Справа № 520/23234/21
Суддя: Чалий І.С.
Дата ухвалення: 2023-05-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2023 р. Справа № 520/23234/21
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Чалого І.С.,

Суддів: Ральченка І.М. , Бершова Г.Є. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Національної поліції в Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 18.01.2022, головуючий суддя І інстанції: Мар`єнко Л.М., м. Харків, повний текст складено 18.01.22 по справі № 520/23234/21 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Харківській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернулася до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Харківській області, в якому просить суд визнати протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Харківській області щодо не нарахування та невиплати їй індексації грошового забезпечення за період з 04.03.2017 по 31.10.2017; зобов`язати Головне управління Національної поліції в Харківській області нарахувати та виплатити індексацію грошового забезпечення за період з 04.03.2017 по 31.10.2017; визнати протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Харківській області щодо не встановлення, не нарахування та не виплати ОСОБА_1 надбавки за роботу в умовах режимних обмежень у розмірі 10 відсотків посадового окладу за період з 10.07.2017 по 19.03.2021; зобов`язати Головне управління Національної поліції в Харківській області встановити, нарахувати та виплатити надбавку за роботу в умовах режимних обмежень у розмірі 10 відсотків посадового окладу за періоди з 10.07.2017 по 19.03.2021; визнати протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Харківській області щодо не нарахування та невиплати у повному обсязі доплати за службу в нічний час у розмірі 35 відсотків посадового окладу з розрахунку за кожну годину служби в нічний час за період з 04.03.2017 по 19.03.2021; зобов`язати Головне управління Національної поліції в Харківській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 у повному обсязі доплату за службу в нічний час у розмірі 35 відсотків посадового окладу з розрахунку за кожну годину служби в нічний час за період з 04.03.2017 по 19.03.2021.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 18.01.2022 позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено.

Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Харківській області щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 04.03.2017 по 31.10.2017 року.

Зобов`язано Головне управління Національної поліції в Харківській області нарахувати та ОСОБА_2 індексацію грошового забезпечення за період з 04.03.2017 по 31.10.2017 року.

Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Харківській області щодо не встановлення, не нарахування та не виплати ОСОБА_1 надбавки за роботу в умовах режимних обмежень у розмірі 10 відсотків посадового окладу за період з 10.07.2017 по 19.03.2021 року.

Зобов`язано Головне управління Національної поліції в Харківській області встановити, нарахувати та виплатити ОСОБА_1 надбавку за роботу в умовах режимних обмежень у розмірі 10 відсотків посадового окладу за періоди з 10.07.2017 по 19.03.2021 року.

Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Харківській області щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 у повному обсязі доплати за службу в нічний час у розмірі 35 відсотків посадового окладу з розрахунку за кожну годину служби в нічний час за період з 04.03.2017 по 19.03.2021.

Зобов`язно Головне управління Національної поліції в Харківській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 у повному обсязі доплату за службу в нічний час у розмірі 35 відсотків посадового окладу з розрахунку за кожну годину служби в нічний час за період з 04.03.2017 по 19.03.2021.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

На обґрунтування вимог апеляційної скарги вказав, що суд першої інстанції помилково вважав установленою обставину наявності у позивачки в спірному періоді права на надбавку за роботу в умовах режимних обмежень, оскільки ОСОБА_1 не працювала постійно з відомостями, що становлять державну таємницю. Посилаючись на правові висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 07.08.2019 у справі №820/5122/17, згідно з якими встановлення надбавки за роботу в умовах режимних обмежень здійснюється на підставі мотивованого рапорту керівника структурного або відокремленого підрозділу органу поліції, погодженого з режимно-секретним підрозділом цього органу, стверджує, що відсутність таких рапортів щодо роботи ОСОБА_1 з документами в умовах режимних обмежень, в силу п. 7 розділу ІІ наказу Міністерства оборони України від 07.06.2018 №260 "Про затвердження порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам", унеможливлює встановлення, нарахування та виплату вказаної надбавки. Інших доводів щодо помилковості висновків суду першої інстанції апеляційна скарга не містить.

Позивачка правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористалася.

У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Предметом апеляційного оскарження є судове рішення, яке прийняте судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, у зв`язку з чим колегія суддів вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, переглянувши справу за наявними у ній доказами та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що з 04.03.2017 по 19.03.2021 ОСОБА_1 проходила службу в Національній поліції України.

Наказом Головного управління Національної поліції в Харківській області від 16.03.2021 №183/ос "по особовому складу", звільнено зі служби в поліції згідно з пунктом 7 (за власним бажанням) частини 1 ст. 77 Закону України "Про Національну поліцію" старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 (0130117), старшого слідчого слідчого відділення відділу поліції №1 Харківського районного управління поліції №1 ГУНП в Харківській області, з 19.03.2021.

З метою зобов`язання відповідача у судовому порядку сплатити заборгованість з індексації грошового забезпечення та грошового забезпечення у вигляді доплати за службу в нічний час, надбавки за роботу в умовах режимних обмежень, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції врахував факт відпрацювання позивачем у нічний час за спірний період, а також те, що в період проходження служби позивач мала допуск до державної таємниці, проте відповідачем не здійснено відповідних виплат в частині доплати за службу в нічний час у розмірі 35 відсотків посадового окладу та надбавки за роботу в умовах режимних обмежень у розмірі 10 відсотків посадового окладу, а також не нараховано та невиплачено індексацію грошового забезпечення за спірний період.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам апеляційної скарги, а також виходячи з меж апеляційного перегляду справи, визначених статтею 308 КАС України, колегія суддів зазначає таке.

Щодо задоволення вимог позову про зобов`язання Головне управління Національної поліції в Харківській області встановити, нарахувати та виплатити позивачці надбавку за роботу в умовах режимних обмежень у розмірі 10 відсотків посадового окладу за періоди з 10.07.2017 по 19.03.2021, суд апеляційної інстанції звертає увагу, що суспільні відносини, пов`язані з віднесенням інформації до державної таємниці, засекречуванням, розсекречуванням її матеріальних носіїв та охороною державної таємниці з метою захисту національної безпеки України регулює Закон України "Про державну таємницю" №3855 ХІІ (далі за текстом Закон №3855 ХІІ).

Згідно з ч.1 ст.20 Закону №3855 ХІІ державні органи, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації мають право провадити діяльність, пов`язану з державною таємницею, після надання їм Службою безпеки України спеціального дозволу на провадження діяльності, пов`язаної з державною таємницею.

Відповідно до ч. 2 ст. 22 Закону №3855-ХІІ допуск до державної таємниці із ступенями секретності "особливої важливості", "цілком таємно" та "таємно" надається дієздатним громадянам України віком від 18 років, які потребують його за умовами своєї службової, виробничої, наукової чи науково-дослідної діяльності або навчання, наказом чи письмовим розпорядженням керівника органу державної влади, органу місцевого самоврядування, підприємства, установи або організації, де працює, перебуває на службі чи навчається громадянин.

Положеннями ч.7 ст.22 Закону №3855-ХІІ установлено, що надання допуску передбачає: визначення необхідності роботи громадянина із секретною інформацією; перевірку громадянина у зв`язку з допуском до державної таємниці; взяття громадянином на себе письмового зобов`язання щодо збереження державної таємниці, яка буде йому довірена; одержання у письмовій формі згоди громадянина на передбачені законом обмеження прав у зв`язку з його допуском до державної таємниці; ознайомлення громадянина з мірою відповідальності за порушення законодавства про державну таємницю.

За приписами ч. 1 ст. 23 Закону №3855-ХІІ залежно від ступеня секретності інформації встановлюються такі форми допуску до державної таємниці: форма 1 для роботи з секретною інформацією, що має ступені секретності «особливої важливості», «цілком таємно» та «таємно»; форма 2 для роботи з секретною інформацією, що має ступені секретності «цілком таємно» та «таємно»; форма 3 для роботи з секретною інформацією, що має ступінь секретності «таємно», а також такі терміни дії допусків: для форми 1 5 років; для форми 2 10 років; для форми 3 15 років.

Нормами ст. 30 Закону №3855-ХІІ передбачено, що в разі коли за умовами своєї професійної діяльності громадянин постійно працює з відомостями, що становлять державну таємницю, йому повинна надаватися відповідна компенсація за роботу в умовах режимних обмежень, види, розміри та порядок надання якої встановлюються Кабінетом Міністрів України.

На виконання зазначених вимог Закону №3855-ХІІ Кабінет Міністрів України постановою від 15 червня 1994 року №414 затвердив Положення про види, розміри і порядок надання компенсації громадянам у зв`язку з роботою, яка передбачає доступ до державної таємниці (далі за текстом Положення №414), яке визначає види, розміри і порядок надання компенсації працівникам органів законодавчої, виконавчої та судової влади, органів прокуратури, інших органів державної влади, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, які за умовами своєї професійної діяльності постійно працюють з відомостями, що становлять державну таємницю (далі особи, які працюють в умовах режимних обмежень).

Згідно з п. 2 Положення №414 особам, які працюють в умовах режимних обмежень, установлюється надбавка до посадових окладів (тарифних ставок) залежно від ступеня секретності інформації: відомості та їх носії, що мають ступінь секретності «особливої важливості», 20 відсотків; відомості та їх носії, що мають ступінь секретності «цілком таємно», 15 відсотків; відомості та їх носії, що мають ступінь секретності «таємно», 10 відсотків.

Відповідно до п. 5 Положення №414 такими, що постійно працюють з відомостями, що становлять державну таємницю, вважаються особи, які за своїми функціональними обов`язками або на час виконання робіт згідно з укладеними договорами займаються розробленням, виготовленням, обліком, зберіганням, використанням документів, виробів та інших матеріальних носіїв державної таємниці, приймають рішення з цих питань або здійснюють постійний контроль за станом захисту державної таємниці.

Згідно з п. 6 Положення №414 персональний склад осіб, які працюють в умовах режимних обмежень, та розмір надбавки визначаються керівником відповідного органу законодавчої, виконавчої та судової влади, органу прокуратури, інших органів державної влади, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, де працюють ці особи.

Надбавка до посадових окладів (тарифних ставок) виплачується лише за наявності дозволу на провадження діяльності, пов`язаної з державною таємницею, наданого відповідно до законодавства про державну таємницю.

Відповідно до п. 7 розділу ІІ Порядку №260 поліцейським, які проходять службу в умовах режимних обмежень, крім поліцейських, які займають посади в режимно-секретних органах, та за своїми функціональними обов`язками постійно працюють з відомостями, що становлять державну таємницю (займаються розробленням, виготовленням, обліком, зберіганням, використанням документів, виробів та інших матеріальних носіїв секретної інформації, приймають рішення з цих питань або здійснюють постійний контроль за станом охорони державної таємниці (далі поліцейські, які проходять службу в умовах режимних обмежень, крім поліцейських, які займають посади в режимно-секретних органах,)), установлюється надбавка до посадових окладів залежно від ступеня секретності інформації: відомості та їх носії, що мають ступінь секретності "особливої важливості", 20 відсотків; відомості та їх носії, що мають ступінь секретності "цілком таємно", 15 відсотків; відомості та їх носії, що мають ступінь секретності "таємно", 10 відсотків.

Установлення поліцейським надбавки за службу в умовах режимних обмежень здійснюється наказом керівника органу (міжрегіонального органу) поліції на підставі мотивованих рапортів заступників керівника органу керівникам структурних або відокремлених підрозділів органу поліції, керівників структурних або відокремлених підрозділів органу поліції іншим поліцейським, погоджених з режимно-секретним органом, за умови надання допуску таким поліцейським та доступу до державної таємниці та постійної роботи з відомостями, що становлять державну таємницю.

Аналізуючи наведені вище положення законодавства можна дійти висновку, що надання допуску до державної таємниці передбачає визначення необхідності роботи громадянина з секретною інформацією. Зокрема, така необхідність виникає якщо виконання службових/посадових обов`язків вимагає доступу до державної таємниці.

Тобто, якщо обсяг функціональних обов`язків за певною посадою, зокрема в державному органі, передбачає, що під час їх виконання в особи виникне чи може виникнути необхідність доступу до державної таємниці (ознайомлення з документами та/чи іншими матеріальними носіями інформації, засекреченими у встановленому законодавством порядку), така особа з огляду на таку службову необхідність повинна отримати в установленому порядку допуск до державної таємниці відповідної форми, яка відповідно до статті 22 Закону №3855 ХІІ залежить від ступеня секретності.

Робота в умовах режимних обмежень покладає на особу, якій у встановленому порядку надано допуск до державної таємниці встановленої форми, певні зобов`язання та обмеження. Якщо така робота зумовлена виконанням професійних обов`язків (зокрема за відповідною посадою у державному органі), це означає, що в умовах режимних обмежень особа працює постійно, у зв`язку з чим у неї відповідно до статті 30 Закону № 3855-ХІІ виникає право на отримання компенсації.

Виплата надбавки у відповідному розмірі до посадового окладу особі, яка працює в умовах режимних обмежень, здійснюється на підставі наказу керівника відповідного органу, у якому особа працює/проходить службу. Водночас умови, за яких особа має право на отримання такої надбавки, а також її розмір визначають Закон № 3855-ХІІ та прийняте урядом на його виконання Положення №414.

Підсумовуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку, що положення ст. 30 Закону №3855-ХІІ, п.п. 2, 5 Положення №414 слід розуміти так, що необхідною умовою отримання компенсації у зв`язку з виконанням робіт, які передбачають доступ до державної таємниці, є наявність в особи допуску до державної таємниці (на підставі якого надається доступ до державної таємниці), а також виконання робіт/завдань та/або посадових обов`язків, які вимагають доступу до державної таємниці чи з огляду на поставлені завдання передбачають виникнення необхідності у такому доступі.

Щодо останнього, то для вирішення питання про те, чи умови праці особи передбачають роботу з відомостями та їх носіями, які становлять державну таємницю, необхідно насамперед з`ясувати обсяг функціональних обов`язків цієї особи за посадою та умови (вимоги, критерії), яким повинна відповідати особа для того, щоб бути призначеною на цю посаду та/або виконувати роботу/завдання, пов`язані з доступом до документів, інших матеріальних носіїв інформації, що становить державну таємницю. Це можна встановити, зокрема, на підставі посадових інструкцій, внутрішніх відомчих документів та/або підзаконних нормативних актів, які містять вимоги для зайняття певної посади у відповідному органі або регламентують порядок виконання робіт/завдань, що вимагають доступу до державної таємниці.

Якщо особа отримала у встановленому порядку допуск до державної таємниці, працює, зокрема, в державному органі, і характер умов її праці, з огляду на займану посаду, передбачає режимні обмеження, пов`язані з доступом до державної таємниці, керівник відповідного органу зобов`язаний призначити їй надбавку у розмірі, визначеному Положенням №414, про що видати відповідний розпорядчий документ.

Саме до таких висновків дійшов Верховний суд у постановах від 25.04.2018 у справі №802/74/15-а, від 25.07.2019 у справі №296/6615/17, розглядаючи аналогічні за змістом позовні вимоги.

Підсумовуючи вищевикладене колегія суддів зауважує, що факт надання доступу до державної таємниці ще не свідчить про постійну роботу особи з відомостями, що становлять державну таємницю.

Так, згідно листа ВП №1 ХРУП №1 ГУНП в Харківській області від 21.10.2021 №117аз/119- 63/01/12-2021, позивач мала допуск до державної таємниці, починаючи ще з 10.07.2017 по 19.03.2021.

При цьому, для встановлення, нарахування та виплати надбавки за роботу в умовах режимних обмежень з огляду на положення Закону №3855-ХІІ, Положення №414 та Порядку №260 необхідною умовою є постійність праці з відомостями, що становлять державну таємницю.

Про постійність праці з відомостями, що становлять державну таємницю, у свою чергу, згідно з положеннями п. 7 розділу ІІ Порядку №260, можуть свідчити мотивовані рапорти заступників керівника органу, керівників структурних або відокремлених підрозділів органу поліції, погоджених з режимно-секретним органом, а також наказ керівника органу (міжрегіонального органу) поліції, яким і встановлюється надбавка за службу в умовах режимних обмежень.

Відсутність мотивованого рапорту щодо встановлення надбавки за роботу в умовах режимних обмежень, наказу керівника про установлення та виплату такої надбавки, письмового погодження з режимно-секретним підрозділом відповідного органу відповідно до п.7 розділу ІІ Порядок № 260 свідчить про відсутності правових підстав для виплати надбавки за роботу в умовах режимних обмежень.

Аналогічні висновки викладені Верховним Судом у постановах від 07.08.2019 у справі №820/5122/17 та від 24.10.2018 у справі № 820/1033/17.

Як зазначає апелянт у своїй апеляційній скарзі відносно позивача не надходили мотивовані рапорти щодо роботи останньої з документами в умовах режимних обмежень саме через те, що ОСОБА_1 не здійснювала таку роботу на постійній основі, зокрема зазначає, що у січні, лютому, березні, квітні, травні, серпні, вересні, грудні 2017 року, лютому, червні, липні, серпні, вересні, жовтні 2018 року, травні 2019 року, травні, червні, вересні 2020 року позивачка не працювала з доументами, що становлять державну таємницю.

Враховуючи, що в матеріалах справи відсутні відповідні документи (накази керівника про встановлення та виплату надбавки, рапорт керівника структурного підрозділу, письмові погодження з режимно-секретним підрозділом відповідного органу, затверджених номенклатур посад поліцейських, що підлягають оформленню на допуск до державної таємниці, та позивачкою не порушується питання протиправності дій щодо не встановлення вказаних наказів) колегія суддів вважає, що відсутні підстави для встановлення позивачці надбавки до її посадового окладу за роботу в умовах режимних обмежень.

На підставі викладеного колегія суддів погоджується з доводами апелянта про відсутність права позивачки на таку доплату за спірний період та, як наслідок, підстав для задоволення позову в частині визнання протиправною бездіяльності відповідача та зобов`язання Головного управління Національної поліції в Харківській області встановити, нарахувати та виплатити ОСОБА_1 надбавки за роботу в умовах режимних обмежень у розмірі 10 відсотків посадового окладу за спірний період.

Одночасно колегія суддів звертає увагу, що апеляційна скарга не містить жодних обгрунтувань щодо помилковості рішення суду в частині задоволення вимог про нарахування та виплати доплати за службу в нічний час у розмірі 35 відсотків посадового окладу з розрахунку за кожну годину служби в нічний час та в частині індексації грошового забезпечення.

З огляду на встановлені судом першої інстанції обставини не виплати вказаної вище доплати за службу в нічний час за наявності в матеріалах справи доказів того, що позивачка несла службу у складі слідчо-оперативних груп за період часу з 04.03.2017 по 19.03.2021 у кількості 55 раз, а також невиплати в повному обсязі індексації грошового забезпечення та відсутності заперечень відповідача в апеляційній скарзі з приводу зобов`язання нарахувати та виплатити такі складові грошового забезпечення в судовому порядку, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо задоволення вимог позову в цій частині.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що рішення Харківського окружного адміністративного суду від 18.01.2021 підлягає скасуванню в частині задоволення позовних вимог про визнання протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Харківській області щодо не встановлення, не нарахування та не виплати ОСОБА_1 надбавки за роботу в умовах режимних обмежень у розмірі 10 відсотків посадового окладу за період з 10.07.2017 по 19.03.2021 та зобов`язаня Головне управління Національної поліції в Харківській області встановити, нарахувати та виплатити позивачці надбавку за роботу в умовах режимних обмежень у розмірі 10 відсотків посадового окладу за періоди з 10.07.2017 по 19.03.2021, з прийняттям у цій частині постанови про відмову в задоволенні позовних вимог.

В іншій частині рішення Харківського окружного адміністративного суду від 18.01.2021 у справі № 520/23234/21 слід залишити без змін.

Дана справа є справою незначної складності, тому рішення суду апеляційної інстанції не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім випадків, зазначених в підпунктах: "а", "б", "в", "г" пункту 2 ч. 5 статті 328 КАС України.

З огляду на результат апеляційного розгляду та відсутність документально підтверджених судових витрат, понесених учасниками справи у зв`язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції (крім витрат суб`єкта владних повноважень на сплату судового збору за подання апеляційної скарги, що не підлягають відшкодуванню відповідно до ст. 139 КАС України), судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись ст. ст. 311, 315, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Харківській області задовольнити частково.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 18.01.2022 у справі № 520/23234/21 скасувати в частині задоволення позовних вимог про визнання протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Харківській області щодо не встановлення, не нарахування та не виплати ОСОБА_1 надбавки за роботу в умовах режимних обмежень у розмірі 10 відсотків посадового окладу за період з 10.07.2017 по 19.03.2021 та зобов`язання Головне управління Національної поліції в Харківській області встановити, нарахувати та виплатити ОСОБА_1 надбавку за роботу в умовах режимних обмежень у розмірі 10 відсотків посадового окладу за періоди з 10.07.2017 по 19.03.2021.

Прийняти в цій частині постанову, якою в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Харківській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

В іншій частині рішення Харківського окружного адміністративного суду від 18.01.2021 у справі № 520/23234/21 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя І.С. Чалий
Судді І.М. Ральченко Г.Є. Бершов