Справа № 676/600/23
Суддя: Швець О. Д.
Дата ухвалення: 2023-04-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 676/600/23
Номер провадження 2-а/676/23/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2023 року м. Кам`янець-Подільський

Кам`янець-Подільський міськрайонний суд Хмельницької області

в складі: головуючої судді Швець О.Д.,

з участю секретаря Желізника М.М.

позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кам`янці-Подільському цивільну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, інспектора роти № 2 батальйону Управління патрульної поліції в Тернопільській області старшого лейтенанта поліції Тихомирського Володимира Віталійовича, поліцейської роти № 2 батальйону Управління патрульної поліції в Тернопільській області Сотнікової Вікторії Володимирівни про скасування постанови про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Департаменту патрульної поліції, інспектора роти № 2 батальйону УПП в Тернопільській області, Тихомирського В.В., поліцейської роти № 2 батальйону УПП в Тернопільській області Сотнікової В.В. про скасування постанов про адміністративне правопорушення. В обгрунтування позовних вимог зазначає, що 16.01.2023 р. близько 00 год. 05 хв., керуючи належним його батькові транспортним засобом ВМВ 5231 державний номерний знак НОМЕР_1 , рухався по вул. Карпенка в м. Тернопіль, де поблизу будинку № 2А був зупинений патрульним нарядом в складі інспектора Тихомирського В.В., поліцейської Сотнікової В.В. Інспектор повідомив йому, що причиною зупинки є непрацююча під світка заднього державного номерного знаку. Перд виїздом транспортного засобу позивач переконався, що усі світлові прилади у автомобілі працюють належним чином, однак ймовірно підсвітка номерного знаку перестала робити в дорозі внаслідок неналежного дорожнього покриття, про що повідомив інспектора і попросив надати йому можливість усунути вказаний недолік на місці зупинки. В цей час поліцейська Сотнікова В.В. незважаючи на аргументи позивача розпочала розгляд справи про адміністративне правопорушення. Під час розгляду адміністративної справи відповідачем не були пред`явлені докази скоєння ним адміністративного правопорушення, поліцейська відмовилась їх пред`являти, а пішла до службового автомобіля працівників поліції звідки повернулась із винесеною постановою про накладення адміністративного стягнення за порушення вимог ч. 1 ст. 121-3 КУпАП, якою встановила, що позивач керував автомобілем із неосвітленим у темну пору доби державним номерним знаком, чим порушив п.2.9 в ПДР та наклала стягнення у вигляді штрафу на суму 1190 грн. Після оголошення вказаної постанови інспектор Тихомирський В.В. повідомив, що він буде розглядати справу про адміністративне правопорушення відносно позивача та повідомив, що позивач, на його думку, не користувався паском безпеки. Під час розгляду справи докази скоєння позивачем складу адміністративного правопорушення пред`явлені не були, відповідач відмовся їх надати, пославшись на відсутність технічної можливості це зробити, та завершив розгляд справи. Відповідач Тихомирський В.В. склав на нього постанову про накладення адміністративного стягнення за ч. 5 ст. 121 КУпАП, якою встановив, що позивач керував транспортним засобом, обладнаним засобами пасивної безпеки та був не пристебнутий паском безпеки, чим порушив п. 2.3 в ПДР та наклав адміністративне стягнення у вигляді штрафу на суму 510 грн., незважаючи на те, що вже був притягнутий до адміністративної відповідальності за порушення скоєне одночасно з цим. Із вказаними постановами не згоден, оскільки інкримінованих йому правопорушень не вчиняв, рішення по справі винесені без належного обґрунтування, із порушенням норм матеріального та процесуального права, а отже такими, що підлягають скасуванню. Просить постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані у неавтоматичному режимі ЕАР № 6415036 та ЕАР № 6415044 від 16.01.2023 р., винесені інспектором роти № 2 батальйону УПП в Тернопільській області старшим лейтенантом поліції Тихомирським В.В. та поліцейською роти № 2 батальйону УПП в Тернопільській області сержантом поліції Сотніковою В.В. скасувати, провадження у справах про адміністративні правопорушення за ч. 5 ст. 121, ч. 1 ст. 121-3 КУпАП закрити.

Ухвалою Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 24.01.2023 р. відкрито провадження у справі та призначений розгляд в спрощеному провадженні.

Позивач в судовому засіданні позов підтримав, просить задовольнити.

Представник Департаменту патрульної поліції в судове засідання не з`явився, подав відзив на позов, заперечує проти задоволення позову, мотивує тим, що ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» ставить в обов`язок учасникам дорожнього руху знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху. Згідно постанови ЕАР № 6415036 від 16 січня 2023 р. позивач керував транспортним засобом БМВ 523І д.н.з. НОМЕР_1 в темну пору доби з номерним знаком, що був неосвітлений, чим порушив п. 2.9. в ПДР та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 6 ст. 121 КУпАП. Пунктом 2.9. в ПДР водієві забороняється керувати транспортним засобом з номерним знаком, що неосвітлений (у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості). Згідно ДСТУ 4278:2019 «Дорожний транспорт. Знаки номерні транспортних засобів. Загальні вимоги. Правила застосування», п.6.1.5 передбачено обов`язкову наявність не менше ніж одного ліхтаря освітлення номерного знака на колісних транспортних засобах. Згідно з п.6.1.7.1 ДСТУ 3649:2010 ліхтар освітлення заднього номерного знака має вмикатися одночасно з габаритними вогнями та надійно освітлювати поверхню номерного знака. Застосування габаритних вогнів для освітлення заднього номерного знака нормативними документами, чинними у сфері безпеки дорожнього руху, не передбачено. Із постанови серії ЕАР № 6415044 від 16 січня 2023 року вбачається, що позивач керував автомобілем БМВ 523І д.н.з. НОМЕР_1 з не пристебнутим паском безпеки, чим порушив п. 2.3 в ПДР України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 121 КУпАП. Пунктом 2.3 в ПДР на водія покладений обов`язок для забезпечення безпеки дорожнього руху на автомобілях, обладнаних засобами пасивної безпеки (підголовники, ремені безпеки), користуватися ними і не перевозити пасажирів, не пристебнутих ременями безпеки. Враховуючи, що особи, які порушують ПДР несуть відповідальність згідно із законодавством, просить відмовити в задоволенні позову.

Відповідачі Тихомиров В.В. , Сотнікова В.В. в судове засідання не з`явились, причини неявки не повідомили, про час і місце розгляду справи повідомлені своєчасно належним чином, відзив на позов не подали.

Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідачів на підставі наявних у справі доказів.

Заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи суд встановив наступне.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як слідує з оскаржуваних постанов по справі про адміністративне правопорушення серії ЕАР № 6415036 від 16.01.2023 р., ЕАР № 6415044 від 16.01.2023 року в м. Тернопіль по вул. Карпенка, 2 А, ОСОБА_1 керував транспортним засобом BMW д.н.з. НОМЕР_1 із неосвітленим у темну пору доби державним номерним знаком, чим порушив п.2.9 в ПДР та не був пристебнутий ременем безпеки, чим порушив п.2.3 в ПДР. За вказані порушення позивач притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121-3 та ч. 5 ст. 121 КУпАП та накладено адміністративне стягнення 1190 грн. та 510 грн. відповідно.

Не погоджуючись із вказаними постановами, позивач за захистом своїх порушених прав та законних інтересів звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Згідно ч. 1 ст. 6 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

За приписами частини 1 ст. 8 Закону України «Про Національну поліцію» поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський зобов`язаний неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; поважати і не порушувати прав і свобод людини.

Відповідно до ч.1,2 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

За ч.1 ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до частини п`ятої статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані, зокрема: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху.

Правилами дорожнього руху України (далі - ПДР України) визначається порядок дорожнього руху на всій території України, за порушення якого особи несуть відповідальність передбачену законодавством.

У відповідності до п.30.2 ПДР України на механічних транспортних засобах (за винятком трамваїв і тролейбусів) і причепах у передбачених для цього місцях встановлюються номерні знаки відповідного зразка.

Забороняється змінювати розміри, форму, позначення, колір і розміщення номерних знаків, наносити на них додаткові позначення або закривати їх, вони повинні бути чистими і достатньо освітленими.

Згідно із п. 2.9 «в» Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом, не зареєстрованим у Державтоінспекції, або таким, що не пройшов відомчу реєстрацію в разі, якщо законом встановлена обов`язковість її проведення, а також без номерного знака або з номерним знаком, що: не належить цьому засобу; не відповідає вимогам стандартів; закріплений не в установленому для цього місці; закритий іншими предметами чи забруднений, що не дає змоги чітко визначити символи номерного знака з відстані 20 м; неосвітлений (у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості) чи перевернутий;

Таким чином, ПДР України встановлено заборону на користування транспортними засобами з номерними знаками, які не достатньо освітлені.

Відповідальність за ч. 1 ст. 121-3 КУпАП настає за керування або експлуатацію транспортного засобу без номерного знака, з номерним знаком, що не належить цьому засобу або не відповідає встановленим зразкам або вимогам, з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, перевернутим чи неосвітленим, закритим іншими предметами (в тому числі прозорими), з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, забрудненим номерним знаком, якщо така забрудненість не дає можливості чітко визначити символи або буквено-числову комбінацію номерного знака з відстані двадцяти метрів, а так само вчинення інших дій, спрямованих на умисне приховування номерного знака.

Згідно ДСТУ 4278:2019 «Дорожний транспорт. Знаки номерні транспортних засобів. Загальні вимоги. Правила застосування», п.6.1.5 передбачено обов`язкову наявність не менше ніж одного ліхтаря освітлення номерного знака на колісних транспортних засобах. Згідно з п.6.1.7.1 ДСТУ 3649:2010 ліхтар освітлення заднього номерного знака має вмикатися одночасно з габаритними вогнями та надійно освітлювати поверхню номерного знака. Застосування габаритних вогнів для освітлення заднього номерного знака нормативними документами, чинними у сфері безпеки дорожнього руху, не передбачено.

Відповідальність за ч. 5 ст. 121 КУпАП настає у випадках порушення правил користування ременями безпеки або мотошоломами.

За приписами ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, у тому числі за ч. 5 ст. 121, ч. 1 та ч. 2 ст. 126 цього Кодексу.

Відповідно до п.4 розділу 1 Інструкції №1395 у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу. Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених, у тому числі ч.5 ст.121, ч.1 ст.121-3 КУпАП.

В свою чергу, статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з положеннями ст. 31 Закону України «Про національну поліцію» поліція може застосовувати такі превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи, опитування особи, зупинення транспортного засобу, застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Відповідно до ст. 40 Закону України "Про Національну поліцію", поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

У відповідності до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Незважаючи на те, що у даній категорії справ протокол про адміністративне правопорушення не складається, відповідач жодних передбачених ст. 251 КУпАП доказів на підтвердження вини позивача в порушенні ПДР, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 121-3, ч. 5 ст. 121 КУпАП, не надав, а факт вчинення позивачем адміністративних правопорушень, за які його притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено стягнення, зафіксовано лише в оскаржуваних постановах та не підтверджується жодними іншими належними доказами.

Для підтвердження порушення, вказаного у оскаржуваній постанові, відповідач відповідно до ст. 251 КУпАП міг би надати (за наявності), зокрема, фото чи відеозапис події з якого вбачався би факт правопорушення чи пояснення очевидців даного правопорушення, проте не надав.

Таким чином, відповідач як суб`єкт владних повноважень правомірності рішення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності - не довів.

Відповідно до статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з статтею 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

З урахуванням наведеного суд приходить до висновку, що відповідачем не доведена належними та допустимими доказами вина ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, тому постанови по справі про адміністративне правопорушення серії ЕАР №6415036 від 16.01.2023 р., ЕАР № 6415044 від 16.01.2023 слід скасувати як протиправні, провадження у справі закрити.

Судом встановлено недотримання відповідачем вимог в частині правил накладення адміністративного стягнення.

Відповідно до ч. 1 ст. 36 КУпАП, при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо.

Згідно ч. 2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Аналогічні положення закріплені в Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 року №1395.

Зокрема, в пункті 3 розділу V даної Інструкції передбачено, що при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо (стаття 36 КУпАП). У цьому випадку поліцейський накладає стягнення тільки за ті адміністративні правопорушення, які він має право розглядати. Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим самим поліцейським, стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Таким чином, в разі вчинення особою декількох адміністративних правопорушень, що має місце в даному випадку, законодавець не наділяє відповідача правом альтернативи у застосуванні положення ч. 1 або положення ч. 2 ст. 36 КУпАП, як вважає відповідач, а зобов`язує його діяти у чіткій відповідності до вимог ч. 2 ст. 36 КУпАП.

Зазначених вимог відповідачем не дотримано та положення ч. 2 ст. 36 КУпАП не застосовано, а стягнення накладено за кожне правопорушення окремо.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 121, 245, 251, 280 КУпАП, ст. ст. 2, 6, 9, 77, 241-246, 255, 286 КАС України суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, інспектора роти № 2 батальйону Управління патрульної поліції в Тернопільській області старшого лейтенанта поліції Тихомирського Володимира Віталійовича, поліцейської роти № 2 батальйону Управління патрульної поліції в Тернопільській області Сотнікової Вікторії Володимирівни про скасування постанови про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Скасувати постанову серії ЕАР № 6415044 від 16.01.2023 р. винесену інспекторем роти №2 батальйону Управління патрульної поліції в Тернопільської області Департаменту патрульної поліції старшим лейтенантом поліції Тихомирським Володимиром Віталійовичем про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 510 грн. за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 121 КУпАП, провадження у справі закрити.

Скасувати постанову серії ЕАР № 6415036 від 16.01.2023 р. винесену поліцейським роти №2 батальйону Управління патрульної поліції в Тернопільської області Департаменту патрульної поліції сержантом поліції Сотніковою Вікторією Володимирівною про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 1190 грн. за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121-3 КУпАП, провадження у справі закрити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції витрати по сплаті судового збору у розмірі 1073 грн. 60 коп.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Департамент патрульної поліції, , юридична адреса: вул. Федора Ернста, 3, м. Київ.

Відповідач: інспектор роти № 2 батальйону Управління патрульної поліції в Тернопільській області старший лейтенант поліції Тихомирський Володимир Віталійович, юридична адреса: вул. Котляревського, 24, м. Тернопіль.

Відповідач: поліцейської роти № 2 батальйону Управління патрульної поліції в Тернопільській області Сотнікової Вікторії Володимирівни, юридична адреса: вул. Котляревського, 24, м. Тернопіль.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Сьомого апеляційного адміністративного суду. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Швець О.Д.