Справа № 461/4776/22
Суддя: Судова-Хомюк Наталія Михайлівна
Дата ухвалення: 2023-05-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про продовження процесуального строку

05 травня 2023 рокуЛьвівСправа № 461/4776/22 пров. № А/857/5217/23

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

судді-доповідача -Судової-Хомюк Н. М.
суддів -Онишкевича Т. В.
Сеника Р. П.

розглянувши клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 08 березня 2023 року у справі № 461/4776/22 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Відділу примусовго виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправною та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою судді-доповідача Восьмого апеляційного адміністративного суду від 18 квітня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без руху, у зв`язку з тим, що до апеляційної скарги не додано документа про сплату судового збору, та надано десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали для усунення вказаних недоліків.

03 травня 2023 року на виконання вимог ухвали, ОСОБА_1 подав клопотання, у якому просить суд звільнити його від сплати судового збору за подання апеляційної скарги ОСОБА_1 на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 08 березня 2023 року у справі № 461/4776/22.

Подане клопотання зокрема мотивує тим, що перелік позовних заяв (заяв, скарг, дій), за подання яких до суду або за вчинення яких судом установлено ставки судового збору, міститься у пп. 1, 4 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» і за своїм змістом є вичерпним.

Також зазначає, що приписи статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України не містять вимог щодо необхідності сплати судового збору, що відповідає приписам статті 4 Закону України «Про судовий збір» № 3674-VI. Справляння судового збору з інших позовних заяв (заяв, скарг), що подаються до суду, не зазначених у ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», не передбачено за подання скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби.

Відтак, ОСОБА_1 вважає, що за законом на позивача не поширюється обов`язок сплати судового збору за звернення до суду з заявою або скаргою на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби.

Також звертає увагу суду на частину першу статті 7 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», відповідно до якої кожному гарантується право на суд, захист його прав, свобод та законних інтересів незалежним і безстороннім судом, що зокрема є виконанням вимог Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в пункті 1 статті 6 якої закріплено право кожного на справедливий, публічний судовий розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безпосереднім судом.

Розглянувши подане клопотання про звільнення від сплати судового збору та наведені в ньому обґрунтування, суд зазначає наступне.

Положеннями ч.1 ст.133 КАС України передбачено, що суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

За правилами ч.2 ст.132 КАС України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору, визначені Законом України «Про судовий збір».

Частиною 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» передбачено, коло осіб, які звільняються від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях.

Із матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_1 13.09.2022 звернувся до суду з адміністративним позовом до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів), в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Тарабан О. О. про закінчення виконавчого провадження №62604490 від 02.09.2022 у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії щодо перерахунку призначеної йому пенсії.

Згідно зі статтею 2 Закону України «Про судовий збір», платниками судового збору є громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене цим Законом.

Частиною 1 статті 4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

За змістом позовних вимог, поданий 13.09.2022 ОСОБА_1 адміністративний позов в даній справі містить вимогу немайнового характеру.

Відповідно до пункту 3 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано фізичною особою ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

З огляду на вказане, за подання позовної заяви до суду позивачу належало сплатити судовий збір у встановлених законом порядку і розмірі.

Так, матеріалами справи підтверджується, що у цій справі такий судовий збір за подання адміністративного позову про визнання протиправною та скасування постанови головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Тарабан О. О. про закінчення виконавчого провадження №62604490 від 02.09.2022 позивачем сплачено, що підтверджується квитанцією №1 від 27.09.2022 (а.с. 73 Том1).

Однак, враховуючи наведені ОСОБА_1 у клопотанні підстави звільнення від сплати судового збору, слід звернути увагу апелянта на те, що зі змісту позовної заяви та доданих до неї документів та з оскаржуваного рішення встановлюється, що позивачем оскаржується постанова головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Тарабан О. О. про закінчення виконавчого провадження №62604490 від 02.09.2022 при примусовому виконанні судового рішення, прийнятого за правилами адміністративного судочинства.

Так, особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця при виконанні судового рішення по адміністративній справі встановлені ст. 287 КАС України.

Частиною першою вказаної статті передбачено, що учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Тобто, оскарження рішень, дій або бездіяльності державного виконавця при виконанні судового рішення, прийнятого за правилами адміністративного судочинства, здійснюється сторонами виконавчого провадження та особами, які залучаються до проведення виконавчих дій, шляхом подання до адміністративного суду відповідної позовної заяви.

В даному випадку, суд звертає увагу, що за приписами ч.1 ст.3 Закону №3674-VI за подання до суду апеляційної скарги, передбаченої процесуальним законодавством, справляється судовий збір.

Також слід зазначити, що Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950), Рекомендація щодо заходів, які полегшують доступ до правосуддя №R(81)7, прийнята Комітетом міністрів Ради Європи 14 травня 1981 року, та практика Європейського суду з прав людини під час застосування цієї Конвенції не визнають необхідність сплати судових витрат обмеженням права доступу до суду. Разом із тим, враховуючи положення пункту 1 статті 6 Конвенції та прецедентну практику Європейського суду з прав людини (зокрема, рішення від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі» (Kreuz v. Poland)), сплата судових витрат не повинна перешкоджати доступу до суду, ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди самій суті цього права, та має переслідувати законну мету.

Приписами статті 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Статтею 44 КАС України передбачено обов`язок учасників справи добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки, зокрема виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки, а також виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Тобто, особа, зацікавлена у поданні апеляційної скарги, повинна вчиняти усі можливі та залежні від неї дії, використовувати у повному обсязі наявні засоби та можливості, передбачені законодавством.

Відтак доводи скаржника, про те, що сплата судових витрат у цій справі є перешкодою в доступі до правосуддя безпідставні, оскільки право на апеляційний перегляд судових рішень кореспондується з обов`язком дотримуватися процесуального законодавства щодо порядку, строків і умов реалізації цього права. Такі процесуальні обов`язки для всіх учасників судового процесу є однаковими, що забезпечує принцип рівності сторін.

Таким чином, розглянувши подане клопотання про звільнення від сплати судового збору, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що у його задоволенні слід відмовити.

Відповідно до ч.2 ст.121 КАС України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

З огляду на вказані обставини, колегія суддів вважає, що апелянту ОСОБА_1 необхідно продовжити строк усунення недоліку апеляційної скарги.

Керуючись ст. 121, 132, 133, 325 КАС України

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги ОСОБА_1 на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 08 березня 2023 року у справі № 461/4776/22 відмовити.

Продовжити строк для усунення ОСОБА_1 недоліків апеляційної скарги на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 08 березня 2023 року у справі № 461/4776/22, зазначених в ухвалі судді-доповідача Восьмого апеляційного адміністративного суду від 18 квітня 2023 року, на 10 днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Н. М. Судова-Хомюк
судді Т. В. Онишкевич
Р. П. Сеник