Справа № 420/2688/23
Суддя: Свида Л.І.
Дата ухвалення: 2023-05-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/2688/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2023 року м. Одеса

У залі судових засідань № 18

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Свиди Л.І.

при секретарі судового засідання - Донець В.Р.

за участю сторін:

представника позивача - Слободянюк В.О.

представника відповідача - Радей О.А.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді, зобов`язання вчинити певні дії, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -

ВСТАНОВИВ:

До суду звернувся ОСОБА_1 з позовною заявою до Департаменту патрульної поліції про визнати протиправним та скасування п. 1 наказу Департаменту патрульної поліції від 09.01.2023 року № 18 в частині притягнення його до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби в поліції; визнання протиправним та скасування наказу Департаменту патрульної поліції від 26.01.2023 року № 65 о/с в частині звільнення зі служби в поліції позивача; зобов`язання Департаменту патрульної поліції поновити позивача на посаді інспектора взводу № 2 роти № 5 батальйону № 1 полку управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції з 27.01.2023 року; стягнення з Департаменту патрульної поліції на користь позивача середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 27.01.2023 року по день поновлення.

За цією позовною заявою відкрито загальне позовне провадження у відповідності до ст. 12 КАС України та наданий відповідачу строк для подання до суду відзиву на цю заяву, позивачу - відповіді на відзив.

Представник позивача в судове засідання з`явився, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Позов, відповідь на відзив обґрунтовані позивачем тим, що оскаржувані накази прийняті з порушенням порядку проведення службового розслідування, є необґрунтованими та безпідставними, оскільки обґрунтування наказів не засновані на фактичних обставинах справи, вини позивача не доведено, обраний вид дисциплінарного стягнення - звільнення зі служби в поліції, не відповідає критеріям обґрунтованості та пропорційності, а також порядку застосування стягнень, визначеному ч. 2 ст. 29 Дисциплінарного Статуту Національної поліції України. Позивач зазначає, що 07.11.2022 року він та інші поліцейські зупинили автомобіль для перевірки документів та у них виникла підозра, що цей автомобіль має ознаки підробки ідентифікаційних номерів. Водій запропонував 100 доларів США ОСОБА_2 , який від коштів відмовився, але після тривалого діалогу погодився на отримання коштів в розмірі 300 доларів США. Після візуального огляду транспортного засобу, відповідних документів та інформації з інформаційних ресурсів поліції, працівники поліції встановили, що агрегати транспортного засобу не містять ознак знищення, підробки або заміни, а отже, кримінального правопорушення передбаченого ст. 290 КК України та відпустили водія. Розуміючи своє відповідальне становище як представника влади та вимоги антикорупційного законодавства, позивач негайно, не пізніше наступного дня, 08.11.2022 року доповів керівництву про подію за участю водія ОСОБА_3 та поліцейських. Під час службового розслідування не враховано, що позивач негайно доповів про можливі факти корупційного правопорушення, тобто є викривачем. Щодо незабезпечення відеофіксації під час спілкування з водієм, позивач зазначив, що ці обставини не могли розглядатися під час службового розслідування, оскільки ці обставини не охоплювалися доповідною запискою та скаргою водія на дії поліцейських. Таким чином, позивач має бути поновлений на службі та на його користь має бути стягнутий середній заробіток за час вимушеного прогулу.

Представник відповідача в судове засідання з`явився, просив відмовити в задоволенні позову. Відзив, заперечення на відповідь на відзив обґрунтовані відповідачем тим, що звільнення позивача зі служби в поліції проведено з дотриманням вимог законодавства, з урахуванням тяжкості вчиненого проступку та результатів службового розслідування, проведеного у строки, порядок і спосіб, передбачений законодавством України. Позивач надавав суперечливі один одному пояснення, оскільки у поясненнях, відібраних в ході службового розслідування, ним вказувалось про те, що він не був свідком згоди ОСОБА_4 на пропозицію неправомірної вигоди у розмірі 300 доларів США, однак у своєму рапорті від 08.11.2022 року позивач зазначив, що ОСОБА_5 погодився на вказану пропозицію. Крім того, відповідно до пояснень, наданих під час службового розслідування ОСОБА_6 , позивач брав активну участь під час всього спілкування з водієм з моменту зупинення транспортного засобу. Під час службового розслідування встановлено що працівники поліції виявивши ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України не поінформували диспетчера про необхідність направлення СОГ, залишили місце події не повернувши водію реєстраційний документ на транспортний засіб. Крім того, працівники поліції вели з водієм неділове спілкування, а після пропонування неправомірної вигоди, не вжили заходів щодо припинення кримінального правопорушення, що в подальшому призвело до звернення громадянина на скорочений номер екстреного виклику поліції « 102» щодо вимагання з боку працівників поліції неправомірної вигоди та розголошення обставин події третім особам, тобто поведінка поліцейських могла скомпрометувати звання працівника поліції, зашкодити репутації працівника поліції, авторитету поліції та викликати негативний громадський резонанс, а також викликати сумнів в об`єктивності, неупередженості та незалежності, у чесності та непідкупності органів поліції. Крім того, позивач та інші працівники поліції спілкувалися з водієм за відсутності відеореєстраторів, що суперечить вимогам Інструкції №1026.

Заслухавши пояснення представника позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, а також обставини якими обґрунтовуються позовні вимоги позивача, заперечення відповідача, суд вважає позов ОСОБА_1 не обґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

ОСОБА_1 проходив публічну службу в Департаменті патрульної поліції, перед звільненням займав посаду інспектора взводу № 2 роти № 5 батальйону № 1 полку управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції.

08.11.2022 року інспектор відділу моніторингу та аналітичного забезпечення УПП в Одеській області ДПП старший лейтенант поліції М. Цуцкірідзе та т.в.о. старшого інспектора з особливих доручень відділу моніторингу та аналітичного забезпечення УПП в Одеській області ДПП старший лейтенант поліції Р. Пузан рапортом на ім`я начальника УПП в Одеській області ДПП підполковника поліції ОСОБА_7 доповіли про те, що 07.11.2022 приблизно о 20:24 на службовий планшетний пристрій надійшло повідомлення від гр. ОСОБА_8 щодо зупинення автомобіля заявника працівниками поліції, які повідомили останньому, що номер кузова автомобіля пошкоджено, автомобіль знаходиться в орієнтуванні та вимагали у заявника 300 доларів США за не притягнення до кримінальної відповідальності.

Також, гр. ОСОБА_9 звернувся до начальника УПП в Одеській області ДПП Д. Хмарука з проханням розглянути заяву щодо поліцейських, які зупинили його 07.11.2022 за адресою: АДРЕСА_1 приблизно о 20 год. 00 хв. До вказаної скарги було додано письмові пояснення ОСОБА_10 , відібрані т.в.о. старшого інспектора з ОД ВМАЗ УПП в Одеській області ДПП старшим лейтенантом поліції Р. Пузаном, відповідно до яких 07.11.2022 приблизно о 20 год. 00 хв. скаржник рухався по вул. Інглезі на автомобілі BMW 523 та зупинився за адресою: м. Одеса, вул. Інглезі, буд. 9, після чого до нього підійшли поліцейські в кількості трьох осіб, які не представились. Поліцейські попросили пред`явити документи та відкрити капот автомобіля для надання доступу до номера кузова. Після перевірки поліцейські повідомили, що номер кузова змінено та на місце буде викликано експертів, після чого один із поліцейських запитав «що робимо?», на що, як зазначає ОСОБА_11 , він відповів, що в нього є сто доларів США. Поліцейські повідомили: «це геть не серйозно», на що ОСОБА_11 відповів, що його товариш привезе кошти. Після чого на місце події приїхав товариш ОСОБА_10 , а саме ОСОБА_12 , який повідомив, що абсолютно впевнений, що з автомобілем все гаразд та останній продовжив спілкування з поліцейськими. В поясненні ОСОБА_10 також зазначено, що після того як поліцейські покинули місце події, повідомивши, що у них перезмінка, було викликано поліцію для написання скарги. Через деякий час на місце події під`їхав автомобіль Hyundai Sonata, номерний знак НОМЕР_1 , пасажир якого відкрив вікно та висунув руку, у якій тримав свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, який забули віддати ОСОБА_13 .

Наказом Департаменту патрульної поліції від 22.11.2022 року № 1590 призначено службове розслідування та утворено дисциплінарну комісію за вказаними фактами з метою встановлення причин та обставин можливого порушення службової дисципліни окремими працівниками УПП в Одеській області ДПП, про що стало відомо із звернення громадянина ОСОБА_10 .

За результатами службового розслідування дисциплінарною комісією складено висновок службового розслідування щодо встановлення причин та обставин можливого порушення службової дисципліни окремими працівниками УПП в Одеській області ДПП від 21.12.2022 року, яким вирішено, крім іншого, за вчинення дисциплінарного проступку, що виразився в порушенні вимог пунктів 1, 2 частини першої статті 18, пунктів 2 і 3 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію», Присяги працівника поліції, визначеної статтею 64 Закону України «Про Національну поліцію», статей 24, 38 та 42 Закону України «Про запобігання корупції», пунктів 1, 2, 3, 5, 6 частини третьої статті 1 Дисциплінарного статуту, пункту 7 розділу IV Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затвердженого наказом МВС від 07 листопада 2018 року № 893, пункту 5 розділу ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС від 18 грудня 2018 року № 1026, абзаців другого, третього, шостого та восьмого пункту 1 розділу II Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС від 09 листопада 2016 року № 1179, підпунктів 5, 6 пункту 2 розділу ІХ Інструкції з організації реагування на заяви і повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події та оперативного інформування в органах (підрозділах) Національної поліції України, затвердженої наказом МВС від 27 квітня 2020 року № 357, підпунктів 1, 10, 13 пункту 3.1 розділу III посадової інструкції інспектора УПП в Одеській області ДПП, затвердженої наказом ДПП від 13.11.2018 № 5112, на підставі пункту 7 частини третьої статті 13 Дисциплінарного статуту до інспектора взводу № 2 роти № 5 батальйону № 1 полку УПП в Одеській області ДПП до лейтенанта поліції ОСОБА_1 застосувати дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції.

На підставі зазначеного висновку 09.01.2023 року Департаментом патрульної поліції видано наказ № 18 «Про застосування до працівників УПП в Одеській області ДПП дисциплінарних стягнень», яким, крім іншого, за вчинення дисциплінарного проступку, що виразився в порушенні вимог пунктів 1, 2 частини першої статті 18, пунктів 2 і 3 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію», Присяги працівника поліції, визначеної статтею 64 Закону України «Про Національну поліцію», статей 24, 38 та 42 Закону України «Про запобігання корупції», пунктів 1, 2, 3, 5, 6 частини третьої статті 1 Дисциплінарного статуту, пункту 7 розділу IV Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затвердженого наказом МВС від 07 листопада 2018 року № 893, пункту 5 розділу ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС від 18 грудня 2018 року № 1026, абзаців другого, третього, шостого та восьмого пункту 1 розділу II Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС від 09 листопада 2016 року № 1179, підпунктів 5, 6 пункту 2 розділу ІХ Інструкції з організації реагування на заяви і повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події та оперативного інформування в органах (підрозділах) Національної поліції України, затвердженої наказом МВС від 27 квітня 2020 року № 357, підпунктів 1, 10, 13 пункту 3.1 розділу III посадової інструкції інспектора УПП в Одеській області ДПП, затвердженої наказом ДПП від 13.11.2018 № 5112, відповідно до пункту 7 частини третьої статті 13 Дисциплінарного статуту до інспектора взводу № 2 роти № 5 батальйону № 1 полку УПП в Одеській області ДПП до лейтенанта поліції ОСОБА_1 застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції.

Наказом Департаменту патрульної поліції «По особовому складу» від 26.01.2023 року № 65 о/с відповідно до п.6 ч.1 ст.77 Закону України «Про Національну поліцію» лейтенанта поліції ОСОБА_1 , інспектора взводу № 2 роти № 5 батальйону № 1 полку УПП в Одеській області ДПП з 26.01.2023 року звільнено зі служби в поліції.

Позивач не погодився з правомірністю його звільнення та звернувся до суду з цим позовом.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про Національну поліцію» Національна поліція України - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки й порядку.

Згідно з ст. 3 Закону України «Про Національну поліцію» у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до п. п. 1, 2 ч.1 ст.18 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський зобов`язаний: неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва.

Згідно з ч. 1-2 ст. 19 Закону України «Про Національну поліцію» у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову, матеріальну та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону. Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Відповідно до п.п.2, 3 ч.1 ст.23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань: виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживає у межах своєї компетенції заходів для їх усунення; вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення.

Положеннями ст.64 Закону України «Про Національну поліцію» передбачено, що особа, яка вступає на службу в поліції, складає Присягу на вірність Українському народові такого змісту: «Я, (прізвище, ім`я та по батькові), усвідомлюючи свою високу відповідальність, урочисто присягаю вірно служити Українському народові, дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права і свободи людини, честь держави, з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов`язки». Порядок складання Присяги працівника поліції встановлює Міністерство внутрішніх справ України.

Сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження визначає Дисциплінарний статут Національної поліції України, затверджений Законом України від 15.03.2018 року № 2337-VIII.

Згідно з ч.1 ст.1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Відповідно до п.п.1, 2, 3, 5, 6 ч.3 ст.1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України «Про Національну поліцію», зобов`язує поліцейського: бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України; знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки; поважати права, честь і гідність людини, надавати допомогу та запобігати вчиненню правопорушень; вживати заходів до негайного усунення причин та умов, що ускладнюють виконання обов`язків поліцейського, та негайно інформувати про це безпосереднього керівника; утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України.

Згідно з ст.12 Дисциплінарного статуту Національної поліції України дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Відповідно до ст.13 Дисциплінарного статуту Національної поліції України дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків. Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони. До поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції.

Згідно з ст.14 Дисциплінарного статуту Національної поліції України службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського. Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків. Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення. Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації, рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку. Службове розслідування проводиться на засадах неупередженості та рівності всіх поліцейських перед законом незалежно від займаної посади, спеціального звання, наявних у них державних нагород та заслуг перед державою.

Відповідно до ст.16 Дисциплінарного статуту Національної поліції України службове розслідування проводиться та має бути завершено не пізніше одного місяця з дня його призначення керівником. У разі потреби за вмотивованим письмовим рапортом (доповідною запискою) голови дисциплінарної комісії, утвореної для проведення службового розслідування, його строк може бути продовжений наказом керівника, який призначив службове розслідування, або його прямим керівником, але не більш як на один місяць. При цьому загальний строк проведення службового розслідування не може перевищувати 60 календарних днів. До строку проведення службового розслідування не зараховується документально підтверджений час перебування поліцейського, стосовно якого проводиться службове розслідування, у відрядженні, на лікарняному (у період тимчасової непрацездатності) або у відпустці. Службове розслідування вважається завершеним у день затвердження керівником, який призначив службове розслідування, чи особою, яка його заміщує, висновку за результатами службового розслідування. Якщо закінчення строку проведення службового розслідування припадає на вихідний чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день.

Згідно з ст.19 Дисциплінарного статуту Національної поліції України у висновку за результатами службового розслідування зазначаються: 1) дата і місце складання висновку, прізвище та ініціали, посада і місце служби членів дисциплінарної комісії, що проводила службове розслідування; 2) підстава для призначення службового розслідування; 3) обставини справи, зокрема обставини вчинення поліцейським дисциплінарного проступку; 4) пояснення поліцейського щодо обставин справи; 5) пояснення інших осіб, яким відомі обставини справи; 6) пояснення безпосереднього керівника поліцейського щодо обставин справи; 7) документи та матеріали, що підтверджують та/або спростовують факт вчинення дисциплінарного проступку; 8) відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень; 9) причини та умови, що призвели до вчинення проступку, вжиті або запропоновані заходи для їх усунення, обставини, що знімають з поліцейського звинувачення; 10) висновок щодо наявності або відсутності у діянні поліцейського дисциплінарного проступку, а також щодо його юридичної кваліфікації з посиланням на положення закону; 11) вид стягнення, що пропонується застосувати до поліцейського у разі наявності в його діянні дисциплінарного проступку. Висновок підписується всіма членами дисциплінарної комісії, що проводила розслідування. Члени дисциплінарної комісії мають право на окрему думку, що викладається письмово і додається до висновку. Під час визначення виду стягнення дисциплінарна комісія враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби. Обставинами, що пом`якшують відповідальність поліцейського, є: 1) усвідомлення та визнання своєї провини у вчиненні дисциплінарного проступку; 2) попередня бездоганна поведінка; 3) високі показники виконання повноважень, наявність заохочень та державних нагород; 4) вжиття заходів щодо запобігання, відвернення або усунення негативних наслідків, які настали або можуть настати внаслідок вчинення дисциплінарного проступку, добровільне відшкодування завданої шкоди; 5) вчинення проступку під впливом погрози, примусу або через службову чи іншу залежність; 6) вчинення проступку внаслідок неправомірних дій керівника. Для цілей застосування конкретного виду дисциплінарного стягнення можуть враховуватися й інші, не зазначені у частині четвертій цієї статті, обставини, що пом`якшують відповідальність поліцейського. Обставинами, що обтяжують відповідальність поліцейського, є: 1) вчинення дисциплінарного проступку у стані алкогольного, наркотичного та/або іншого сп`яніння; 2) вчинення дисциплінарного проступку повторно до зняття в установленому порядку попереднього стягнення; 3) вчинення дисциплінарного проступку умисно на ґрунті особистої неприязні до іншого поліцейського, службовця, у тому числі керівника, чи помсти за дії чи рішення стосовно нього; 4) настання тяжких наслідків, у тому числі збитків, завданих вчиненням дисциплінарного проступку; 5) вчинення дисциплінарного проступку на ґрунті ідеологічної, релігійної, расової, етнічної, гендерної чи іншої нетерпимості. У разі встановлення вини поліцейського за результатами проведеного службового розслідування видається письмовий наказ про застосування до поліцейського одного з видів дисциплінарного стягнення, передбаченого статтею 13 цього Статуту, зміст якого оголошується особовому складу органу поліції. Під час визначення виду стягнення керівник враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби. За кожен дисциплінарний проступок не може застосовуватися більше одного дисциплінарного стягнення. Якщо поліцейський вчинив кілька дисциплінарних проступків, стягнення застосовується за сукупністю вчинених дисциплінарних проступків та враховується під час визначення виду дисциплінарного стягнення. У разі вчинення дисциплінарного проступку кількома поліцейськими дисциплінарне стягнення застосовується до кожного окремо. У разі притягнення до дисциплінарної відповідальності поліцейського, який має дисциплінарне стягнення і вчинив дисциплінарний проступок, дисциплінарне стягнення, що застосовується, повинно бути суворішим, ніж попереднє. У разі повторного вчинення поліцейським незначного проступку з урахуванням його сумлінного ставлення до виконання обов`язків за посадою або нетривалого перебування на посаді (до трьох місяців) керівник може обмежитися раніше застосованим до такого поліцейського дисциплінарним стягненням.

Відповідно до розділу VI Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2018 року № 893, зібрані під час проведення службового розслідування матеріали та підготовлені дисциплінарною комісією документи формуються нею у справу. Підсумковим документом службового розслідування є висновок службового розслідування, який складається зі вступної, описової та резолютивної частин. Висновок службового розслідування готує і підписує дисциплінарна комісія. У вступній частині висновку службового розслідування викладаються такі відомості: дата і місце складання висновку службового розслідування, прізвище та ініціали, посада і місце служби (роботи) голови (заступника голови) та членів дисциплінарної комісії, що проводила службове розслідування; підстава для проведення службового розслідування; форма розгляду справи дисциплінарною комісією (відкрите засідання чи письмове провадження). У разі залучення до проведення службового розслідування фахівців та представника поліцейського також зазначаються їх прізвища, ініціали та статуси у службовому розслідуванні. В описовій частині висновку службового розслідування викладаються відомості, встановлені під час проведення службового розслідування: обставини справи, зокрема обставини вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, час, місце, спосіб, мотив учинення дисциплінарного проступку, його наслідки (їх тяжкість), що настали у зв`язку з цим; посада, звання, прізвище, ім`я, по батькові, персональні дані (дата і місце народження, освіта, період служби в поліції і на займаній посаді - із дотриманням вимог Закону України «Про захист персональних даних»), відомості, що характеризують поліцейського, стосовно якого проводиться службове розслідування, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень; пояснення поліцейського щодо обставин справи, а в разі відмови від надання такого пояснення - інформація про засвідчення цього факту відповідним актом про відмову надати пояснення чи поштове повідомлення про вручення або про відмову від отримання виклику для надання пояснень чи повернення поштового відправлення з позначкою про невручення; пояснення безпосереднього керівника поліцейського щодо обставин справи; пояснення інших осіб, яким відомі обставини справи; документи та матеріали, що підтверджують та (або) спростовують факт учинення дисциплінарного проступку; обставини, що обтяжують або пом`якшують відповідальність поліцейського, визначені статтею 19 Дисциплінарного статуту Національної поліції України; причини та умови, що призвели до вчинення виявленого дисциплінарного проступку, обставини, що знімають із поліцейського звинувачення. В описовій частині зазначаються також відомості про залучення фахівців та результати їх участі в службовому розслідуванні. У резолютивній частині висновку службового розслідування дисциплінарною комісією зазначаються: висновок щодо наявності або відсутності в діянні поліцейського дисциплінарного проступку, а також щодо його юридичної кваліфікації з посиланням на положення закону, іншого нормативно-правового чи організаційно-розпорядчого акта, наказу керівника, який було порушено. У разі неможливості встановлення за результатами службового розслідування факту наявності/відсутності в діях (бездіяльності) поліцейського складу дисциплінарного проступку внаслідок неможливості отримання доступу до необхідних документів такі обставини розцінюються на користь поліцейського, стосовно якого призначено службове розслідування; вид стягнення, що пропонується застосувати до поліцейського в разі наявності в його діянні ознак дисциплінарного проступку; відомості про списання чи відновлення використаних, пошкоджених або втрачених матеріальних цінностей, зброї, боєприпасів, службових документів, а також про надсилання матеріалів службового розслідування до відповідних органів для прийняття рішення згідно із законодавством; запропоновані заходи, спрямовані на усунення виявлених під час службового розслідування недоліків, причин та умов виникнення обставин, які стали підставою для призначення службового розслідування.

Згідно з п.4 Розділу 2 Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2018 року № 893, в наказі про призначення службового розслідування та утворення дисциплінарної комісії визначаються голова та члени дисциплінарної комісії, зазначається підстава проведення службового розслідування, а також прізвище, ім`я, по батькові, посада поліцейського, стосовно якого воно і проводитиметься (у разі якщо на час призначення службового розслідування не відомо). Проект наказу про призначення службового розслідування та пропозиції щодо складу дисциплінарної комісії готує структурний підрозділ, яким установлено наявність підстав для проведення службового розслідування.

З урахуванням зазначеного, підставою для притягнення особи до дисциплінарної відповідальності є дисциплінарний проступок, сутність якого полягає у невиконанні чи неналежному виконанні службової дисципліни та означає недотримання Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів, інших нормативно-правових актів та Присяги.

При цьому, підставою для накладення дисциплінарного стягнення є виключно фактичні дані, що свідчать про реальну наявність у діях поліцейського ознак дисциплінарного проступку, зокрема протиправної поведінки, шкідливих наслідків та причинного зв`язку між ним і дією (бездіяльністю) порушника дисципліни.

Обставини, як і причини та умови, що їх зумовили, а також ступінь вини поліцейського з`ясовуються під час службового розслідування, за наслідками якого начальник вирішує питання щодо наявності чи відсутності у діянні поліцейського складу дисциплінарного проступку, та, відповідно, вирішує питання щодо наявності чи відсутності підстав для притягнення його до дисциплінарної відповідальності, обґрунтовуючи при цьому своє рішення у відповідному наказі, у тому числі в частині обрання виду стягнення.

Відповідно до п.7 Розділу 4 Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2018 року № 893, кожна посадова особа поліції відповідно до своїх повноважень зобов`язана сприяти проведенню службового розслідування. Відмова поліцейського або іншої посадової особи поліції надавати пояснення про обставини, які є предметом службового розслідування, крім відмови давати будь-які пояснення щодо себе, членів своєї сім`ї чи близьких родичів, коло яких визначено законодавством України, а також надання завідомо неправдивих пояснень є перешкоджанням проведенню службового розслідування.

Згідно з п.1 розділу І Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС від 09.11.2016 року № 1179, ці Правила є узагальненим зібранням професійно-етичних вимог щодо правил поведінки поліцейських та спрямовані на забезпечення служіння поліції суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки й порядку на засадах етики та загальнолюдських цінностей. Ці правила поширюються на всіх поліцейських, які проходять службу в Національній поліції України. Дотримання вимог цих Правил є обов`язком для кожного поліцейського незалежно від займаної посади, спеціального звання та місцеперебування.

Відповідно до абз.2, 3, 6, 8 п.1 розділу II Правил етичної поведінки поліцейських під час виконання службових обов`язків поліцейський повинен: неухильно дотримуватися положень Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки, діяти лише на підставі, у межах повноважень та в спосіб, що визначені Конституцією, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, міжнародними договорами України, а також цими Правилами; неухильно дотримуватись антикорупційного законодавства України, обмежень, пов`язаних зі службою в Національній поліції України, визначених Законами України «Про Національну поліцію», «Про запобігання корупції» та іншими актами законодавства України; поводитися стримано, доброзичливо, відкрито, уважно і ввічливо, викликаючи в населення повагу до поліції і готовність співпрацювати.

Правила етичної поведінки поліцейських вимагають від кожного співробітника суворо та неухильно дотримуватись Конституції України, законів України, виконання вимог статутів, нормативних актів Міністерства внутрішніх справ України, працівник поліції має бути прикладом безумовного дотримання вимог законів та службової дисципліни в професійній діяльності.

Одним із принципів етики працівників Національної поліції є гідна поведінка, що охоплює повагу до гідності інших осіб, ввічливість та дотримання високої культури спілкування, доброзичливість і запобігання виникненню конфліктів, недопущення дій і вчинків, які можуть зашкодити роботі чи негативно вплинути на репутацію працівників Національної поліції. Поведінка працівника Національної поліції завжди й за будь-яких обставин має бути бездоганною, відповідати високим стандартам професіоналізму й морально-етичним принципам.

Відповідно до висновків Верховного Суду, викладених в постанові від 07 березня 2019 року (справа № 819/736/18), в основі поведінки працівника поліції закладені етичні, правові та службово-дисциплінарні норми поведінки, порушення яких утворює факт порушення Присяги. Під порушенням Присяги працівника поліції слід розуміти скоєння працівником поліції проступку (вчинку) проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов`язкам, підриває довіру до нього як носія влади, що призводить до приниження авторитету поліції та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов`язків.

Питання про наявність підстав для накладення на працівника поліції дисциплінарного стягнення з`ясовується під час службового розслідування. Правова оцінка правильності рішення про притягнення працівника поліції до дисциплінарної відповідальності повинна фокусуватися насамперед на тому, чи таке рішення прийнято у межах повноважень, у порядку та спосіб, установлені Конституцією України та законами України, чи дійсно в діях працівника поліції є встановлені законом підстави для застосування до нього дисциплінарного стягнення.

В основі поведінки працівника поліції закладені етичні, правові та службово-дисциплінарні норми поведінки, порушення яких утворює факт порушення Присяги. Під порушенням Присяги працівника поліції слід розуміти скоєння працівником поліції проступку (вчинку) проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов`язкам, підриває довіру до нього як носія влади, що призводить до приниження авторитету поліції та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов`язків.

Службова дисципліна полягає у виконанні (дотриманні) законодавчих та підзаконних актів із питань службової діяльності та бездоганному і неухильному додержанні порядку та правил, що такими нормативними актами передбачені.

Службова дисципліна базується на високій свідомості та зобов`язує кожного працівника поліції, зокрема дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги, статутів і наказів начальників; з гідністю і честю поводитися в позаслужбовий час, бути прикладом у дотриманні громадського порядку, припиняти протиправні дії осіб, які їх учиняють.

З тексту Присяги поліцейського, неухильне дотримання якої закладені етичні, правові та службово-дисциплінарні норми поведінки, недодержання яких утворює факт порушення Присяги. Тому, складаючи Присягу, поліцейський покладає на себе не тільки певні службові зобов`язання, але й моральну відповідальність за їх виконання.

Порушення Присяги слід розуміти як скоєння поліцейським проступку (вчинку) проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов`язкам, підриває довіру до нього як до носія влади, що призводить до приниження авторитету органів поліції та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов`язків.

Присяга поліцейського передбачає зобов`язання виконувати обов`язки сумлінно.

Тобто, порушення Присяги - це несумлінне, недобросовісне виконання обов`язків поліцейським. Про несумлінність дій (бездіяльності) поліцейського свідчить невиконання обов`язків умисно або внаслідок недбалого ставлення до них.

Невиконання чи неналежне виконання поліцейським службової дисципліни є дисциплінарним проступком, вчинення якого є підставою для дисциплінарної відповідальності. Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 05.03.2020 року у справі № 815/4478/16.

Наявність чи відсутність в діях поліцейського складу дисциплінарного проступку встановлюється за результатами проведеного службового розслідування.

Зі змісту наданих матеріалів вбачається, що позивач 08.12.2022 доповів рапортом на ім`я начальника УПП в Одеській області ДПП підполковника поліції Д. Хмарука про те, що 07.11.2022 приблизно о 19.50 за адресою: м. Одеса, вул. Інглезі, 9, перебуваючи у складі наряду «СП-205», зупинили автомобіль BMW E39 для перевірки документів. Позивач, зокрема, зазначив, що він був свідком як водій спілкувався з рядовим поліції В. Тюпою з приводу закриття питання без виклику на місце події слідчо-оперативної групи, а також водій запропонував неправомірну вигоду у розмірі 100 доларів США, на що рядовий поліції ОСОБА_5 відповів, що це не серйозна розмова, однак після тривалої бесіди водій запропонував останньому неправомірну вигоду у розмірі 300 доларів США, на що рядовий поліції ОСОБА_5 погодився.

У цьому рапорті також зазначено, що лейтенант поліції ОСОБА_14 оглядав автомобіль з метою виявлення ознак підробки. Також вказано, що на місце події під`їхали товариші водія. Після тривалої розмови водій повідомив, що на місце приїде експерт та будуть щось вирішувати, на що рядовий поліції ОСОБА_5 повідомив, що не потрібно нікого викликати та відпустив водія.

В свою чергу, лейтенант поліції ОСОБА_14 в своєму рапорті зазначив, що кошти і будь-якому розмірі ніхто нікому не передавав. На базу прибули приблизно о 20:30 та зрозуміли, що водію не відали свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та після здачі зброї повернули документ водію. Про дану ситуацію не доповідали.

Згідно з ч.1 ст.24 Закону України «Про запобігання корупції» особи, уповноважені на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, прирівняні до них особи у разі надходження пропозиції щодо неправомірної вигоди або подарунка, незважаючи на приватні інтереси, зобов`язані невідкладно вжити таких заходів: 1) відмовитися від пропозиції; 2) за можливості ідентифікувати особу, яка зробила пропозицію; 3) залучити свідків, якщо це можливо, у тому числі з числа співробітників; 4) письмово повідомити про пропозицію безпосереднього керівника (за наявності) або керівника відповідного органу, підприємства, установи, організації, спеціально уповноважених суб`єктів у сфері протидії корупції.

Відповідно до ч.1 ст.38 Закону України «Про запобігання корупції» особи, зазначені у пункті 1, підпункті "а" пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, під час виконання своїх службових повноважень зобов`язані неухильно додержуватися вимог закону та загальновизнаних етичних норм поведінки, бути ввічливими у стосунках з громадянами, керівниками, колегами і підлеглими.

Згідно з ч.1 ст.42 Закону України «Про запобігання корупції» особи, зазначені у пункті 1, підпункті "а" пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, сумлінно, компетентно, вчасно, результативно і відповідально виконують службові повноваження та професійні обов`язки, рішення та доручення органів і осіб, яким вони підпорядковані, підзвітні або підконтрольні, не допускають зловживань та неефективного використання державної і комунальної власності.

ОСОБА_1 під час службового розслідування надав пояснення, в яких зазначив, що не може пояснити про що спілкувались водій та рядовий поліції В. Тюпа, оскільки поряд не перебував та оглядав автомобіль, а також читав довідки про даний автомобіль. Потім водій автомобіля почав нервувати та запропонував рядовому поліції В. Тюпі неправомірну вигоду у розмірі 100 доларів США, на що останній відмовився та водій запропонував 300 доларів США, однак, як пояснив опитаний, він не може сказати чи погодився рядовий поліції В. Тюпа, однак розмова за кошти мала місце.

Позивач зазначив, що після тривалої розмови рядовий поліції ОСОБА_15 прийняв рішення щодо недоцільності затримання даного водія, грошові кошти ніхто не отримував. Документи водія, які йому передав старший лейтенант поліції ОСОБА_16 , він поклав до кишені та забув про це. Після здачі зброї документи були повернуті водію. Відеофіксація події не здійснювалась, оскільки портативні відеореєстратори забрали поліцейські, які перші поїхали на перезмінку. Він також вказав, що про ситуацію командиру не доповідали, про кримінальну відповідальність водія не попереджали, а також те, що він повідомляв рядовому поліції ОСОБА_17 , що не бачить ознак підробки та водія потрібно відпустити.

Як вказує відповідач, на уточнююче запитання дисциплінарної комісії про те, чи вживав позивач заходів щодо припинення виявленого правопорушення з боку ОСОБА_4 та чи повідомили (доповіли) одразу керівництву про згоду ОСОБА_4 на хабар (неправомірну вигоду), останній відповів, що не було та не доповідали.

В зв`язку з цим, слід прийти до висновку, що позивач надав суперечливі пояснення, оскільки у поясненнях відібраних в ході службового розслідування ним вказувалось про те, що він не був свідком згоди ОСОБА_4 на пропозицію неправомірної вигоди у розмірі 300 доларів США, однак у своєму рапорті від 08.11.2022 він зазначив, що ОСОБА_5 погодився на вказану пропозицію.

Рядовий поліції ОСОБА_5 в поясненнях наданих під час службового розслідування зазначив, що позивач брав активну участь під час всього спілкування з водієм з моменту зупинення транспортного засобу.

На підставі цих даних, спростовуються твердження позивача, викладені в поясненнях, відібраних під час службового розслідування, про те, що він не був свідком згоди ОСОБА_4 на пропозицію неправомірної вигоди у розмірі 300 доларів США.

На підставі викладеного, службовим розслідуванням було встановлено, що 07.11.2022 під час несення служби що лейтенант поліції ОСОБА_14 , виявивши ознаки кримінального правопорушення, передбаченого статтею 290 Кримінального кодексу України (знищення, підробка або заміна ідентифікаційного номера, номерів двигуна, шасі або кузова, або заміна без дозволу відповідних органів номерної панелі з ідентифікаційним номером транспортного засобу), не поінформував диспетчера (оперативного чергового) про необхідність направлення СОГ, не забезпечив охорону місця події та слідів учиненого кримінального правопорушення та не вживши жодних заходів щодо встановлення всіх обставин події, з невстановлених в ході службового розслідування причин, залишив місце події, при цьому не повернувши водію реєстраційний документ на транспортний засіб.

З урахуванням встановлених обставин та наданих пояснень дисциплінарною комісією зроблено висновок, що лейтенант поліції ОСОБА_14 вів із ОСОБА_18 неділове спілкування, а після пропозиції неправомірної вигоди з боку останнього, не вжив заходів щодо припинення кримінального правопорушення та притягнення особи до кримінальної відповідальності, що в подальшому призвело до залишення повідомлення на скорочений номер екстреного виклику поліції « 102» щодо вимагання з боку працівників поліції неправомірної вигоди та розголошення обставин події третім особам.

Суд погоджується з відповідачем, що така поведінка поліцейського могла скомпрометувати звання працівника поліції, зашкодити репутації працівника поліції, авторитету поліції та викликати негативний громадський резонанс, а також викликати сумнів в об`єктивності, неупередженості та незалежності, у чесності та непідкупності органів поліції.

Отже, лейтенант поліції ОСОБА_14 , спілкуючись із ОСОБА_18 , та знаючи, що останній порушує законодавство України, фактично вчинив дії спрямовані на не притягнення до відповідальності особи, чим порушив вимоги статей 24, 38, 42 Закону України «Про запобігання корупції», щодо вчинення дій в інтересах держави.

Відповідач зазначає, що така поведінка сприяє формуванню у громадян, зокрема, у вищезазначеного водія транспортного засобу, відчуття безкарності та можливості залишити протиправне діяння поза увагою правоохоронних органів, і, відповідно, не зазнати жодних, передбачених законодавством, заходів впливу та уникнути негативних наслідків. Тим самим, бездіяльність окремих працівників правоохоронних органів підриває рівень довіри населення до поліції, яка є основним критерієм оцінки ефективності діяльності органів і підрозділів поліції, та свідчить про непрофесіоналізм. Це порушення стало можливим внаслідок особистої недисциплінованості, негативних особистих якостей лейтенанта поліції І. Тилкова, не виявлення ним високого усвідомлення дисципліни, порушення основних обов`язків поліцейського в частині неухильного дотримання Конституції, законів, інших нормативно-правових актів та Присяги поліцейського.

Крім того, службовим розслідуванням було встановлено, що відповідно до роздавальної відомості до Журналу обліку видачі/повернення портативного відеореєстратора на 07.11.2022 року, перед заступанням на зміну лейтенант поліції ОСОБА_19 отримав портативний відеореєстратор № 470687.

В ході проведення службового розслідування було подано рапорт до сектору зв`язку та телекомунікацій УПП в Одеській області ДПП з метою отримання відеозаписів з портативних відеореєстраторів членів наряду «Океан-СП-0205», які здійснювались 07.11.2022 року приблизно о 20.00 під час зупинення транспортного засобу та спілкування з водієм, на що було отримано відповідь про те, що відеозаписи в зазначений час відсутні.

Відповідно до пункту 5 розділу ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС від 18 грудня 2018 року № 1026, включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Однак, 07.11.2022 року лейтенант поліції І. Тилков не здійснював відеофіксацію на службовий портативний відеореєстратор, чим порушив вказані вимоги Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС від 18 грудня 2018 року № 1026.

Посилання позивача в спростування підстав для притягнення його до дисциплінарної відповідальності, що факт незабезпечення відеофіксації, який кваліфіковано відповідачем як вчинення дисциплінарного проступку, не охоплено доповідною запискою від 22.11.2022 року та звернення громадянина ОСОБА_20 (вх. С-4048 від 14.11.2022), які стали підставою для проведення службового розслідування, суд вважає необґрунтованими.

Позивач безпідставно робить висновок, що з огляду на положення пункту 5 статті 14 Дисциплінарного статуту, абз. 2 статті 1 розділу ІІ Порядку № 893, а також видання наказу про призначення службового розслідування на підставі доповідної записки від 22.11.2022 року, підставами та предметом службового розслідування могли бути тільки події, про які йшлося у вказаній доповідній записці.

Суд зазначає, що у наказі ДПП від 22.11.2022 № 1590 зазначено, що службове розслідування призначається з метою встановлення причин та обставин можливого порушення службової дисципліни окремими працівниками УПП в Одеській області ДПП, про що стало відомо із звернення гр. ОСОБА_10 .

Тобто, в межах службового розслідування, призначеного наказом ДПП від 22.11.2022 № 1590, аналізувались усі обставини порушення службової дисципліни окремими працівниками УПП в Одеській області ДПП, а підставою для такої перевірки, відповідно, було звернення вказаного громадянина.

Таким чином, використання позивачем у відповідності до вимог Інструкції № 1026 портативного відеореєстратора під час вищезазначених подій підлягало безпосередньому дослідженню та встановленню під час з`ясування причин та обставин можливого порушення службової дисципліни окремими працівниками УПП в Одеській області ДПП 07.11.2022 року.

Згідно з п.5 Розділу І Інструкції з організації реагування на заяви і повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події та оперативного інформування в органах (підрозділах) Національної поліції України, затвердженої наказом МВС від 27 квітня 2020 року № 357, з урахуванням отриманої від заявника (інших джерел) інформації про вид, ступінь тяжкості, стадію та наслідок правопорушення або події, їх завершеності (закінченості), часу, який минув після вчинення правопорушення або виникнення події, місця перебування правопорушника та його суспільної небезпеки, заяви (повідомлення) поділяються на такі, що: мають високий ступінь загрози особам та поліцейським (повідомлення категорії "Альфа"); потребують негайного оперативного реагування (повідомлення категорії "Бета"); відпрацьовуються в звичайному режимі (повідомлення категорії "Гамма"); не потребують оперативного реагування (повідомлення категорії "Дельта").

Відповідно до пп.пп.5, 6 пункту 2 Розділу ІХ Інструкції з організації реагування на заяви і повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події та оперативного інформування в органах (підрозділах) Національної поліції України, затвердженої наказом МВС від 27 квітня 2020 року № 357, працівникам, що перебувають у складі наряду патрульної поліції, ГРПП, УПО, іншого наряду поліції, залученого до системи оперативного реагування, у разі отримання від диспетчера (оперативного чергового) завдання про здійснення реагування на правопорушення або подію, які віднесені до категорії «Гама», необхідно: у разі підтвердження ознак учиненого кримінального правопорушення поінформувати диспетчера (оперативного чергового) про необхідність направлення СОГ та перебувати на місці події до її прибуття; до прибуття СОГ забезпечити охорону місця події та слідів учиненого кримінального правопорушення, унеможливити доступ на місце події сторонніх осіб. За необхідності місце події огородити спеціальною стрічкою "поліція" та здійснювати заходи із забезпечення безпеки дорожнього руху. Після прибуття СОГ виконувати доручення старшого СОГ. У разі отримання нарядом поліції охорони до прибуття СОГ сигналу "Тривога" з об`єкта, що охороняється, повідомити про це диспетчера (оперативного чергового) для направлення на місце події найближчого наряду поліції, та здійснити негайне реагування на сигнал "тривога".

Як вже було зазначено, поясненнями поліцейських, відібраними в ході службового розслідування, підтверджується факт виявлення спочатку ознак кримінального правопорушення, передбаченого ст.290 Кримінального кодексу України (знищення, підробка або заміна номерів вузлів та агрегатів транспортного засобу), а потім в ході спілкування з водієм ознак кримінального правопорушення, передбаченого ст.369 Кримінального кодексу України (пропозиція, обіцянка або надання неправомірної вигоди службовій особі).

За таких обставин, позивач за фактом виявлення ознак підробки ідентифікаційного номера транспортного засобу повинен був повідомити диспетчера (оперативного чергового) про необхідність направлення СОГ для фіксації відповідного правопорушення.

А за фактом надходження пропозиції щодо неправомірної вигоди позивач зобов`язаний був невідкладно, а не на наступний день, повідомити безпосереднього керівника та поінформувати диспетчера (оперативного чергового) про необхідність направлення СОГ для фіксації відповідного правопорушення.

При цьому, позивачем як поліцейським не було вжито передбачених законодавством дій щодо реагування на виявлені ознаки кримінальних правопорушень.

Також, під час проведення службового розслідування було надано пояснення т.в.о. заступником командира роти № 5 батальйону № 1 полку УПП в Одеській області ДПП старшим лейтенантом поліції Огородовим К., який повідомив, що 08.11.2022 йому стало відомо, що під час прослідування до УПП в Одеській області ДПП, після денної зміни 07.11.2022, наряд «Океан-СП-0205» ( ОСОБА_21 , ОСОБА_22 та ОСОБА_23 ) зупинили транспортний засіб та вимагали неправомірну вигоду у розмірі 300 доларів США за не притягнення водія до відповідальності нібито за підробку номерів кузова. Дані поліцейські в той же день знали про це, однак вчасно не доповіли. Він також пояснив, що на кожному шикуванні проводиться інструктаж з особовим складом, на якому наголошується про обов`язковість та безумовність дотримання вимог чинного законодавства під час виконання службових обов`язків та у позаслужбовий час. Крім того, старший лейтенант поліції ОСОБА_24 зазначив, що дії ОСОБА_25 , ОСОБА_26 та ОСОБА_27 вважає неправомірними та такими, що грубо порушують службову дисципліну.

Суд зазначає, що законодавець висуває підвищені вимоги до поліцейського, що пов`язано з особливим статусом Національної поліції, а також спрямованістю діяльності поліції на служіння суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, підтримання публічної безпеки і порядку. В свою чергу, недотримання поліцейським вищезазначених вимог є дисциплінарним проступком, за вчинення якого до порушника застосовуються заходи дисциплінарного стягнення.

Виходячи з правового регулювання спірних відносин, позивач, у силу своїх службових обов`язків, зобов`язаний не допускати зв`язків, що ганьблять звання працівника поліції або підривають авторитет поліції, інших відносин, які носять корисливий або протиправний характер.

З огляду на встановленні службовим розслідуванням обставини, суд приходить до висновку про те, що відповідачем правильно кваліфіковано дії позивача як вчинення дисциплінарного проступку.

Суд зазначає, що дискредитація за своєю суттю полягає у вчиненні такого проступку, що підриває довіру та авторитет органів державної влади та їх працівників в очах громадськості та є несумісним із подальшим проходженням служби.

Вчинки, що дискредитують поліцейських та власне органи Національної поліції України, пов`язані насамперед із низкою моральних вимог, які пред`являються до них під час здійснення службових функцій та у повсякденному житті.

З урахуванням зазначеного, висновки відповідача про порушення позивачем вимог пунктів 1, 2 частини першої статті 18, пунктів 2 і 3 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію», Присяги працівника поліції, визначеної статтею 64 Закону України «Про Національну поліцію», статей 24, 38 та 42 Закону України «Про запобігання корупції», пунктів 1, 2, 3, 5, 6 частини третьої статті 1 Дисциплінарного статуту, пункту 7 розділу IV Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затвердженого наказом МВС від 07 листопада 2018 року № 893, пункту 5 розділу ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС від 18 грудня 2018 року № 1026, абзаців другого, третього, шостого та восьмого пункту 1 розділу II Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС від 09 листопада 2016 року № 1179, підпунктів 5, 6 пункту 2 розділу ІХ Інструкції з організації реагування на заяви і повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події та оперативного інформування в органах (підрозділах) Національної поліції України, затвердженої наказом МВС від 27 квітня 2020 року № 357, підпунктів 1, 10, 13 пункту 3.1 розділу III посадової інструкції інспектора УПП в Одеській області ДПП, затвердженої наказом ДПП від 13.11.2018 № 5112, є повністю обґрунтованими.

Поняття «службова дисципліна» містить в собі не лише обов`язок особи належним чином виконувати свої службові обов`язки, а й обов`язок дотримуватися положень чинного законодавства України та Присяги працівника поліції.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 10 жовтня 2019 року у справі № 815/2443/16, від 04 грудня 2019 року у справі № 824/355/17-а, від 26 січня 2021 року у справі № 2140/1342/18, від 13 серпня 2020 року у справі № 817/3305/15, від 24 листопада 2020 року у справі № 2140/1341/18, від 15 квітня 2021 року у справі № 240/2677/20, від 10 червня 2021 року у справі № 420/241/20.

Посилання позивача, що відповідачем було порушено процедуру проведення службового розслідування, суд вважає необґрунтованими та безпідставними, не підтверджені належними та допустимими доказами, що здійснені з невірними тлумаченням норм законодавства.

Суд зазначає, що дисциплінарна комісія в межах наданих повноважень сама обирає вид дисциплінарного стягнення, враховуючі усі обставини, які мають та мали місце при вчиненні особою дисциплінарного проступку.

Також, під час прийняття рішення про застосування відносно позивача дисциплінарного стягнення відповідачем обґрунтовано та правомірно було враховано наявність у нього діючого дисциплінарного стягнення у вигляді попередження про неповну службову відповідність, застосованого наказом ДПП від 20.12.2022 року № 668, що відповідно до п.2 ч.6 ст.19 Дисциплінарного статуту НПУ є обставиною, що обтяжує його відповідальність.

Таким чином, враховуючи встановлені обставини, суд вважає правомірним притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення із служби в поліції.

При цьому, будь-яких порушень з боку Департаменту патрульної поліції під час проведення службового розслідування та прийняття спірних наказів в частині притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності та подальше звільнення зі служби в поліції під час розгляду справи судом виявлено не було.

За таких обставин, оскаржувані накази Департаменту патрульної поліції від 09.01.2023 року № 18 «Про застосування до працівників УПП в Одеській області ДПП дисциплінарних стягнень» в частині застосування дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції на інспектора взводу № 2 роти № 5 батальйону № 1 полку УПП в Одеській області ДПП лейтенанта поліції ОСОБА_1 та від 26.01.2023 року № 65 о/с «По особовому складу» про звільнення зі служби в поліції інспектора взводу № 2 роти № 5 батальйону № 1 полку УПП в Одеській області ДПП лейтенанта поліції ОСОБА_1 на підставі п.6 ч.1 ст.77 Закону України «Про Національну поліцію» (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляди звільнення зі служби), прийняті відповідачем у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, в зв`язку з чим заявлені позивачем позовні вимоги не належать до задоволення.

Оскільки на позивача правомірно накладено дисциплінарне стягнення у виді звільнення зі служби в поліції, тому відсутні підстави для поновлення його на службі в органах Національної поліції та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Згідно з ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Доводи позивача, якими він обґрунтовував свої позовні вимоги, не знайшли свого підтвердження впродовж розгляду справи та спростовуються наведеними в рішенні суду обставинами. Адже, згідно з ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з ч.1 ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Враховуючи вищезазначене та оцінюючи надані докази в сукупності, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 не обґрунтовані, не відповідають вимогам законодавства та не підлягають задоволенню повністю.

Згідно з вимогами ст.139 КАС України розподіл судових витрат не здійснюється.

Керуючись ст. ст. 6, 14, 90, 243-246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Департаменту патрульної поліції (вул. Федора Ернста, 3, м. Київ, 03048, ) про визнання протиправним та скасування п.1 наказу Департаменту патрульної поліції від 09.01.2023 року № 18 в частині притягнення інспектора взводу № 2 роти № 5 батальйону № 1 полку управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби в поліції, визнання протиправним та скасування наказу Департаменту патрульної поліції від 26.01.2023 року № 65 о/с в частині звільнення зі служби в поліції інспектора взводу № 2 роти № 5 батальйону № 1 полку управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції ОСОБА_1 , зобов`язання відповідача поновити ОСОБА_1 на посаді інспектора взводу № 2 роти № 5 батальйону № 1 полку управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції ОСОБА_1 з 27.01.2023 року, стягнення з Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 27.01.2023 року по день поновлення - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та строки, встановлені ст.255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та строки, встановлені ст.295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення складено та підписано 8 травня 2023 року.

Суддя Л.І. Свида

.