію», зобов`язує поліцейського: бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України; знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки; поважати права, честь і гідність людини, надавати допомогу та запобігати вчиненню правопорушень; безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону; вживати заходів до негайного усунення причин та умов, що ускладнюють виконання обов`язків поліцейського, та негайно інформувати про це безпосереднього керівника; утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України; утримуватися від висловлювань та дій, що порушують права людини або принижують честь і гідність людини; знати і виконувати заходи безпеки під час несення служби, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку; підтримувати рівень своєї підготовки (кваліфікації), необхідний для виконання службових повноважень; берегти службове майно, забезпечувати належний стан зброї та спеціальних засобів; поважати честь і гідність інших поліцейських і працівників поліції, надавати їм допомогу та стримувати їх від вчинення правопорушень; дотримуватися правил носіння однострою та знаків розрізнення; сприяти керівникові в організації дотримання службової дисципліни, інформувати його про виявлені порушення, у тому числі вчинені іншими працівниками поліції; під час несення служби поліцейському заборонено перебувати у стані алкогольного, наркотичного та/або іншого сп`яніння.
Статтею 11 Дисциплінарного статуту передбачено, що за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.
За вчинення адміністративних правопорушень поліцейські несуть дисциплінарну відповідальність відповідно до цього Статуту, крім випадків, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення.
Поліцейських, яких в установленому порядку притягнуто до адміністративної, кримінальної або цивільно-правової відповідальності, одночасно може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності згідно з цим Статутом.
Статтею 12 Дисциплінарного статуту передбачено, що дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.
Вимогами статті 13 Дисциплінарного статуту передбачено, що дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.
Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони.
До поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції.
Застосування до поліцейського інших видів дисциплінарних стягнень, не передбачених цим Статутом, забороняється.
Згідно статті 14 Дисциплінарного статуту, службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського.
Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків.
Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.
Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.
Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України встановлюється Міністерством внутрішніх справ України.
Відповідно до пунктів 1, 2 розділу ІІ Порядку № 893 службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.
Підставами для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації, рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.
Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 20.05.2020 № 405 затверджено Положення про організацію діяльності підрозділів дізнання органів Національної поліції України (надалі Положення № 405), яким визначено основні завдання та функції підрозділів дізнання, повноваження керівників підрозділів дізнання, права і обов`язки дізнавачів, організацію діяльності працівників Управління дізнання та відділів (секторів) дізнання ГУНП, які виконують організаційно-методичні функції.
Цей наказ передбачає, що до повноважень начальника відділу (сектору) дізнання ГУНП за наявності підстав належить ініціювання в установленому порядку питання щодо проведення службового розслідування та вжиття інших заходів щодо усунення порушень дізнавачами вимог законодавства (п.3 Р. IV Положення).
Суд встановив, що службове розслідування за фактами неналежного проведення досудового розслідування у кримінальних провадженнях, досудове розслідування у котрих здійснюється відділом дізнання Львівського районного управління поліції № 1 ГУ НП у Львівській області, яке послужило підставою для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності, було призначено наказом начальника ГУ НП у Львівській області «Про призначення, проведення службового розслідування та створення дисциплінарної комісії» №2600 від 15.09.2022. Підставою для його призначення була службова записка дізнавача відділу дізнання ГУНП у Львівській області ОСОБА_3 , адресована заступникові начальника Головного управління начальникові слідчого управління ГУНП у Львівській області полковнику поліції Руслану Сиймовському, якою повідомлено про не проведення слідчих (розшукових) дій у ряді кримінальних проваджень та не дотримання розумних строків досудового розслідування таких кримінальних провадженнях, порушення вимог ст.ст. 2, 9, 40-1 КПК України та п.п. 2 п.3 Положення № 405.
Позивач в обґрунтування позовних вимог зазначив, що дізнавач відділу дізнання ГУНП у Львівській області ОСОБА_9 з порушенням встановленого порядку витребував та дослідив кримінальні провадження, у яких здійснювалось досудове розслідування та не був уповноважений ініціювати службове розслідування щодо нього. Заступник начальника відділу дізнання ГУНП у Львівській області майор поліції ОСОБА_10 та дізнавач відділу дізнання ГУ НП у Львівській області лейтенант поліції ОСОБА_2 не були уповноважені на отримання таких матеріалів, оскільки у них були відсутні відповідний припис або план-завдання, що передбачено ч.10 розділу ІІ Інструкції № 296. Згідно пункту 1 абз.1 Розділу ІІ Інструкції № 296 правом на витребування матеріалів кримінальних проваджень наділений начальник управління дізнання Національної поліції України, відділу (сектору) дізнання ГУНП. Відповідно до п.4 Р.1 Положення 405 перевірку стану та результатів діяльності підрозділів дізнання здійснюють в установленому порядку працівники підрозділів дізнання вищого рівня.
Відповідач зазначені твердження позивача не спростував, не надав доказів та заперечень щодо доводів позивача у цій частині.
Суд приймає до уваги покликання позивача на необхідність дотримання підрозділами дізнання норм Положення № 405 та Інструкції 296, які є спеціальними нормативними актами щодо організації їх діяльності та визначають порядок перевірки кримінальних проваджень під час досудового розслідування.
Поряд з тим, суд зазначає, що наказ про призначення службового розслідування прийнято начальником ГУ НП у Львівській області О.Шляховським, який наділений повноваженнями на призначення службового розслідування.
У наказі ГУ НП у Львівській області «Про призначення, проведення службового розслідування та створення дисциплінарної комісії» №2600 від 15.09.2022 визначено склад дисциплінарної комісії: голова комісії заступник начальника відділу дізнання ГУНП у Львівській області майора поліції ОСОБА_5 , члени комісії дізнавач відділу дізнання ГУ НП у Львівській області старший лейтенант поліції ОСОБА_9 , старший дізнавач відділу дізнання ГУ НП у Львівській області старший лейтенант поліції ОСОБА_6 , дізнавач відділу дізнання ГУНП у Львівській області капітан поліції ОСОБА_7 , дізнавач відділу дізнання ГУНП у Львівській області лейтенант поліції ОСОБА_8 .
Щодо доводів позивача про те, що службове розслідування проводили особи, не включені до складу дисциплінарної комісії, а саме І.Вигінний, який був виконавцем запитів про надання інформації та викликів осіб у рамках службового розслідування. Підписантом цих викликів був начальник відділу дізнання ГУ НП у Львівській області, який не був членом дисциплінарної комісії.
Відповідач не надав обґрунтованих спростувань зазначених тверджень позивача.
Оскільки проведення службового розслідування було доручено визначеній у наказі дисциплінарній комісії, тому лише члени дисциплінарної комісії були уповноважені проводити службове розслідування, здійснювати виклики осіб у рамках його проведення, здійснювати підготовку матеріалів службового розслідування.
Разом з тим не підтвердженими є твердження позивача, що дізнавач відділу дізнання ГУ НП у Львівській області старший лейтенант поліції ОСОБА_9 був зацікавлений у проведенні службового розслідування та не обґрунтовано протиправність дій відповідача щодо включення його до складу дисциплінарної комісії.
При наданні оцінки таким обставинам суд враховує наступне.
За змістом статті 40-1 КПК України дізнавач при здійсненні дізнання наділяється повноваженнями слідчого. Дізнавач несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення дізнання.
Дізнавач, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення дізнавача.
Відповідно до п.1, п.2 Р.V Положення № 405 дізнавач - службова особа підрозділу дізнання органу Національної поліції України або уповноважена особа іншого підрозділу поліції, яка уповноважена в межах компетенції, передбаченої КПК України, здійснювати досудове розслідування кримінальних проступків.
Під час досудового розслідування кримінальних проступків дізнавач самостійно приймає процесуальні рішення, крім випадків, коли закон передбачає прийняття (ухвалення) рішення слідчого судді, суду чи згоду прокурора, і є відповідальним за законне та своєчасне виконання цих рішень.
Згідно статті 28 КПК України під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень.
Проведення досудового розслідування у розумні строки забезпечує прокурор, слідчий суддя (в частині строків розгляду питань, віднесених до його компетенції), а судового провадження - суд.
Глава 26 КПУ України передбачає порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності під час досудового розслідування, зокрема оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів досудового розслідування. Так згідно п.1 ч.1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора: бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.
Таким чином, твердження відповідача про порушення позивачем вимог ст.ст. 2, 9, 28, 92, 93, 284 КПК України, що проявилося невжитті належних заходів до встановлення обставин вчинення правопорушення, збирання та закріплення доказів, що мають значення для кримінального провадження під час здійснення досудового розслідування у досліджуваних випадках не обґрунтовані належними доказами. Висновки дисциплінарної комісії про неналежне виконання позивачем своїх посадових обов`язків ґрунтуються на суб`єктивних твердженнях перевіряючих.
Застосування дисциплінарного стягнення не може ґрунтуватися на припущеннях або недоведених фактах; при прийнятті рішень суб`єкт владних повноважень повинен уникати невмотивованих висновків, обґрунтованих припущеннями, а не конкретними обставинами.
Відповідачем не надано належних та допустимих доказів, які б вказували на протиправність дій чи бездіяльності позивача, не наведено, яку шкоду заподіяно позивачем, не зазначено чи враховувалася відповідачем попередня поведінка позивача, його ставлення до виконання службових обов`язків, рівень його кваліфікації.
Аналіз вищенаведених правових норм дає підстави для висновку, що підставою для притягнення особи до дисциплінарної відповідальності є дисциплінарний проступок, сутність якого полягає у невиконанні чи неналежному виконанні службової дисципліни, та означає недотримання Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів, інших нормативно-правових актів.
Отже, підставою для накладення дисциплінарного стягнення є фактичні дані, що свідчать про реальну наявність у діях поліцейського ознак дисциплінарного проступку, зокрема, протиправної поведінки, шкідливих наслідків та причинного зв`язку між ними і дією (бездіяльністю) порушника дисципліни.
Відповідачем не доведено обґрунтованість застосованого дисциплінарного стягнення співмірного із виявленим під час службового розслідування порушенням службової дисципліни позивачем, за яке передбачено можливість застосування більш м`якого дисциплінарного стягнення, визначеного ч.3 ст.13 Дисциплінарного статуту. Тобто, під час застосування дисциплінарного стягнення до позивача відповідачем не дотримано балансу справедливої рівноваги.
З огляду на викладене вище, суд дійшов висновку, що оскаржуваний наказ в частині застосування дисциплінарного стягнення до ОСОБА_1 у формі догани є протиправним та підлягає скасуванню.
Відповідно до положення ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними до суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Як зазначено ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Під час судового розгляду справи відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не довів належними засобами доказування правомірність оскаржуваного наказу прийнятого відносно позивача.
Отже, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, оцінки поданих сторонами доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.
Відповідно до статті 139 КАС України судові витрати позивача належить стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.
Керуючись ст.ст. 2, 5, 14, 77, 90, 139, 241-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
Адміністративний позов задовольнити повністю.
Визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції у Львівській області № 3065 від 24.10.2022 в частині застосування дисциплінарного стягнення до ОСОБА_1 у формі догани (п.6 наказу).
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення до Восьмого апеляційного адміністративного суду, з врахуванням гарантій встановлених пунктом 3 Розділу VІ «Прикінцевих положень» Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення складено 08.05.2023.

Суддя Крутько О.В.