Справа № 280/6475/22
Суддя: Конишева Олена Василівна
Дата ухвалення: 2023-04-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

26 квітня 2023 року (11 год. 01 хв.)Справа № 280/6475/22 м.Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний суд

у складі головуючого судді Конишевої О.В.,

за участю секретаря судового засідання Власов В.В.,

представників сторін:

позивача Пузій О.В.,

відповідача Школова Ю.В.,

третьої особи -Кухрівський О.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовною заявою ПРИВАТНОГО ПІДПРИЄМСТВА "ЮГ ОЙЛ" (72312, Запорізька область, м. Мелітополь, пр. Богдана Хмельницького, буд. 19, )

до Головного управління ДПС у Запорізькій області (69107, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 166, код ЄДРПОУ ВП 44118663)

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Головне управління ДПС у Вінницькій області (Хмельницьке шосе, 7, Вінниця, Вінницька область, 21000, код ЄДРПОУ ВП44069150)

про визнання протиправними та скасування податкового повідомлення -рішення,

ВСТАНОВИВ:

15.11.2022 до Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ПРИВАТНОГО ПІДПРИЄМСТВА "ЮГ ОЙЛ" (далі позивач) до Головного управління ДПС у Запорізькій області (далі відповідач), в якому позивач просить суд: визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Запорізькій області № 9 від 30.05.2022 та № 9 від 30.05.2022.

Позивач в обґрунтування своїх позовних вимог зазначив, що акт перевірки належним чином вручений не був, таким чином, оскаржувані ППР були прийняті відповідачем передчасно та як наслідок, протиправно, а саме до моменту вручення платнику податків акту перевірки на підставі якого вони були прийняті. Порушення виявлені під час перевірки є необґрунтованими та нічим не доведеними. Зокрема звертає увагу, що пояснення з приводу виявлених порушень позивачем надавалися третій особі. Вищенаведені обставини підтверджують те, що відповідачем не було доведено правомірність прийняття оскаржуваних рішень. Просить позов задовольнити у повному обсязі.

Відповідач заперечив проти позову та зазначив, що перевірка проведена із дотримання норм законодавства, а застосування санкції за ненадання документів, які підтверджують облік товарів не потребує встановлення реалізації таких товарів, для її застосування достатньо пасивної поведінки платника (ненадання, неповідомлення про наявність об`єктивних причин відсутності таких документів або причин неможливості їх надання до перевірки). Зважаючи на фактичні обставини та вимоги вищезазначених законів України, позивач, мав достатньо часу протягом проведення фактичної перевірки, щоб надати документи на товар, який знаходився на реалізації, або надати підтвердження об`єктивних та поважних причин неможливості надати такі документи, чого позивачем не зроблено. Таким чином, правомірність оскаржуваних податкових повідомлень-рішень Головного управління ДПС у Запорізькій області підтверджують як фактичні обставини так і документальні докази. Просить у задоволенні позовних вимог відмовити.

Третя особа заперечила проти позову зазначила, що перевірка була проведена без порушення її процедури, виявлені порушення є доведеними. Для прийняття податкових повідомлень-рішень матеріали перевірки були направлені до ГУ ДПС у Запорізькій області. Просить у задоволення позовних вимог відмовити.

Ухвалою суду від 21.11.2022 відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Сторонам повідомлено про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (у письмовому провадженні).

Ухвалою суду від 23.01.2023 перейдено до розгляду справи № 280/6475/22, за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання на 20.02.2023.

Ухвалою суду від 20.02.2023 залучено до участі у справі №280/6475/22 в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Головне управління ДПС у Вінницькій області, відкладено підготовче засідання на 13.03.2023.

Протокольною ухвалою суду від 13.03.2023 відкладено підготовче засідання на 03.04.2023.

Ухвалою суду від 03.04.2023 продовжено строк проведення підготовчого провадження на 30 днів, підготовче засідання відкладено на 19.04.2023.

Протокольною ухвалою суду від 19.04.2023 відкладено підготовче засідання на 26.04.2023.

Протокольною ухвалою суду від 26.04.2023 за клопотанням сторін закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду на той же день.

26.04.2023 у судовому засіданні судом оголошено вступну та резолютивну частини судового рішення.

Розглянувши матеріали та з`ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, судом встановлено наступне.

ПП "ЮГ ОЙЛ" має зареєстроване місцезнаходження за адресою: 72312, Запорізька область, м. Мелітополь, пр-т. Б. Хмельницького, буд. 19.

ДПС України направлено до Головних управлінь ДПС областях лист від 03.11.2021 №24544/7/99-00-09-02-03-07 про відпрацювання суб`єктів господарювання, які є розпорядниками зареєстрованих акцизних складів пального з розташованими на них резервуарами, з метою контролю обігу пального.

На виконання листа підрозділом Головного управління ДПС у Вінницькій області здійснено аналіз податкової інформації, що надходить від платників до баз даних ДПС, відповідно якої ПП «ЮГ ОЙЛ» зареєструвало нафтобазу та АЗС за адресою: Вінницька область, Оратівський район, с. Оратів, вул. Привокзальна, буд.2, де здійснює діяльність з роздрібної торгівлі пальним.

З метою виконання доручення ДПС України, задля протидії незаконному обігу пального та впорядкування обліку пального, відповідно до пп.80.2.2 п.80.2 ст.80 ПК України, доповідною запискою від 03.02.2022 №240/02-32-09-01 повідомлено керівника Головного управління ДПС у Вінницькій області про наявність підстав для проведення фактичної перевірки ПП «ЮГ ОЙЛ» за адресою об`єктів господарювання (АЗС, нафтобаза): Вінницька область, Оратівський район, с. Оратів, вул. Привокзальна, буд.2, за період діяльності з 01.01.2021.

За результатами фактичної перевірки складено та зареєстровано акт №1903/02-32-09- 01/37586166 від 18.02.2022, яким зафіксовані на наступні порушення:

1) підпункту 230.1.2 пункту 230.1 статті 230 ПК України:

- не обладнання 5 рівнемірами-лічильниками на введених в експлуатацію 5 резервуарах, розташованих на акцизних складах № 1017603, № 1017210, на території яких здійснювалось зберігання та реалізація пального,

- реалізація пального з акцизного складу № 1017603 за період з 19.09.2021 до 04.01.2022 здійснювалась через два витратоміра-лічильника, на які відсутні результати повірки або оцінки відповідності;

2) пунктів 1, 2, 12 статті 3 Закону України від 06.07.1995 року №265/95-ВР Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг (із змінами і доповненнями, далі-Закон про РРО):

- реалізація пального без проведення через РРО (нестача пального) на загальну суму 934 901,70 грн та відсутність первинних документів на наявне в реалізації пальне (надлишок пального) на загальну суму 13 082,00 грн.

Акт перевірки направлений відповідачем 18.02.2022 через відділення Укрпошти, проте не отриманий позивачем. Як пояснює позивач оскільки 26.02.2022 та по теперішній час місто Мелітополь Запорізької області знаходиться на тимчасово окупованій території України. Проведення на території Запорізької області активних військових дій призвело до повного припинення транспортного сполучення та зупинення роботи поштових відділень Укрпошти.

На підставі акту перевірки відповідачем прийнято:

- податкове повідомлення рішення № 9 від 30.05.2022, яким позивачу на підставі п. 128-1.1 ст. 128-1 ПК України застосовано штраф у розмірі 140000,00 грн. (20000,00 * (5*2));

- податкове повідомлення рішення № 9 від 30.05.2022, яким позивачу на підставі п. 1 ст. 17 та ст. 20 Закон про РРО застосовано штраф у розмірі 947983,70 грн. (934901,70 грн. на підставі п. 1 ст. 17 Закон про РРО + 13082,00 грн. на підставі ст. 20 Закону про РРО).

Позивач не погодившись із прийнятими податковими повідомленнями - рішеннями звернувся до суду за захистом своїх прав та інтересів.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд виходить із наступного.

Стосовно повноважень ГУ ДПС у Запорізькій області щодо застосування до платників податків (платників єдиного внеску) передбачених законом фінансових (штрафних) санкцій (штрафів) за порушення вимог податкового законодавства чи законодавства з інших питань, контроль за дотриманням якого покладено на ДПС, суд зазначає наступне.

В листі ГУ ДПС у Вінницькій області від 29.08.2022 № 18025/6/02-32-09-01-19 зазначено, що у відповідності до вимог наказу ДПС України від 04.09.2020 року № 470 "Про затвердження Методичних рекомендацій щодо порядку взаємодії між підрозділами органів державної податкової служби при організації, проведенні та реалізації матеріалів перевірки платників податків" матеріали фактичної перевірки 18.02.2022 року направлено до ГУ ДПС у Запорізькій області для забезпечення прийняття та вручення платнику податкового повідомлення-рішення у порядку та терміни, визначені законодавством.

В листі ГУ ДПС у Запорізькій області від 20.09.2022 № 25218/6/08-01-07-09-13 зазначено, що у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України та введенням воєнного стану з 24.02.2022 в Україні, через виникнення форс - мажорних обставин на території України, матеріали перевірки було отримано Головним управлінням ДПС у Запорізькій області 03.05.2022 року.

Водночас, наказом ДПС України від 24.02.2022 № 243-о «Про встановлення простою у роботі Державної податкової служби України та її територіальних органах» було встановлено простій у роботі Державної податкової служби України та її територіальних органах.

Наказом ДПС України від 28.03.2022 року № 173 «Про забезпечення безперебійної роботи територіальних органів» виконання повноважень щодо застосування до платників податків (платників єдиного внеску) передбачених законом фінансових (штрафних) санкцій (штрафів) за порушення вимог податкового законодавства чи законодавства з інших питань, контроль за дотриманням якого покладено на ДПС, визначених положенням про ГУ ДПС у Запорізькій області, закріплено за ГУ ДПС у Львівській області (п.11, Т.1,а.с. 34).

Наказами ДПС України від 05.04.2022 № 185, від 11.04.2022 № 187, від 22.04.2022 № 196, від 19.05.2022 № 237, від 25.05.2022 № 249 та від 31.05.2022 № 276 до наказу ДПС від 28.03.2022 № 173 внесились зміни та доповнення, однак вказане положення залишено без змін .

Положенням про Головне управління ДПС у Запорізькій області, яке затверджено Наказ Держаної податкової служби України від 12.11.2020 №643 (зі змінами) повноваження у ГУ ДПС у Запорізькій області щодо застосування до платників податків (платників єдиного внеску) передбачених законом фінансових (штрафних) санкцій (штрафів) за порушення вимог податкового законодавства чи законодавства з інших питань, контроль за дотриманням якого покладено на ДПС, відсутні.

Таким чином станом на дату прийняття оскаржуваних ППР 30.05.2022 ГУ ДПС у Запорізькій області не мало повноважень на застосування до позивача вказаних фінансових (штрафних) санкцій (штрафів), даний факт ГУ ДПС у Запорізькій області у судовому засіданні не спростувало.

Щодо порядку проведення перевірки та вручення позивачу акту перевірки, суд зазначає наступне.

У відповідності до п. 86.8 ст. 86 ПК України податкове повідомлення-рішення приймається в порядку, передбаченому статтею 58 цього Кодексу, керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу протягом п`ятнадцяти робочих днів з дня, наступного за днем вручення платнику податків, його представнику або особі, яка здійснювала розрахункові операції, акта перевірки, та надсилається (вручається) платнику податків у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

Відповідно до п. 86.5. ст. 86 ПК України акт (довідка) про результати фактичних перевірок, визначених статтею 80 цього Кодексу, складається у двох примірниках, підписується посадовими особами контролюючих органів, які проводили перевірку, реєструється не пізніше наступного робочого дня після закінчення перевірки. У разі відмови платника податків або його законних представників від отримання примірника акта (довідки) перевірки чи неможливості його вручення платнику податків або його законним представникам чи особі, яка здійснювала розрахункові операції з будь-яких причин, такий акт або довідка надсилається платнику податків у порядку, визначеному статтею 58 цього Кодексу для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень.

Згідно п. 58.3. ст. 58 ПК України податкове повідомлення-рішення надсилається (вручається) платнику податків у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що прийняття податкового повідомлення-рішення за наслідками проведеної перевірки можливо не раніше, ніж коли платнику податків буде вручено акт перевірки у порядку, передбаченому ст. 58 ПК України.

Пунктом 42.2 ст.42 ПК України документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику). Згідно п. 42.4 ст.42 ПК України платники податків, які подають звітність в електронній формі та/або пройшли електронну ідентифікацію онлайн в електронному кабінеті, можуть здійснювати листування з контролюючими органами засобами електронного зв`язку в електронній формі з дотриманням вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронні довірчі послуги".

Відповідно до п.42.5 ст.42 ПК України у разі якщо платник податків не подав заяву про бажання отримувати документи через електронний кабінет, листування з платником податків здійснюється шляхом надіслання за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручаються платнику податків (його представнику).

У разі якщо пошта не може вручити платнику податків документ у зв`язку з відсутністю за місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їхньою відмовою прийняти документ, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, документ вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення.

На вимогу платника податків, який отримав документ в електронній формі, контролюючий орган надає такому платнику податків відповідний документ у паперовій формі протягом трьох робочих днів з дня надходження відповідної вимоги (у паперовій або електронній формі) платника податків.

Право платника податків на подання письмових заперечень на акт перевірки та/або додаткових документів у порядку, встановленому нормами ПК України, та право брати участь у розгляді заперечень (додаткових документів) передбачено також п. 86.7 ст. 87 ПК України. Абзацом першого цього пункту встановлено, що у разі незгоди платника податків або його представників з висновками перевірки чи фактами і даними, викладеними в акті (довідці) перевірки (крім документальної позапланової перевірки, проведеної у порядку, встановленому підпунктом 78.1.5 пункту 78.1 статті 78 цього Кодексу), вони мають право подати свої заперечення та додаткові документи і пояснення, зокрема, але не виключно, документи, що підтверджують відсутність вини, наявність пом`якшуючих обставин або обставин, що звільняють від фінансової відповідальності відповідно до цього Кодексу, до контролюючого органу, який проводив перевірку платника податків, протягом 10 робочих днів з дня, наступного за днем отримання акта (довідки).

Платник податків має право брати участь у процесі розгляду матеріалів перевірки особисто або через свого представника.

Податкове повідомлення-рішення приймається керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу на підставі висновку комісії контролюючого органу з питань розгляду заперечень протягом п`яти робочих днів, наступних за днем прийняття такого висновку комісією і надання (надсилання) письмової відповіді платнику податків, у порядку, визначеному підпунктом 86.7.1 цього пункту (пп. 86.7.5. п. 86.7. ст. 86 ПК України).

Доказів того, що платник податків подавав заяву про бажання отримувати документи через електронний кабінет, суду надані не були.

Доказів того, що в електронний кабінет позивача акт перевірки направлявся також до суду не надавалися.

З наявної у матеріалах справи копії рекомендованого повідомленням (а.с.99, Т2) про вручення поштового відправлення № 312 вбачається, що акт перевірки направлявся ГУ ДПС у Запорізькій області 18.02.2022 та повідомлення повернуто «за закінченням терміну зберігання».

Тому суд вважає, що документ вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення, а саме «за закінченням терміну зберігання».

Як зазначає відповідач Управління податкового аудиту Головного управління ДПС у Запорізькій області, яке виконує функції, пов`язані з проведенням податкових перевірок та підготуванням проектів податкових повідомлень-рішень за результатами таких перевірок, після виходу з простою 03.05.2022 отримали матеріали фактичної перевірки позивача та конверт (трек-номер 312) зі штампом від 01.04.2022 і відміткою Укрпошти про повернення за закінченням строку зберігання поштового відправлення на юридичну адресу ПП «ЮГ ОЙЛ».

Не погоджується суд з посиланням позивача Законом України від 12 травня 2022 року № 2260-ІХ підпункт 69.9 пункту 69 Підрозділу 10 розділу XX "Перехідні положення" Податкового кодексу України викладено в новій редакції, яка набрала чинності з 27.05.2022 року, а саме: для платників податків та контролюючих органів зупиняється перебіг строків, визначених податковим законодавством та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, крім: строків проведення фактичних та документальних позапланових перевірок, складення актів, подання та розгляду заперечень, додаткових документів та пояснень, визначення грошових зобов`язань, прийняття, надсилання та оскарження податкового повідомлення-рішення, адміністративного арешту майна за результатами фактичних перевірок".

Документи надійшли відповідачу 03.05.2022, зміни прийняті 12.05.2022 (набрали чинності 27.05.2022), крім того, дана норма містить виключення щодо саме фактичних перевірок, тому суд вважає невірним посилання відповідача на даний Закон та твердження відповідача, що п`ятнадцять робочих днів для прийняття податкових повідомлень-рішень за результатами фактичної перевірки позивача рахуються з 27.05.2022.

Таким чином, оскаржувані податкові повідомлення-рішення були прийняті відповідачем з порушенням процедури їх прийняття.

Щодо протиправності ППР Головного управління ДПС у Запорізькій області № 9 від 30.05.2022 яким позивачу на підставі п. 128-1.1 ст. 128-1 ПК України застосовано штраф у розмірі 140000,00 грн, суд зазначає наступне.

Перевіркою було встановлено, що ПП "ЮГ ОЙЛ" зареєстровано платником акцизного податку із реалізації пального 01.03.2016 року за № 1164, та є розпорядником акцизних складів за адресою Вінницька обл., Оратівський район, с. Оратів, вул. Привокзальна, буд. 2:

- уніфікований номер № 1017210, нафтобаза, зареєстрований в СЕАРП СЕ 17.06.2021

- уніфікований номер № 1017603, автозаправочна станція (АЗС), зареєстрований в СЕАРП СЕ 09.09.2021 .

На території акцизного складу уніфікований номер 1017603 використовуються 4 введених в експлуатацію наземних резервуари для зберігання пального, а саме:

- № 1/899571 для зберігання бензину А-95 місткістю 51,580 м3;

- № 2/899572 для зберігання бензину А-92 місткістю 51,448 м3;

- № 3/899573 для зберігання дизельного пального місткістю 43,585 м3;

- № 4 для зберігання скрапленого газу місткістю 10 м3.

Резервуари обладнано рівнемірами-лічильниками рівня пального УУС-01 № 13896, №13897, №13898, №4236.

На території акцизного складу уніфікований номер 1017210 використовують 1 введений в експлуатацію наземний резервуар для зберігання дизельного пального місткістю 392,344 м3, який обладнано рівнеміром-лічильником УУС-01 № 13899.

Відповідно до пп. 230.1.2 п. 230.1 ст.230 ПК України акцизні склади, на території яких здійснюється виробництво, оброблення (перероблення), змішування, розлив, навантаження-розвантаження, зберігання, реалізація пального, повинні бути обладнані витратомірами-лічильниками на кожному місці відпуску пального наливом з акцизного складу, розташованому на акцизному складі, та рівнемірами- лічильниками рівня таких товарів (продукції) у резервуарі, а для скрапленого газу (пропану або суміші пропану з бутаном), інших газів, бутану, ізобутану за кодами згідно з УКТ ЗЕД 2711 12 11 00,2711 12 19 00,2711 12 91 00,2711 12 93 00,2711 12 94 00,2711 12 97 00,2711 13 10 00,2711 13 ЗО 00,2711 13 91 00,2711 13 97 00,2711 14 00 00,2711 19 00 00, 2901 10 00 10 - також можуть бути обладнані пристроями для вимірювання рівня або відсотка пального у резервуарі (далі - рівнемір-лічильник) на кожному введеному в експлуатацію стаціонарному резервуарі, розташованому на акцизному складі.

Згідно з наданих до перевірки паспортів рівнемірів-лічильників (копії додаються) дати випуску (виготовлення) рівнемірів: зав. № 13896 - 04.10.2021; зав. № 13897 - 04.10.2021; зав. № 13898 - 01.10.2021; зав. № 13899 - 07.10.2021.

Паспорт та сертифікат відповідності на рівнемір-лічильник зав. № 4236 до перевірки не надано.

В той же час, згідно даних ЄРАН, встановлено отримання пального на акцизні склади:

- уніфікований номер №1017210 (нафтобаза) згідно акцизної накладної від 17.09.2021року № 197 в кількості 20 326,07 л (дизельне пальне);

- уніфікований номер № 1017603 ГАЗС згідно акцизних накладних: від 13.09.2021 року № 43138 в кількості 8847,01 л (скраплений газ); від 19.09.2021 року № 214 в кількості 4075,61 л (бензин А-95); від 19.09.2021 року № 215 в кількості 6076,76 л (бензин А-92); від 19.09.2021 року № 216 в кількості 9056,92 л (дизельне пальне) та від 19.09.2021 року № 217 в кількості 8997 л (дизельне пальне).

На підставі цього відповідач зробив висновок, що ПП "ЮГ ОЙЛ" здійснювало зберігання та реалізацію пального з 5 (п`яти) необладнаних рівнемірами- лічильниками резервуарах введених в експлуатацію, розташованих на акцизних складах уніфікований номер № 1017210 - нафтобаза, уніфікований номер № 1017603 - автозаправочна станція (АЗС), за періоди: з 13.09.2021 (скраплений газ, АЗС), 17.09.2021-07.10.2021 (ДП, нафтобаза), 19.09.2021 - 01.10.2021 (ДП, АЗС), 19.09.2021 04.10.2021 (бензини А-95, А-92), чим порушено вимоги пп. 230.1.2 п. 230.1 ст. 230 ПК України .

05.09.2022 ПП "ЮГ ОЙЛ" направило до ТОВ «НД ПРОДАКШН» (), яке є виробником вказаних рівнемірів-лічильників, письмовий запит про надання пояснень щодо невідповідності дати виготовлення рівнемірів-лічильників, яка зазначена в їх паспортах з датою їх фактичного встановлення на резервуари підприємства (копія листа від 05.09.2022 № 53).

У відповідь на цей запит, ТОВ «НД ПРОДАКШН» в листі від 20.09.2022 № П-7014-22 надало інформацію про дійсну дату виготовлення вказаних виробів (лист додається): Перетворювач П25 для виміру рівня й градієнта температур рідини у вертикальних і горизонтальних резервуарах ААМЯ 365352.038, заводський № 13896 виготовлено 04.09.2021; Перетворювач П25 для виміру рівня й градієнта температур рідини у вертикальних і горизонтальних резервуарах ААМЯ 365352.038, заводський № 13897 виготовлено 04.09.2021; Перетворювач П25 для виміру рівня й градієнта температур рідини у вертикальних і горизонтальних резервуарах ААМЯ 365352.038, заводський № 13898 виготовлено 01.09.2021; Перетворювач П25 для виміру рівня й градієнта температур рідини у вертикальних і горизонтальних резервуарах ААМЯ 365352.038, заводський № 13896 виготовлено 07.09.2021; Прилад ПИ-1, заводський № 4236 виготовлено 10.09.2021.

В листі також зазначено, що в паспортах на ці вироби були вказані помилкові дати їх виготовлення. У зв`язку з цим, на вимогу виробника йому були повернуті оригінали паспортів та формулярів для їх заміни та утилізації.

ТОВ «НД ПРОДАКШН» також надало позивачу паспорти на вказані вироби з вірними даними щодо дати їх виготовлення (копії додаються).

З урахуванням вказаних обставин, ПП "ЮГ ОЙЛ" здійснювало зберігання та реалізацію пального в резервуарах на акцизних складах, які обладнані рівнемірами- лічильниками і тому суд погоджується з позивачем, що в цій частині відсутнє порушення пп. 230.1.2 п. 230.1 ст.230 ПК України.

Таким чином, суд вважає, що до підприємства протиправно застосовано штраф в сумі 100000,00 грн (20000,00грн*5) на підставі п. 128-1.1 ст. 128-1 ПКУ згідно ППР Головного управління ДПС у Запорізькій області № 9 від 30.05.2022.

Виконуючи приписи п. 15 Порядку ведення Реєстру, передачі облікових даних з них електронними засобами зв`язку до контролюючих органів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22.11.2017 року № 891, позивач обґрунтовано здійснив реєстрацію цих акцизних складів та рівнемірами- лічильниками Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників та рівнемірів- лічильників рівня пального у резервуарі шляхом подання Довідки про розпорядника акцизного складу пального, акцизні склади пального, розташовані на них резервуари пального, витратоміри та рівнеміри:

- акцизний склад уніфікований номер № 1017603, автозаправочна станція (АЗС) - 09.09.2021 року, реєстраційний номер довідки (основна);

- акцизний склад уніфікований номер № 1017210, нафтобаза - 09.09.2021 року, реєстраційний номер довідки (основна).

Відповідач даного факту не заперечував, крім того актом перевірки це підтверджено. До позову додаються копії Довідок про розпорядника акцизного складу пального та квитанції про їх подання.

Щодо протиправності ППР Головного управління ДПС у Запорізькій області № 9 від 30.05.2022 яким позивачу на підставі п. 1 ст. 17 та ст. 20 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» застосовано штраф у розмірі 947983,70 грн, суд зазначає наступне.

В ході проведення перевірки, на підставі вимоги контролюючого органу від 08.02.2022 року, було проведено зняття залишків пального на нафтобазі підприємства (уніфікований номер акцизного складу №1017210) та на АЗС підприємства (уніфікований номер акцизного складу №1017603).

За результатом зняття залишків пального контролюючим органом було встановлено (акт зняття залишків пального додається): резервуар № 1 бензин А-95 - 813 л; резервуар № 2 бензин А-92 - 2 754 л; резервуар № 3 дизельне пальне - 4 033 л; резервуар № 4 газ скраплений - 4851 л.

Згідно даних Х-звіту за 08.02.2022 року (фіскальний номер реєстратора розрахункових операцій ) залишок пального становить: резервуар № 1 бензин А-95 - 10 947 л; резервуар № 2 бензин А-92 - 20 466 л; резервуар № 3 дизельне пальне -3611л; резервуар № 4 газ скраплений - 8 142 л.

На підставі цього в акті перевірки контролюючим органом зроблено висновок про: нестачу пального на загальну суму 934 901,7 грн, в тому числі: бензин А95 - 10 134 л по ціні 32,0 грн/л, на суму 324 288,0 грн; бензин А92 - 17712л по ціні 31,0 грн/л, на суму 549 072,0 грн; скрапленого газу - 3 291 л по ціні 18,7 грн/л на суму 61 541,7 грн, що свідчить порушенням вимог пунктів 1, 2 статті 3 розділу II Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» (далі -Закону про РРО).

Надлишок пального на загальну суму 13 082,0 грн, а саме: дизельне пальне - 422 л по ціні 31,0 грн/л, на суму 13 082,0 грн, що свідчить про порушення вимог пункту 12 статті 3 розділу II Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг»

З приводу зазначено правопорушення, суд зазначає наступне.

Згідно положень пункту 2.1, підпунктів 4.2.1 - 4.2.2 пункту 4.2, підпункту 4.2.5 пункту 4.2, підпункту 4.3.2 пункту 4.3 Інструкцію про порядок приймання, транспортування, зберігання, відпуску та обліку нафтопродуктів на підприємствах і організаціях України, яка встановлює єдиний порядок організації та виконання робіт, пов`язаних з прийманням, транспортуванням, зберіганням, відпуском та обліком товарної нафти і нафтопродуктів від 20.05.2008 №281/171/578/155 (далі - Інструкція) облік нафти і нафтопродуктів - операція, яка проводиться на підприємстві під час технологічного процесу і яка полягає у визначенні об`єму і маси нафти або нафтопродуктів для подальших облікових операцій.

Система вимірювання кількості і визначення показників якості нафти - сукупність засіб вимірювальної техніки, технологічного та допоміжного обладнання, що призначена для обліку нафти з визначенням її кількісних показників та формування актів приймання-здавання нафти і паспортів якості шляхом як автоматичного виконання функцій, так і одним із методів, передбачених ГОСТ 26976-86 "Нефть и нефтепродукты. Методы измерения массы" (далі - ГОСТ 26976) та цією Інструкцією.

За змістом підпункту 4.2.1 пункту 4.2 Розділу 4 Інструкції облік нафти і нафтопродуктів на НПЗ, підприємствах із забезпечення нафтопродуктами, підприємствах нафтопровідного і нафтопродуктопровідного транспорту, наливних пунктах ведеться в одиницях маси, а на АЗС - одиницях об`єму.

Для визначення маси та об`єму нафти і нафтопродуктів можуть використовуватися об`ємно-масовий статичний, об`ємно-масовий динамічний, прямий масовий (статичне зважування та зважування під час руху) і об`ємний методи вимірювань відповідно до вимог ГОСТ 26976.

Об`ємно-масовим статичним методом визначається маса нафти і нафтопродукту за їх об`ємом, густиною та температурою.

Підпункт 4.3.1 п. 4.3 Інструкції визначено, що об`єм нафти і нафтопродуктів визначається за допомогою градуйованих резервуарів та засобів вимірювань рівня нафти і нафтопродуктів у резервуарах, залізничних цистернах, танках суден або за повною місткістю мір (автоцистернах, причепах-цистернах, напівпричепах- цистернах).

Об`ємним методом вимірюється лише об`єм нафтопродукту. Для вимірювань об`єму нафтопродуктів на АЗС використовуються паливороздавальні колонки (ПРК) і оливороздавальні колонки (ОРК), що мають відлікові пристрої для індикації ціни, об`єму та вартості виданої дози.

Під час реалізації споживачам світлих нафтопродуктів та олив споживачам на АЗС мають застосовуватись лише паливороздавальні колонки з допустимою відносною похибкою в умовах експлуатації в усьому діапазоні температур не гіршою, ніж ± 0,5% та оливороздавальні колонки з допустимою основною відносною похибкою не гіршою, ніж ± 1,0% з реєстраторами розрахункових операцій відповідно до вимог Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг».

Об`єм нафтопродукту під час його відпуску власникам автомобільного транспорту вимірюється у режимах дистанційного і місцевого керування ПРК і ОРК. Для дистанційного керування ПРК і ОРК мають використовуватись технічні засоби, що належать до складу спеціалізованих електронних контрольно-касових апаратів, унесених до Державного реєстру електронних контрольно-касових апаратів і комп`ютерних систем України для сфери застосування на АЗС. Зазначені засоби мають відповідати технічним вимогам до спеціалізованих електронних контрольно- касових апаратів для сфери застосування на АЗС та забезпечувати реєстрацію грошових коштів і надання розрахункових документів у єдиному технологічному циклі з відпусканням нафтопродуктів. Місцеве керування ПРК і ОРК має передбачати можливість функціонування з РРО.

Обсяг реалізації нафтопродукту, що фіксується лічильником суігарного обліку ПРК і ОРК за певний проміжок часу, має збігатися з обсягом реалізації, відображеним у звітних документах касового апарата за всіма формами оплати за цей самий проміжок часу. При цьому розбіжність за добу між показами лічильника сумарного обліку і даними звітних документів касового апарата не повинна перевищувати 0,1% від об`єму відпущених пального або олив. Сумарний об`єм нафтопродуктів, відпущених через ПРК та ОРК, не може використовуватись для обліку маси нафтопродуктів.

Рівень нафти, нафтопродукту та підтоварної води або льоду в резервуарах має вимірюватись металевими рулетками з вантажем, метро штоками, стаціонарними рівнемірами або іншими засобами вимірювання, допущеними до застосування Держспоживстандартом України. Границі допустимої похибки вимірювання рівня світлих нафтопродуктів та підтоварної води не повинні перевищувати ± 2 мм, нафти та газового конденсату - ± 4 мм, мазуту - ± 5 мм, інших нафтопродуктів - ± 2 мм.

Перед кожним вимірюванням рівня нафти і нафтопродукту у вертикальних і горизонтальних резервуарах здійснюється перевірка базової висоти згідно з підпунктом 4.3.2.6 цієї Інструкції.

Після завершення приймання нафти і нафтопродуктів вимірювання здійснюється при закритих вхідних і вихідних засувках після 30-хвилинного відстоювання в горизонтальних резервуарах і годинного - у вертикальних резервуарах.

У разі вимірювання рівня нафтопродуктів у горизонтальних циліндричних резервуарах нижній кінець метроштока чи вантажу рулетки має потрапляти на нижню твірну резервуара.

Вимірювання рівня нафти або нафтопродукту здійснюються двічі. У разі виявлення розбіжностей між результатами двох вимірювань понад допустиму похибку (± 2 мм) вимірювання необхідно повторювати доти, доки різниця між результатами трьох поспіль проведених вимірювань не буде в границях допустимої похибки вимірювання. При цьому за результат вимірювань береться середнє арифметичне значення результатів трьох найближчих вимірювань.

В акті перевірки вказано, що зняття залишків пального проведено з використанням метроштока, по висоті наливу для кожного резервуару за градуювальною таблицею та за показниками процентометру для скрапленого газу.

Доказів визначення наявності або відсутності підтоварної води, а також застосування водочутливої пасти під час проведення перевірки взагалі у акті перевірки та в акті про зняття залишків пального не зазначено.

Таким чином, суд погоджується з позивачем , що:

в акті не вказано на яку дату та час визначались залишки пального;

в акті зазначено, що заміри здійснювались рулеткою, що не відповідає даним акту перевірки, де вказано що зняття залишків пального проведено з використанням метроштока, по висоті наливу для кожного резервуару за градуювальною таблицею та за показниками процентометру для скрапленого газу;

в акті перевірки та в акті про зняття залишків пального відсутня інформація відносно того, що перед початком вимірювання здійснена перевірка базової висоти згідно з підпунктом 4.3.2.6 Інструкції №281/171/578/155, а також як наслідок того, що одночасно з перевіркою базової висоти резервуара повинен був визначений рівень підтоварної води за допомогою водочутливої пасти, яка наноситься на поверхню вантажу рулетки або нижній кінець метроштока з двох протилежних боків тонким шаром.

З огляду на викладене вище, суд вважає, що зазначені в акті перевірки та акті про зняття залишків пального результати вирахування залишків паливно-мастильних матеріалів на належній позивачу АЗС відбулось не у відповідності до Інструкції №281/171/578/155.

Щодо порушення вимог п. 1 та 2 ст. 3 Закону про РРО, а саме: нестача пального на загальну суму 934901,70 грн.

На підставі цього, згідно п. 1 ст. 17 Закону про РРО позивачу було застосовано штраф у розмірі 934901,70 грн.

Пункти 1, 2 статті 3 розділу II Закону про РРО передбачають, що суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням електронних платіжних засобів, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для виконання платіжної операції зобов`язані:

1) проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій або через зареєстровані фіскальним сервером контролюючого органу програмні реєстратори розрахункових операцій зі створенням у паперовій та/або електронній формі відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок.

2) надавати особі, яка отримує або повертає товар, отримує послугу або відмовляється від неї, включаючи ті, замовлення або оплата яких здійснюється з використанням мережі Інтернет, при отриманні товарів (послуг) в обов`язковому порядку розрахунковий документ встановленої форми та змісту на повну суму проведеної операції, створений в паперовій та/або електронній формі (у тому числі, але не виключно, з відтворюванням на дисплеї реєстратора розрахункових операцій чи дисплеї пристрою, на якому встановлений програмний реєстратор розрахункових операцій QR-коду, який дозволяє особі здійснювати його зчитування та ідентифікацію із розрахунковим документом за структурою даних, що в ньому міститься, та/або надсиланням електронного розрахункового документа на наданий такою особою абонентський номер або адресу електронної пошти).

За приписами п. 1 ст. 17 Закону про РРО у разі встановлення в ході перевірки факту: проведення розрахункових операцій з використанням реєстраторів розрахункових операцій, програмних реєстраторів розрахункових операцій або розрахункових книжок на неповну суму вартості проданих товарів (наданих послуг); непроведення розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій та/або програмні реєстратори розрахункових операцій з фіскальним режимом роботи, невидача (в паперовому вигляді та/або електронній формі) відповідного розрахункового документа, що підтверджує виконання розрахункової операції, або проведення її без використання розрахункової книжки на окремому господарському об`єкті такого суб`єкта господарювання, застосовуються фінансова санкція у розмірі - 100 відсотків вартості проданих з порушеннями, встановленими цим пунктом, товарів (робіт, послуг) - за порушення, вчинене вперше.

Як стверджує контролюючий орган, паливо в обсязі виявленої нестачі було продано (реалізовано) підприємством без проведення цієї розрахункової операції через РРО.

Суд погоджується з тим, що сам по собі факт нестачі не свідчить про реалізацію палива, оскільки вона може бути наслідком інших обставин. Крім того, дане пальне було обліковане позивачем, що сторонами не заперечувалося.

Тому підстави для накладення на позивача фінансової санкції, передбаченої п. 1 ст. 17 Закону про РРО відсутні, оскільки норма передбачає відповідальність у разі непроведення розрахункових операцій через РРО, а не за те, що товарів менше, ніж вказано в облікових документах.

В акті фактичної перевірки також вказано про виявлене порушення вимог п. 12 ст. 3 Закону про РРО, а саме: надлишок пального на загальну суму 13082,00 грн.

На підставі цього, згідно ст. 20 Закону про РРО позивачу було застосовано штраф у розмірі 13082,00 грн.

Пункт 12 ст. 3 розділу II Закону про РРО передбачає, що суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням електронних платіжних засобів, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для виконання платіжної операції зобов`язані вести в порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів, здійснювати продаж лише тих товарів, що відображені в такому обліку.

За приписами ст. 20 Закону про РРО до суб`єктів господарювання, що здійснюють реалізацію товарів, які не обліковані у встановленому порядку, та/або не надали під час проведення перевірки документи, які підтверджують облік товарів, що знаходяться у місці продажу (господарському об`єкті), за рішенням контролюючих органів застосовується фінансова санкція у розмірі вартості таких товарів, які не обліковані у встановленому порядку, за цінами реалізації, але не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Тобто, згідно з висновками акту перевірки, ревізори ототожнили надлишок товарів з таким порушенням як реалізація товарів, які не обліковані в установленому порядку.

Однак, твердження податкового органу про те, що виявлений надлишок товарів є свідченням здійснення позивачем реалізації товарів, які не обліковані у встановленому порядку, є помилковим.

Тобто вказана стаття передбачає застосування фінансової санкції саме за реалізацію товарів, які не обліковані у встановленому порядку.

Це узгоджується з правовою позицією Верховного суду викладеною у постановах від 12.03.2019 у справі № 806/1403/16 та від 11.02.2021 у справі № 140/470/19.

В даному випадку відсутні докази фактичної реалізації ПММ, які не обліковані у встановленому порядку, у зв`язку з чим підстави для накладення на позивача фінансової санкції, передбаченої ст. 20 Закону про РРО відсутні.

Відхилення залишків пального (бензин А-95, бензин А-92 та ДТ) на акцизних складах позивача від залишків, вказаних в звіті РРО станом на 08.02.2022, позивачем пояснюється наступним.

07.02.2022 директором підприємства були виявлені свіжі сліди підтікання палива на швах на резервуарах, в яких зберігався бензин А-95 та бензин А-92 на акцизному складі № 1017603.

У зв`язку з цим, з метою обстеження резервуарів та виявлення причин підтікання, було вирішено тимчасово частково злити пальне з цих резервуарів у автоцистерну марки Volvo, д.н.з. НОМЕР_1 , яка знаходилась на території АЗС. Цей автомобіль використовується підприємством на підставі договору оренди № 02 від 04.01.2021. (копія договору оренди, свідоцтва ТЗ та свідоцтва про калібрування додані позивачем).

Так, з резервуару №1/1017603 до вказаної автоцистерни було злито бензин А-95 у кількості 10100 л, а з резервуару №2/1017603 до цієї автоцистерни було злито бензин А-92 у кількості 17500 л до безпечної межі.

За результатом вказаного внутрішнього переміщення пального підприємством було оформлено:

- накладну на переміщення № 000021від 07.02.2022, ТТН № 000021від 07.02.2022, акцизна накладна № 131 та 132 від 07.02.2022.

Таким чином, фактично внаслідок вказаної операції пальне у зазначеній кількості було переміщено з роздрібного акцизний складу (резервуар) до пересувного акцизного складу підприємства (автоцистерна).

Крім того, відповідно до приписів Інструкції від 20.05.2008 №281/171/578/155 та на виконання наказу № 03 від 08.02.2022, була проведена інвентаризація нафтопродуктів станом на момент перевірки 08.02.2022 в цілому на вказаній АЗС (на акцизному та пересувному складі). Копія акту інвентаризації додається.

Однак, показники залишків пального в розрізі резервуарів, які були запрограмовані в РРО не були відкориговані оператором у зв`язку з технічною неможливістю це зробити, оскільки вказана вище операція не є продажем (реалізацією) пального.

Заперечення відповідача щодо даного аргументу позивача відсутні.

У зв`язку з цим, під час проведення фактичної перевірки 08.02.2022 дані про залишки пального (бензин А-95 та бензин А-92) в резервуарах фактично не відповідало даним звіту РРО.

У довідці про зведені за добу підсумкові облікові дані щодо обсягів обігу (отримання/ відпуску) та залишків пального на акцизному складі пального за 07.02.2022 бухгалтером підприємства були відображені дані про залишки пального за даними РРО, що відповідає дійсності (враховуючі той факт, що продажу не було і злів з резервуару проводився автомобільним насосом, облаштованим витратоміром).

Однак, про здійсненне переміщення палива на автомобіль не було своєчасно повідомлено в бухгалтерію підприємства, що призвело до реєстрації акцизних накладних № № 131,132 на переміщення бензину А-95 та А-92 з роздрібного складу на автомобіль із запізненням, а саме 08.02.2022.

10.02.2022 вказані резервуари були обстеженні на предмет підтікання пального та відремонтовані фахівцем, що підтверджується відповідним документом (копії документів додаються).

10.02.2022 після закінчення вказаної процедури, тимчасово злите до автоцистерни пальне було повернуто до вказаних резервуарів в повному обсязі.

Так, з автоцистерни АР1370Х0 (пересувний акцизний склад) до резервуару №1/1017603 (роздрібний акцизний склад 1017603) було злито бензин А-95 у кількості 10100 л, а до резервуару №2/1017603 (роздрібний акцизний склад 1017603) було злито бензин А-92 у кількості 17500 л.

За результатом вказаного внутрішнього переміщення пального підприємством було оформлено: накладну на переміщення № 0000-000022 від 10.02.2022 року, ТТН № 0000-000022 від 10.02.2022, акцизна накладна № 137 від 10.02.2022, акцизна накладна № 138 від 10.02.2022.

Щодо розбіжностей у залишках дизельного пального в резервуарі, позивач пояснив наступне:

08.02.2022 на оптовому складі № 1017210 (резервуар № 31/1017210) залишок палива дизельного згідно щоденної довідки про зведені за добу підсумкові облікові дані щодо обсягів обігу (отримання/відпуску) та залишків пального на акцизному складі пального склав 11270,07л. при t 15.

В цей же день, 08.02.2022, до проведення фактичної перевірки, підприємством було проведено внутрішнє переміщення з оптового складу на роздрібний склад № 1017603 дизельного палива в кількості 1000л, що підтверджується накладною на переміщення № 0000-000018 від 08.02.2022 та ТТН № 0000-000018 від 08.02.2022 та акцизною накладною № 126 від 08.02.2022, а також переміщення в кількості 400л (накладна на переміщення № 0000-000023 та ТТН № 0000-000023 від 08.02.2022 та акцизна накладна № 127 від 08.02.2022), яке не було відображено на момент перевірки за даними РРО у зв`язку з тим, що оператор не були внесені своєчасно дані про прихід палива.

З урахування цього переміщення залишок пального дизельного пального в резервуарі № 3/1017603 становив 4011,20 л.

Даний факт підтверджено актом про результати інвентаризації пального на АЗС станом на 08.02.2022 (копія додається).

08.02.2022 на цей оптовий склад № 1017210 було проведено надходження дизельного палива в кількості 13640 л з оптового складу підприємства №1012244, що підтверджено накладними на переміщення № 0000-000019, №000 000020, ТТН № 0000-000019, №0000-000020 від 08.02.2022 та АН №128, 130 від 08.02.2022.

Враховуючі вказане надходження пального та його переміщення, залишок дизельного палива на оптовому складі № 1017210 становив на момент перевірки 23510л.

Листом від 27.09.2022 № 20396/6/02-32-09-01-16 Головне управління ДПС у Вінницькій області підтвердило отримання від позивача цих пояснень та документів, а також зазначило, що вони були направлені до відповідача.

Однак, Головне управління ДПС у Запорізькій області в листі від 06.10.2022р. № 26095/6/08-01-07-09-13 повідомило, що вказані пояснення та документи не були отримані.

Під час розгляду справи Головне управління ДПС у Вінницькій області, підтвердило та надало до матеріалів справи зазначені вище пояснення та документи, які були подані позивачем.

З огляду на вище викладене, суд вважає, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Запорізькій є протиправними та такими, що підлягають скасуванню.

Відповідно до ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням з`ясованих обставин, досліджених матеріалів справи суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

Щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу по справі у розмірі 15500 грн., суд зазначає наступне.

Частинами 1 та 2 ст.16 КАС України встановлено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

Представництво в суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до вимог ст.134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Аналіз наведених положень процесуального законодавства дає підстави для висновку про те, що документально підтверджені судові витрати на правничу допомогу адвоката підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

При цьому, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

При визначенні суми компенсації витрат, понесених на правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26.02.2015 у справі Баришевський проти України, від 10.12.2009 у справі Гімайдуліна і інших проти України, від 12.10.2006 у справі Двойних проти України, від 30.03.2004 у справі Меріт проти України заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Судом встановлено, що 19.08.2022 між ПП «ЮГ ОЙЛ» та Адвокатським бюро Пузія Олексія Вікторовича укладено договір про надання правової допомоги.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність №5076-VI від 05.07.2012 (далі - Закон) договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону, видами адвокатської діяльності є, зокрема, надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Згідно акту про прийняття послуг з надання правової допомоги від 19.12.2022 позивач отримав правову допомогу, яка полягала у наступному:

підготовка позовної заяви, яка включає: ознайомлення з документами клієнта; консультація клієнта, узгодження правової позиції; вивчення існуючої судової практики Верховного Суду; -складання тексту позову-12 годин-12000,00 грн.;

підготовка відповіді на відзив на позов, яка включає: ознайомлення з документами; консультація клієнта, узгодження правової позиції; складання тексту процесуального документа-8 годин-3500,00 грн.

Відповідач заперечував про стягнення витрат на правничу допомогу.

В даному випадку, зважаючи на предмет спору, суд дійшов висновку, що витрати на правничу допомогу в розмірі 15500,00 грн. є не співмірними зі складністю адміністративної справи та часом витраченим на надання правничої допомоги, у зв`язку з чим підлягають зменшенню до 10000,00 грн.

Отже вимоги позивача щодо стягнення судових витрат за професійну правничу допомогу підлягають частковому задоволенню, а саме в розмірі 10000,00 грн.

Згідно з ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 241-246, 250,255 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ПРИВАТНОГО ПІДПРИЄМСТВА "ЮГ ОЙЛ" (72312, Запорізька область, м. Мелітополь, пр. Богдана Хмельницького, буд. 19, ) до Головного управління ДПС у Запорізькій області (69107, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 166, код ЄДРПОУ ВП 44118663), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Головне управління ДПС у Вінницькій області (Хмельницьке шосе, 7, Вінниця, Вінницька область, 21000, код ЄДРПОУ ВП44069150) - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Запорізькій області № 9 від 30.05.2022.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Запорізькій області № 9 від 30.05.2022.

Стягнути на користь ПРИВАТНОГО ПІДПРИЄМСТВА "ЮГ ОЙЛ" (72312, Запорізька область, м. Мелітополь, пр. Богдана Хмельницького, буд. 19, ) сплачений судовий збір у розмірі 16319,76 грн (шістнадцять тисяч триста дев`ятнадцять гривень 76 коп.) та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10000,00 грн (десять тисяч гривень 00 коп.) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Запорізькій області (69107, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 166, код ЄДРПОУ ВП 44118663).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення виготовлено в повному обсязі 05.05.2023.

Суддя О.В. Конишева