Справа № 760/17531/21
Суддя: Козленко Г. О.
Дата ухвалення: 2023-05-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/760/935/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2023 року м. Київ

Солом`янський районний суд м. Києва в складі головуючого судді Козленко Г.О., при секретарі Дубаніній О.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови,

в с т а н о в и в:

У липні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Солом`янського районного суду м. Києва з позовом до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови серії ЕАН № 4318692 від 07.06.2021 року, складену інспекторами патрульної поліції Управління патрульної поліції в м. Києві Національної поліції України Олійник Т.І. та Герасимчук В.В .

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 07.06.2021 позивач здійснював перевезення пасажирів на автомобілі, обладнаним відповідними розпізнавальними знаками "TAXI" згідно з п. 30.3 ПДР, однак близько 19.15 був зупинений патрулем у складі поліцейських Олійник Т.І. та Герасимчук В.В. за адресою: проспект Перемоги, 130.

При цьому, на вимогу поліцейських позивачем було пред`явлено всі документи, які вимагали патрульні, в електронному вигляді через сайт "Дія", а саме: посвідчення водія, техпаспорт, ліцензія на право здійснення перевезення пасажирів.

Разом з тим, незважаючи на вищенаведене, інспектором 5 роти 3 батальйону 1 полку УПП у м. Києві лейтенантом поліції Герасимчук В.В. було винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ЕАН № 4318692 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу розміром 680 грн. 00 коп.

Не погоджуючись з таким рішенням, позивач звернувся до Управління патрульної поліції в м. Києві зі скаргою на постанову у відповідності до норм КУпАП.

30.06.2021 року позивачем було отримано рішення заступника начальника УПП у м. Києві Євдокимова Д.А про залишення скарги без задоволення, яке мотивоване тим, що опитуваний інспектор патрульної поліції Герасимчук В.В. вказала, що ОСОБА_1 при перевірці документів не надав копію ліцензії, засвідчену мокрою печаткою.

У свою чергу, позивач зазначає, що жодним нормативно-правовим актом України, які регулюють спірні правовідносини, не передбачено обов`язку водія надавати на вимогу співробітника поліції копію ліцензії, засвідчену мокрою печаткою, у паперовому вигляді.

За вказаних обставин, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом, який просив задовольнити.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 12.07.2021 року позовну заяву було залишено без руху.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 30.08.2021 року було відкрито провадження у справі, розгляд якої вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

29.11.2021 року до суду надійшов відзив відповідача, в якому він, посилаючись на те, що автомобіль позивача по зовнішнім ознакам не відповідав вимогам Закону України "Про автомобільний транспорт", просив у задоволенні позову відмовити.

07.12.2021 року до суду надійшла відповідь позивача на відзив, в якій він зауважував, що відповідачем не надано жодних належних та допустимих доказів, які б підтверджували невідповідність його автомобіля зовнішнім ознакам "Таксі" згідно зі ст. 1 Закону України "Про автомобільний транспорт" та п. 30.3 ПДР України під час зупинки, розгляду справи та винесення постанови про вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 257 КАС України, за правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь - яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Положеннями ч.5 ст. 262 КАС України визначено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Згідно зі ст. 258 КАС України, суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного позовного провадження, судове засідання в справі не проводилось та особи, які беруть участь у справі не викликались.

Дослідивши письмові докази, які знаходяться в матеріалах справи, суд дійшов наступних висновків.

Як встановлено судом, 07.06.2021 року інспектором 5 роти 3 батальйону 1 полку УПП у м. Києві лейтенантом поліції Герасимчук В.В. було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАН № 4318692, у якій зазначено, що ОСОБА_1 , 07.06.2021 року о 19 год. 15 хв. в м. Києві по пр-ту Перемоги, 130, керуючи автомобілем марки "KIA", державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснив зупинку (рух) на смузі для маршрутних ТЗ, позначеною дорожнім знаком 5.11, чим порушив п. 17.1 ПДР та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 122 КУпАП.

Вказаною постановою на ОСОБА_1 накладене адміністративне стягнення у виді штрафу розміром 680 грн. 00 коп.

Рішенням капітана поліції Управління патрульної поліції у м. Києві ДПП Євдокимова Дмитра постанову про накладення адміністративного стягнення серії ЕАН № 4318692 від 07.06.2021 року, винесену інспектором 5 роти 3 батальйону 1 полку УПП у м. Києві ДПП Герасимчук В.В. залишено без зміни, а скаргу ОСОБА_1 - без задоволення.

Як вбачається зі змісту вказаного рішення, підставою для залишення скарги ОСОБА_1 без задоволення були пояснення інспектора патрульної поліції Герасимчук В.В. про те, що гр. ОСОБА_1 при перевірці документів не надав копію ліцензії, засвідчену мокрою печаткою.

Звертаючись до суду з позовом, позивач, як на підставу для скасування оскаржуваної постанови, посилався на відсутність будь-яких доказів, які б підтверджували вчинення ним порушення Правил дорожнього руху.

Так, відповідно до ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків (ст.72 Кодексу адміністративного судочинства України).

Згідно з ч. 2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 280 КУпАП встановлює, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Пунктом 11 ч. 1 ст.23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Положеннями п. 8 ч. 1 ст. 23 вказаного Закону зазначено, що у випадках, визначених законом, поліція здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Положеннями ст .222 КУпАП передбачено, що органи Національної поліції, та від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень, в тому числі справи про правопорушення ПДР передбачені ч.3 ст.122 КУпАП.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Процедуру оформлення поліцейськими підрозділів патрульної поліції та поліцейськими, на яких покладаються обов`язки із забезпечення безпеки дорожнього руху в окремих регіонах та населених пунктах, де тимчасово відсутня патрульна поліція, матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, визначає Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затверджена наказом МВС України від 07.11.2015 року №1395.

У разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу (абз. 1 п. 4 розділ 1 Інструкції).

Пункт 1 розділу ІІІ Інструкції визначає, що справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Згідно з п. 2 розділу ІІІ Інструкції постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п`ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою, третьою і п`ятою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140, частинами шостою, сьомою статті 152-1 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до п. 1 розділу IV Інструкції, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, поліцейський виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення.

Згідно з ч. 2, ч .4 ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі, а також порушень правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису).

У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу або залишається повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності за порушення правил зупинки, стоянки або паркування транспортних засобів у разі їх фіксації у режимі фотозйомки (відеозапису), крім випадків фіксації в автоматичному режимі правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Отже, постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 122 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення без складання відповідного протоколу.

Частина 3 статті 122 КУпАП передбачає накладення адміністративного стягнення за ненадання переваги в русі транспортним засобам аварійно-рятувальних служб, швидкої медичної допомоги, пожежної охорони, поліції, що рухаються з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигнальними пристроями, ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 року №3353, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306 (із змінами та доповненнями, далі - ПДР).

Згідно з положеннями пункту 17.1 ПДР на дорозі із смугою для маршрутних транспортних засобів, позначеній дорожнім знаком 5.8 або 5.11 забороняються рух і зупинка інших транспортних засобів (крім таксі та велосипедистів) на цій смузі.

Відповідно до п. 1.10 ПДР України маршрутні транспортні засоби (транспортні засоби загального користування) - автобуси, мікроавтобуси, тролейбуси, трамваї і таксі, що рухаються за встановленими маршрутами та мають визначені місця на дорозі для посадки (висадки) пасажирів.

У відповідності до п. 2.15 ПДР водій таксі має право:рухатися на дорозі із смугою для маршрутних транспортних засобів, позначеною дорожнім знаком 5.8 або 5.11;здійснювати посадку та висадку пасажирів у межах смуги для маршрутних транспортних засобів, позначеної дорожнім знаком 5.8 або 5.11, з урахуванням положень пунктів 15.1 та 15.2 цих Правил.

Підпунктом «й» пункту 30.3 ПДР України передбачено, що на транспортних засобах «Таксі» установлюються такі розпізнавальні знаки - квадрати контрастного кольору (сторона - щонайменше 20 мм), які розміщені у шаховому порядку у два ряди. Знак встановлюється на даху транспортних засобів або наноситься на боковій їх поверхні. При цьому повинно бути нанесено щонайменше п`ять квадратів.

Разом з тим, відповідно до п.1 ст.247 КУпАП України обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст.283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, також повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався); розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Крім того, як роз`яснено у постанові Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», з подальшими змінами та доповненнями, зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилається правопорушник, чи висловлених останнім доводів (абз. 4 п. 24 постанови).

Однак, як встановлено судом, в оскаржуваній позивачем постанові, взагалі не зазначено опис обставин, установлених під час розгляду справи, а також відсутнє посилання на жоден із доказів, які передбачені ст.251 КУпАП, у тому числі на технічний засіб, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.

При цьому, відповідачем також не надано суду належних та допустимих доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.122 КУпАП, як і не надано доказів на спростування аргументів позивача.

Посилання відповідача на те, що автомобіль позивача по зовнішнім ознакам не відповідав вимогам Закону України "Про автомобільний транспорт", суд вважає безпідставними, адже надане відповідачем фото автомобіля позивача не підтверджує невідповідність автомобіля позивача зовнішнім ознакам "Таксі" згідно зі ст. 1 Закону України "Про автомобільний транспорт" та п. 30.3 ПДР України під час зупинки, розгляду справи та винесення постанови про вчинення адміністративного правопорушення.

Натомість, позивачем надано до суду копію витягу рішення Державної служби України з безпеки на транспорті №19 від 22.01.2021 року та копії витягу електронного кабінету перевізника, з яких вбачається, що перевізнику ОСОБА_1 дозволений вид робіт - внутрішні перевезення пасажирів на таксі, ліцензія діє з 23.01.2021; р.н. НОМЕР_1 .

Відповідно до копії протоколу перевірки технічного стану транспортного засобу №00860-00079-21 від 18.01.2021 року, яка додана позивачем, транспортний засіб «KIA K5», р.н. НОМЕР_1 , призначення - таксі, після технічного контролю визнано технічно справним. Дата чергового проходження обов`язкового технічного контролю 28.01.2022 року.

Також позивачем, додано відеозаписи з камер відеореєстратора його автомобіля, в яких зафіксовано, як позивач пред`явив працівникам поліції ліцензію в електронному вигляді в його мобільному телефоні, що, у свою чергу, не суперечить вимогам ст. 8 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», за якими юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму.

Таким чином, з урахуванням вищевстановлених обставни, суд вважає, що позивач мав право рухатися на дорозі із смугою для маршрутних транспортних засобів, позначеною дорожнім знаком 5.8 або 5.11, а також здійснювати посадку та висадку пасажирів у межах смуги для маршрутних транспортних засобів, позначеної дорожнім знаком 5.8 або 5.11, з урахуванням положень пунктів 15.1 та 15.2 цих Правил, оскільки він на момент винесення оскаржуваних постанов мав оформлену у встановленому законом порядку ліцензію на внутрішні перевезення пасажирів на таксі.

За вказаних обставин, у діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.122 КУпАП.

Відповідно до статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема, у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За правилами ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Отже, враховуючи, що належними та допустимими доказами не підтверджується факт вчинення позивачем адміністративних правопорушень, передбачених ч.3 ст.122 КУпАП, суд приходить до висновку про необхідність скасування оскаржуваної постанови серії ЕАН № 4138692 від 07.06.2021 року та закриття справи про адміністративне правопорушення.

За правилами ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відтак, з огляду на задоволення позовних вимог, та згідно з вимогами ч. 1 ст. 139 КАС України, з відповідача - Департаменту патрульної поліції, який є суб`єктом владних повноважень на користь позивача необхідно стягнути понесені ним документально підтверджені витрати на оплату судового збору у сумі 908 грн. 00 коп.

Керуючись ст. 2, 9, 90, 139, 244-246, 255, 286, 295 КАС України, суд

ВИРШІИВ:

Позов ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови - задовольнити.

Скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ЕАН №4318692 від 07 червня 2021 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 680 грн. 00 коп. за ч.3 ст.122 КУпАП, а справу про адміністративне правопорушення - закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на користь ОСОБА_1 908 (дев`ятсот вісім) гривень 00 копійок в рахунок відшкодування понесених позивачем судових витрат.

Сторони у справі:

позивач - ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 ;

відповідач - Департамент патрульної поліції, місцезнаходження: 03048, м. Київ, вул. Федора Ернста, 3; .

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Шостого адміністративного апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Г.О. Козленко