Справа № 200/5341/22
Суддя: Ушенко С.В.
Дата ухвалення: 2023-05-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 травня 2023 року Справа№200/5341/22

Донецький окружний адміністративний суд у складі судді Ушенка С.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (в письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ; зареєстрована адреса місця проживання: АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (; юридична адреса: 84122, Донецька обл., м. Слов`янськ, пл. Соборна, буд. 3) про визнання протиправним і скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, в якому просить:

визнати протиправним та скасувати рішення від 5 серпня 2022 року № 06 про відмову в призначенні пенсії;

зобов`язати зарахувати до пільгового стажу за Списком № 2 періоди роботи з 30 вересня 2002 року по 5 червня 2004 року та з 1 січня 2021 року по 13 вересня 2021 року в Державному підприємстві «Вугільна компанія «Краснолиманська» за професією гірника поверхні 2 розряду та машиніста установок збагачення та брикетування 3 розряду;

зобов`язати повторно розглянути її заяву про призначення пенсії за віком від 29 липня 2022 року з урахуванням висновків суду.

В обґрунтування позову посилається на те, що 29 липня 2022 року вона звернулася до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах у відповідності до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», оскільки, на її думку, на час звернення її страховий стаж роботи перевищував 33 роки, в тому числі за Списком № 2 - 11 років 3 місяці 5 днів.

Рішенням відповідача від 5 серпня 2022 року № 06 їй відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, оскільки відповідачем до пільгового стажу за Списком № 2 не зараховані періоди роботи:

- з 30 вересня 2002 року по 5 червня 2004 року в Державному підприємстві «Вугільна компанія «Краснолиманська» за професією лампівника у зв`язку із відсутністю у наказах про підсумки атестації робочих місць за умовами праці від 21.12.2000 № 2108 та від 11.12.2002 № 1986 інформації про атестацію даної посади;

- з 1 січня 2021 року по 13 вересня 2021 року в Державному підприємстві «Вугільна компанія «Краснолиманська» за професіями гірника поверхні 2 розряду та машиніста установок збагачення та брикетування 3 розряду у зв`язку із відсутністю даних в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Позивач вважає рішення відповідача протиправним і таким, що порушує її соціальні та конституційні права, оскільки її трудова книжка містить відповідні записи про періоди роботи за професіями, які включені до Списку № 2, а довідки містять посилання на відповідні накази про атестацію робочих місць, які додані до довідок і є безумовним підтвердженням стажу роботи, який дає право на пенсію на пільгових умовах.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 17 січня 2023 року вказану позовну заяву залишено без руху і позивачеві надано строк 10 днів з дня отримання копії ухвали для усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 27 лютого 2023 року відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Відповідач, не погоджуючись із позовними вимогами, надав до суду відзив, в якому зазначив, що позивач звернулася до Пенсійного фонду України із заявою від 29.07.2022 про призначення пенсії відповідно до пункту 2 частини 2 статті 114 Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», яка за принципом екстериторіальності розглянута Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області.

За результатами розгляду вказаної заяви Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області прийнято рішення від 05.08.2022 № 06 про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах у зв`язку з відсутністю у позивача необхідного пільгового стажу за Списком № 2, що передбачений п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону №1058IV. Просить у задоволенні позову відмовити.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та заперечення, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована адреса місця проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач в даних правовідносинах є суб`єктом владних повноважень у відповідності до приписів п. 7 ч. 1 ст. 4 КАС України.

29.07.2022 позивач звернулася до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах у відповідності до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Рішенням від 5 серпня 2022 року № 06, прийнятого за результатами розгляду вказаної заяви і доданих до неї документів, відповідачем відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у зв`язку із відсутністю у позивача необхідного пільгового стажу за Списком № 2.

До пільгового стажу позивача за Списком № 2 не зараховані такі періоди її роботи:

- з 30 вересня 2002 року по 5 червня 2004 року в Державному підприємстві «Вугільна компанія «Краснолиманська» за професією лампівника у зв`язку із відсутністю в наказах про підсумки атестації робочих місць за умовами праці від 21.12.2000 № 2108 та від 11.12.2002 № 1986 інформації про атестацію даної посади;

- з 1 січня 2021 року по 13 вересня 2021 року в Державному підприємстві «Вугільна компанія «Краснолиманська» за професіями гірника поверхні 2 розряду та машиніста установок збагачення та брикетування 3 розряду у зв`язку із відсутністю даних в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Відомості щодо незарахування інших періодів роботи до пільгового стажу позивача у спірному рішенні відсутні.

Таким чином, на думку відповідача, загальний стаж роботи позивача складає 33 роки 03 місяці 08 днів, пільговий стаж за Списком № 2 - 05 років 01 місяць 15 днів.

Як вбачається з трудових книжок позивача НОМЕР_2 і НОМЕР_3 від 12.05.1966, копії яких наявні в матеріалах справи, позивач у спірні періоди працювала:

в Державному підприємстві «Вугільна компанія «Краснолиманська»:

- з 18.07.2002 учнем лампівника тимчасово (наказ 890 к від 18.07.2002);

- з 30.09.2002 по 05.06.2004 лампівником 2 розряду тимчасово (наказ 1236 к від 30.09.2002);

- з 28.08.2019 гірником поверхні 2 розряду (наказ № 2323 к від 28.08.2019);

- з 28.04.2021 машиністом установок збагачення та брикетування 3 розряду (наказ № 912 к від 28.04.2021).

Відповідно до довідки Державного підприємства «Вугільна компанія «Краснолиманська» від 13.09.2021 № 85 про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній ОСОБА_1 з 28.08.2019 по 27.04.2021 працювала повний робочий день на ДП ВК «Краснолиманська» за професією, посадою гірник поверхні, основне виробництво, що передбачена Списком № 2 розділом ІІ (30 днів 07 місяців 1 рік) і за період з 28.04.2021 по теперішній час за професією, посадою машиніст установок збагачення та брикетування, основне виробництво, що передбачена Списком № 2 розділом ІІ (24 дні 04 місяці).

Крім того, у вказаній довідці зазначено, що атестація робочих місць проводилась відповідно до наказів: № 1331 від 29.12.95; № 2108 від 21.12.2000; № 190 від 21.06.2005; №298 від 21.06.2010; № 1085 від 12.06.2015; Постанови Ради Міністрів СРСР № 1173 від 22.08.1956; ПКМУ № 10 від 26.01.1991; ПКМУ № 162 від 11.03.1994; ПКМУ № 36 від 16.01.2023; ПКМУ № 461 від 24.06.2016.

Згідно довідки Державного підприємства «Вугільна компанія «Краснолиманська» від 13.09.2021 № 84 про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній ОСОБА_1 з 30.09.2002 по 05.06.2004 працювала повний робочий день на ДП ВК «Краснолиманська» за професією, посадою ламівник, на ділянці ВТБ, що передбачена Списком № 2 розділом ІІ позиція 2а (06 днів 08 місяців 1 рік), виконувала гірничі роботи на поверхні, і за період з 14.04.2004 по 31.05.2005 за професією, посадою електрослюсар (слюсар) черговий та з ремонту обладнання, на ділянці ВТБ, що передбачена Списком № 2 розділом ІІ позиція 2а (17 днів 01 місяць 1 рік), виконувала гірничі роботи на поверхні.

Також, у вказаній довідці зазначено, що атестація робочих місць проводилась відповідно до наказів: № 1331 від 29.12.95; № 2108 від 21.12.2000; № 2917 від 23.12.2005; № 1697 від 22.11.2010; № 1360 від 17.08.2015; Постанови Ради Міністрів СРСР № 1173 від 22.08.1956; ПКМУ № 10 від 26.01.1991; ПКМУ № 162 від 11.03.1994; ПКМУ № 36 від 16.01.2023; ПКМУ № 461 від 24.06.2016.

Приймаючи рішення по суті спору, суд виходить з наступного.

Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій визначені Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV.

Громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, мають право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи (стаття 8 Закону № 1058).

Частиною 1 статті 44 Закону України № 1058 передбачено, що заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону № 1058 затверджений постановою правління Пенсійного фонду України 25 листопада 2005 року № 22-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за № 1566/11846.

Перелік документів, що додаються до заяви про призначення, перерахунок та поновлення пенсії, визначений Розділом 2 цього Порядку.

Підпунктом 2 пунктом 2.1 Порядку № 22-1 передбачено, що до заяви про призначення пенсії додаються документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок підтвердження наявного трудового стажу).

Згідно пункту 4.1 Порядку орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою.

Не пізніше 10 днів після надходження заяви та за наявності документів, необхідних для призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення виплати пенсії (у тому числі документів, одержаних відповідно до абзацу другого підпункту 3 пункту 4.2 цього розділу), орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України (пункт 4.3 Порядку).

Пунктом 4.2 цього Порядку передбачено право органу, що призначає пенсію, вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Пунктом 4.7 Порядку передбачено, що право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.

Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

В пункті 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637, також закріплено положення, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Пунктом 20 цього Порядку передбачено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Відтак, наявність уточнюючої довідки для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці є необхідною лише за умови, якщо в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу.

Суд зазначає, що при поданні заяви про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 позивачем, окрім копій трудових книжок із записами про те, що вона у спірний період працювала в Державному підприємстві «Вугільна компанія «Краснолиманська» з 30.09.2002 по 05.06.2004 за професією лампівника 2 розряду та з 01.01.2021 по 13.09.2021 за професіями гірника поверхні та машиніста установок збагачення та брикетування, також були додані пільгові довідки від 13.09.2021 № 84 та № 85, видані Державним підприємством «Вугільна компанія «Краснолиманська», з відомостями про пільговий характер роботи позивача за Списком № 2 у періоди: з 30.09.2002 по 05.06.2004 за професією, посадою ламівник на ділянці ВТБ; з 28.08.2019 по 27.04.2021 за професією, посадою гірник поверхні; з 28.04.2021 по 13.09.2021 за професією, посадою машиніст установок збагачення та брикетування.

При вирішенні питання щодо наявності підстав для зарахування до пільгового стажу позивача періоду роботи з 30.09.2002 по 05.06.2004 за професією лампівника 2 розряду суд виходить із такого.

Як вбачається з матеріалів справи, які судом проаналізовано вище, та з Індивідуальних відомостей про застраховану особу (форма ОК-5), що надані позивачем у складі документів про стаж до заяви про призначення пенсії, вони містять інформацію про спеціальний трудовий стаж позивача у Державному підприємстві «Вугільна компанія «Краснолиманська» за кодом страхувальника 31599557 (код підстав для обліку стажу ЗП3013Б1-Список № 2) за 3 місяці 1 день 2002 року, за 12 місяців 2003 року та за 11 місяців 22 дні 2004 року.

Враховуючи зазначене, суд приходить до висновку, що надані позивачем документи містять належні та достатні відомості щодо вказаного періоду і характеру виконуваної нею роботи, що є підставою для його зарахування до стажу роботи останньої, який дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2.

Отже, відмова відповідача у незарахуванні до пільгового стажу позивача періоду роботи з 30.09.2002 по 05.06.2004 є протиправною, оскільки не ґрунтується на приписах діючого законодавства.

Крім того, як вбачається з відзиву відповідача, період роботи з 16.06.2004 по 01.02.2005 також не зараховано до пільгового стажу позивача, оскільки зазначений період роботи позивач не підтвердила довідкою про пільговий характер роботи.

Разом з тим, судом встановлено, що у довідці Державного підприємства «Вугільна компанія «Краснолиманська» від 13.09.2021 № 84 про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній міститься інформація по спеціальному трудовому стажу позивача в Державному підприємстві «Вугільна компанія «Краснолиманська» з 16.06.2004 по 01.02.2005.

Суд також зауважує на тому, що в оскаржуваному рішенні відсутня будь-яка інформація про незарахування цього періоду роботи до пільгового стажу позивача, у зв`язку з чим вказані доводи відповідача не приймаються судом уваги як такі, що не відповідають змісту спірного рішення, що, враховуючи також вищенаведене, є підставою для включення відповідачем цього періоду роботи до пільгового стажу позивача.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 № 383 затверджено Порядок застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах (далі Порядок № 383).

Пунктом 3 цього Порядку встановлено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992.

Таким чином, під час визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що були чинними на період роботи особи. До 01.01.1992 були чинними Список № 1 та Список № 2, затверджені постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 № 1173, а після - списки, затверджені: постановою Кабінету Міністрів України від 26.01.1991 № 10, постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 № 162, постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 № 36.

Так, професія «лампівники» віднесена до Списку № 2 відповідно до Розділу 1, підрозділу 1, пункту 1.1.а згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 №36 та постановою Кабінету Міністрів України № 162 від 11.03.1994, код професії 2010100а-13357.

Крім цього, подана відповідачеві разом із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах довідка від 13.09.2021 № 84, містить інформацію про те, що позивач працювала саме на гірничих роботах на поверхні, що передбачено Списком № 2 Розділ 1, підрозділ 1, пункт 1.1.а згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 № 36 та постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 № 162, а професія, зазначена у довідці, відповідає професії, зазначеній в Списку № 2 Розділ 1, підрозділ 1, пункт 1.1.а цих же постанов.

Отже, враховуючи наведене, вказана професія, за якою працювала позивач у період часу з 30.09.2002 по 05.06.2004, віднесена до Списку № 2 та встановлені у цій справі обставини свідчать, що спеціальний трудовий стаж позивача у цей період підтверджується записами в її трудовій книжці та довідкою Державного підприємства «Вугільна компанія «Краснолиманська» від 13.09.2021 № 84.

Відповідно до пункту 4.2 Порядку № 383 результати атестації (як уперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, упродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінились докорінні умови і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. У разі докорінної зміни умови і характеру праці для підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах має бути проведена позачергова атестація.

Згідно з пунктом 4.3 Порядку № 383 у разі підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах за результатами атестації, вперше проведеної до 21 серпня 1997 року (впродовж 5 років після введення в дію Порядку проведення атестації робочих місць) до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, зараховується весь період роботи на даному підприємстві у виробництвах, передбачених Списками, тобто період роботи зі шкідливими умовами праці, до дати видання наказу на підприємстві про результати проведення атестації та період роботи впродовж наступних 5 років з урахуванням пункту 4.2 цього Порядку.

Пунктом 10 Порядку № 383 установлено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку з оформленими належним чином записами про займану посаду/професію і період виконуваної роботи, виписку з наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та в разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку № 637.

Отже, як зазначено вище, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Проте, якщо у трудовій книжці не зазначені відомості про умови праці та характер виконуваної роботи, то для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком № 442 та Методичними рекомендаціями.

Відповідно до зазначених нормативних актів основна мета атестації полягає в регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу в несприятливих умовах.

Згідно з пунктом 4 Порядку № 442 та підпунктом 1.5 пункту 1 Методичних рекомендацій атестація проводиться не рідше одного разу на 5 років. Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства, організації.

Так, згідно зі статтею 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлено адміністративну відповідальність керівників суб`єктів господарювання. Порушення терміну проведення атестації робочих місць за умовами праці та порядку її проведення тягне за собою накладення штрафу на посадових осіб підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності та громадян - суб`єктів підприємницької діяльності від тридцяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

У разі, якщо непроведення атестації мало своїм наслідком заподіяння шкоди здоров`ю працівнику, керівник підприємства може бути притягнутий до кримінальної відповідальності за статтею 271 Кримінального кодексу України.

Атестація робочих місць відповідно до Порядку № 442 та Методичних рекомендацій передбачає: установлення факторів і причин виникнення несприятливих умов праці; санітарно-гігієнічне дослідження факторів виробничого середовища, важкості й напруженості трудового процесу на робочому місці; комплексну оцінку факторів виробничого середовища і характеру праці на відповідність їхніх характеристик стандартам безпеки праці, будівельним та санітарним нормам і правилам; установлення ступеня шкідливості й небезпечності праці та її характеру за гігієнічною класифікацією; обґрунтування віднесення робочого місця до категорії зі шкідливими (особливо шкідливими), важкими (особливо важкими) умовами праці; визначення (підтвердження) права працівників на пільгове пенсійне забезпечення за роботу у несприятливих умовах; складання переліку робочих місць, виробництв, професій та посад із пільговим пенсійним забезпеченням працівників; аналіз реалізації технічних і організаційних заходів, спрямованих на оптимізацію рівня гігієни, характеру і безпеки праці.

За змістом пунктів 8 та 9 Порядку № 442 відомості про результати атестації робочих місць заносяться до карти умов праці, форма якої затверджується Мінпраці разом з Міністерством охорони здоров`я України. Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників, який складається за результатами проведеної атестації робочих місць, після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку.

Аналіз зазначених норм свідчить про те, що своєчасно проведена атестація робочих місць за умовами праці є одним із заходів соціального захисту працівників, який має сприяти реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах, пільгове пенсійне забезпечення тощо.

При цьому особа, яка працює на посаді/ за професією, віднесена до Списку № 2, робоче місце по якій підлягає атестації відповідно до Порядку № 442, не наділена жодними правами (повноваженнями, обов`язками), які б могли вплинути на своєчасність проведення атестації робочих місць.

Суд наголошує, що відповідно до пункту 1 частини першої статті 29 «Кодексу законів про працю України» (далі - КЗпП України) до початку роботи за укладеним трудовим договором власник або уповноважений ним орган зобов`язаний роз`яснити працівникові його права і обов`язки та проінформувати під розписку про умови праці, наявність на робочому місці, де він буде працювати, небезпечних і шкідливих виробничих факторів, які ще не усунуто, та можливі наслідки їх впливу на здоров`я, його права на пільги і компенсації за роботу в таких умовах відповідно до чинного законодавства і колективного договору.

Частинами першою та другою статті 153 КЗпП України установлено, що на всіх підприємствах, в установах, організаціях створюються безпечні і нешкідливі умови праці. Забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган.

Відповідно до частини першої статті 7 Закону України від 14 жовтня 1992 року №2694-XII «Про охорону праці» працівники, зайняті на роботах з важкими та шкідливими умовами праці, безоплатно забезпечуються лікувально-профілактичним харчуванням, молоком або рівноцінними харчовими продуктами, газованою солоною водою, мають право на оплачувані перерви санітарно-оздоровчого призначення, скорочення тривалості робочого часу, додаткову оплачувану відпустку, пільгову пенсію, оплату праці у підвищеному розмірі та інші пільги і компенсації, що надаються в порядку, визначеному законодавством.

Аналіз зазначених норм свідчить про те, що роботодавець, який використовує найману оплачувану працю, зобов`язаний створювати безпечні та здорові умови праці, а за неможливості цього - поінформувати працівника під розписку про такі умови праці, а саме про наявність на робочому місці, де він буде працювати, небезпечних і шкідливих виробничих факторів, які ще не усунуто, та можливі наслідки їх впливу на здоров`я. Окрім того, роботодавець зобов`язаний поінформувати працівника про пільги і компенсації за роботу в таких умовах відповідно до чинного законодавства і колективного договору, в тому числі право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років.

Отже, суд приходить висновку, що особи, які зайняті на роботах зі шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2, але з вини власника на таких підприємствах не було проведено атестацію робочого місця, мають право на зарахування стажу роботи на таких посадах до спеціального стажу, необхідного для призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2, відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Суд вважає, що непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємства не може бути підставою для відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. Відповідальність за непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць покладається на власника підприємства, а не працівника. При цьому контролюючу функцію у відносинах щодо проведення атестації робочих місць на підприємстві виконує держава в особі відповідних контролюючих органів, а не працівник.

Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 520/15025/16.

Таким чином, враховуючи відомості, які містяться у трудовій книжці позивача та наданих довідках, незарахування періоду її роботи з 30 вересня 2002 року по 05 червня 2004 за професією «лампівник» в Державному підприємстві «Вугільна компанія «Краснолиманська» до пільгового стажу, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2, є протиправним.

Також, зі спірного рішення вбачається, що до пільгового стажу позивача не зараховано періоди роботи з 1 січня 2021 року по 13 вересня 2021 року в Державному підприємстві «Вугільна компанія «Краснолиманська» за професіями гірника поверхні 2 розряду та машиніста установок збагачення та брикетування 3 розряду у зв`язку з відсутністю даних в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

З цього приводу суд зазначає, що трудова книжка позивача щодо вказаного періоду роботи містить такі записи:

- з 28.08.2019 прийнятий гірником поверхні 2 розряду (наказ № 2323 к від 28.08.2019);

- 28.04.2021 прийнятий машиністом установок збагачення та брикетування 3 розряду, працює по теперішній час (наказ № 912к від 28.04.2021).

Довідкою від 13.09.2021 № 85, яка видана ДП «Вугільна компанія «Краснолиманська», підтверджена робота позивача повний робочий день з 28.08.2019 по 27.04.2021 в ДП ВК «Краснолиманська» за професією, посадою гірник поверхні, основне виробництво, що передбачена Списком № 2 розділом ІІ (30 днів 07 місяців 1 рік) і за період з 28.04.2021 по теперішній час за професією, посадою машиніст установок збагачення та брикетування, основне виробництво, що передбачена Списком № 2 розділом ІІ (24 дні 04 місяці).

Пунктом 1 статті 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначено, що страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування найманих працівників та інших осіб, які належать до кола осіб, що підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та зазначені у статті 11 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», сплачуються їх роботодавцями та безпосередньо застрахованими особами.

Статтею 113 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що держава створює умови для функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування і гарантує дотримання законодавства з метою захисту майнових та інших прав і законних інтересів осіб стосовно здійснення пенсійних виплат.

На підставі частини 1 статті 16 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» застрахована особа має право отримувати від страхувальника підтвердження про сплату страхових внесків, вимагати від страхувальників сплати внесків, у тому числі в судовому порядку тощо.

З цим правом кореспондується обов`язок страхувальника нараховувати, обчислювати і сплачувати в установлені строки та в повному обсязі страхові внески (пункт 6 частина 2 статті 17 Закону) незалежно від фінансового стану платника (частина 12 статті 20 Закону).

За таких обставин суд вважає, що певний період роботи позивача не може бути не зарахований до відповідного стажу через несплату підприємством страхових внесків (ЄСВ), оскільки несвоєчасне перерахування страхових внесків підприємством не може впливати на право заявника на призначення пенсії.

Суд звертає увагу, що професії гірника поверхні та машиніста установок збагачення та брикетування відносяться до Списку № 2 робіт і професій, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Таким чином, трудова книжка позивача містить всі необхідні записи для врахування періодів її роботи з 30.09.2002 по 05.06.2004, з 01.01.2021 по 13.09.2021 та з 16.06.2004 по 01.02.2005 на підприємстві ДП «Вугільна компанія «Краснолиманська» до її страхового та пільгового стажу, що дає право на призначення пенсії відповідно до ч. 2 ст. 114 Закону №1058.

Згідно зі ст. 101 Закону України «Про пенсійне забезпечення» органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі. Підприємства та організації несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам або державі внаслідок несвоєчасного оформлення або подання пенсійних документів, а також за видачу недостовірних документів, і відшкодовують її.

Відповідно до постанови Верховного Суду від 30.05.2018 у справі №174/658/16-а (провадження № К/9901/201/17) оцінюватися судом мають саме підстави відмови у призначенні пенсії, тобто мотиви, з яких виходив відповідач, розглядаючи заяву про її призначення.

Верховний Суд в постанові від 24.04.2019 у справі № 815/1554/17, аналізуючи практику Європейського Суду з прав людини, вказав на те, що принцип правової визначеності має застосовуватись не лише на етапі нормотворчої діяльності, а й під час безпосереднього застосування існуючих норм права, що даватиме можливість особі в розумних межах передбачати наслідки своїх дій, а також послідовність дій держави щодо можливого втручання в охоронювані Конвенцією та Конституцією України права та свободи цієї особи.

Оскарженим рішенням органу Пенсійного фонду позивачу відмовлено в призначенні пенсії фактично у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу. При цьому суб`єктом владних повноважень в оскарженому рішенні всі періоди роботи позивача, які зараховані до пільгового стажу, а які не зараховані, не зазначені; підстави такого незарахування не наведені; рішення прийнято без наведення відповідних обґрунтувань для його прийняття.

Вказане не відповідає загальному принципу правової визначеності і свідчить про те, що відповідач діяв недобросовісно та необґрунтовано, не врахувавши усіх обставин та положень законодавства, що мають значення для призначення пенсії позивачу, і, як наслідок, допустив неналежний розгляд поданих заяв і документів та, відповідно, прийняв незаконне і необґрунтоване рішення.

Також суд вважає за необхідне окремо звернути увагу відповідача на те, що згідно з частиною 3 статті 44 Закону № 1058-ІV органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Отже, з наведених норм чинного законодавства вбачається дуже великий обсяг прав та обов`язків у органів Пенсійного фонду при вирішенні питання про призначення пенсії та перевірки наявного стажу роботи для її призначення.

Враховуючи викладене, суд вважає, що органи Пенсійного фонду України повинні використовувати всі передбачені законом повноваження задля повного та об`єктивного розгляду заяви про призначення пенсії, виходячи з тих обставин, що склалися.

Доказів здійснення відповідачем будь-яких дій, спрямованих на встановлення права позивача на пенсію за віком на пільгових умовах за спірні періоди, зокрема, направлення запитів щодо отримання таких документів до юридичних осіб, суду не надано.

Таким чином, суд не приймає до уваги доводи відповідача стосовно ненадання позивачем документів, що підтверджують наявність пільгового стажу роботи, оскільки органи ПФУ мають широкий спектр повноважень щодо встановлення фактів, які мають значення при вирішенні питання щодо призначення пенсії на пільгових умовах.

У відповідності до частини 2 статті 3 Конституції України права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Згідно із статтею 21 Конституції України усі люди є вільними у своїй гідності та правах. Права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними.

Виходячи із зазначеного принципу та гарантування Конституцією судового захисту конституційних прав і свобод, судова діяльність має бути спрямована на захист цих прав і свобод від будь-яких посягань шляхом забезпечення своєчасного та якісного розгляду конкретних справ.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові або службові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що оскаржуване рішення відповідача є протиправним та підлягає скасуванню.

Пунктом 4 частини 1 статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що адміністративний позов може містити вимоги про зобов`язання відповідача суб`єкта владних повноважень вчинити певні дії.

Відповідно до пункту 4 частини 2 статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти рішення про зобов`язання відповідача вчинити певні дії.

Отже, суд наділений повноваженнями щодо зобов`язання відповідача прийняти (вчинити) певні дії, і це прямо вбачається з пункту 4 частини 1 статті 5 та пункту 4 частини 2 статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України.

Таким чином, суд дійшов висновку, що ефективним і належним способом правового захисту у даній справі буде визнання протиправним та скасування рішення від 5 серпня 2022 року № 06 про відмову в призначенні пенсії та зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 29 липня 2022 року із зарахуванням до пільгового стажу позивача за Списком № 2 періодів роботи в Державному підприємстві «Вугільна компанія «Краснолиманська» з 30 вересня 2002 року по 5 червня 2004 року за професією лампівник 2 розряду та з 1 січня 2021 року по 13 вересня 2021 року за професіями гірник поверхні 2 розряду та машиніст установок збагачення та брикетування 3 розряду, з урахуванням висновків суду.

Стосовно розподілу судових витрат суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Як вбачається з матеріалів справи за подання адміністративного позову позивачем сплачено судовий збір у сумі 992,40 грн. відповідно до платежу № від 12.10.2022.

Враховуючи наведене вище, судовий збір у сумі 992,40 грн. підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 9, 72-77, 139, 241-246, 255, 263, 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ; зареєстрована адреса місця проживання: АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (; юридична адреса: 84122, Донецька обл., м. Слов`янськ, пл. Соборна, буд. 3) про визнання протиправним і скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії, задовольнити у повному обсязі.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (; юридична адреса: 84122, Донецька обл., м. Слов`янськ, пл. Соборна, буд. 3) від 5 серпня 2022 року № 06 про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ; зареєстрована адреса місця проживання: АДРЕСА_1 ).

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (; юридична адреса: 84122, Донецька обл., м. Слов`янськ, пл. Соборна, буд. 3) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ; зареєстрована адреса місця проживання: АДРЕСА_1 ) про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із зарахуванням до її пільгового стажу за Списком № 2 періодів роботи в Державному підприємстві «Вугільна компанія «Краснолиманська» з 30 вересня 2002 року по 5 червня 2004 року за професією лампівник 2 розряду та з 1 січня 2021 року по 13 вересня 2021 року за професіями гірник поверхні 2 розряду та машиніст установок збагачення та брикетування 3 розряду, з урахуванням висновків суду.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (; юридична адреса: 84122, Донецька обл., м. Слов`янськ, пл. Соборна, буд. 3) за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ; зареєстрована адреса місця проживання: АДРЕСА_1 ) судовий збір у розмірі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) гривні 40 копійок.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено і підписано 08 травня 2023 року.

Суддя С.В. Ушенко