Справа № 520/6516/22
Суддя: П’янова Я.В.
Дата ухвалення: 2023-05-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2023 р. Справа № 520/6516/22
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: П`янової Я.В.,

Суддів: Присяжнюк О.В. , Спаскіна О.А. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "ТК "АГРОТРЕЙД" на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 19.10.2022, головуючий суддя І інстанції: Котеньов О.Г., м. Харків, повний текст складено 19.10.22 по справі № 520/6516/22

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ТК "АГРОТРЕЙД"

до Тернопільської митниці

про визнання протиправними та скасування рішень, картки відмови,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ТК "Агротрейд" (далі за текстом також - позивач, ТОВ "ТК "Агротрейд") звернулося до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Тернопільської митниці (далі за текстом також відповідач), в якому просило:

- визнати протиправним та скасувати рішення Тернопільської митниці про коригування митної вартості товарів № UА403000/2022/000009/2 від 29.06.2022;

- визнати протиправною і скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UА403030/2022/000422, видану Тернопільською митницею.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 19 жовтня 2022 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, позивач оскаржив його в апеляційному порядку, оскільки вважає, що рішення ухвалене з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, невідповідністю висновків суду першої інстанції обставинам справи.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач зазначив, що ухвалюючи оскаржуване рішення, Харківський окружний адміністративний суд не надав належної оцінки доказам у справі, обставинам та матеріалам, що мають значення для правильного вирішення справи. Вказує, що судом першої інстанції, в порушення статей 49, 51-53, 57, 58 Митного кодексу України, неправомірно відмовлено у задоволенні позовних вимог.

Наводить обставини справи, викладені у позовній заяві, та вказує на хибність висновків суду першої інстанції про наявність у митного органу обґрунтованого сумніву для винесення рішення про коригування митної вартості.

За результатами апеляційного розгляду позивач просить скасувати оскаржуване рішення суду та ухвалити нове судове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

З клопотанням про долучення доказів позивачем надано переклад з китайської мови на українську експортної митної декларації.

Відповідач правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.

Відповідно до пункту третього частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі також КАС України) суд апеляційної інстанції розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом установлено, що між ТОВ «ТК «АГРОТРЕЙД» (як Покупцем) і JINZHOU HONGZI MACHINERY PARTS CO., LTD (Китай) (як Продавцем) укладено контракт №AGT - 191111-1 від 11.11.2019.

Відповідно до умов контракту (п. 1.1) Продавець зобов`язується поставити на умовах FOB (м. Тяньцзінь, КНР), що включає в себе вартість товару, його пакування і маркування, митного оформлення на території КНР, а також доставки і навантаження на транспортний засіб згідно Інкотермс 2010, а Покупець прийняти та оплатити товар на умовах даного Договору відповідно до узгоджених Сторонами специфікацій, які є невід`ємною частиною цього договору і включають в себе ціну, кількість, асортимент і комплектність товару.

Відповідно до п. 3.1 передплата здійснюється Покупцем в доларах США шляхом перерахування грошових коштів, які зазначені в специфікаціях на поточний рахунок Продавця, поетапно : 1 етап передоплати - передоплата в розмірі 30 % від ціни товару, зазначеної у специфікаціях; 2 етап передоплати - передоплата у розмірі 70 % від ціни товару, зазначеної в специфікаціях.

Позивачем здійснено перший платіж у розмірі 5000.00 доларів США, про що свідчить платіжне доручення від 16.09.2020 та другий - у розмірі 23745.96 доларів США, що підтверджується платіжним дорученням від 19.07.2021, які у своїй сукупності становлять розмір першої передплати, відповідно до умов контракту. У листопаді 2021 року кошти у розмірі 5000 доларів США були повернуті позивачу, про що свідчить платіжне доручення від 24.11.2021.

Друга передплата здійснена позивачем у розмірі 72058.19 доларів США, згідно з платіжним дорученням від 16.12.2021.

Товар доставлено до України морським транспортом відповідно до коносаменту ZJSM22010233.

28 червня 2022 року уповноваженою особою позивача, агентом з митного оформлення ОСОБА_1 , подано до митного оформлення митну декларацію № UA403030/2022/012213 від 28.06.2022, у графі 31 якої заявлено до митного оформлення товари:

Товар 1: «частини до колісних тракторів Т-150 для сільськогосподарських робіт: частини коробки передач сталеві (ковані, механічно оброблені, фрезеровані): 150.37.140-1 Барабан гідромуфти великий - 250 шт., 151.37.376-1 Вал приводу ВОМ - 200 шт., 151.37.407 Вал приводу насоса Т-150К - 200 шт., 150.37.146 Втулка розподільника - 700 шт., 151.37.400 Муфта фланця - 30 шт., 151.37.102-1Б Стакан верхній - 50 шт., 151.37.015-3 Труба фільтра - 200 шт., 151.37.0150 Колонка КПП - 215 шт., 150.37.104-4 Вал первинний Т-150 КПП - 300 шт., 150.37.602 Диск - 15000 шт. Торгівельна марка: схематичне зображення частин шарикопідшипника. Виробник: TINZHOU HONGZI MACHINERY PARTS CO. LTD. Країна-виробник: CN. Товар 2: «частини до колісних тракторів Т-150 для сільськогосподарських робіт: частини до гальмівної системи (не для дискових гальм): 125.46.101-1А Барабан центрального гальма - 45 шт., 23.588.112.00-01 Трос управління гальмом ХТЗ-17221, -121, -16331 50х1300 - 150 шт. Торгівельна марка: схематичне зображення частин шарикопідшипника. Виробник: TINZHOU HONGZI MACHINERY PARTS CO. LTD. Країна - виробник: CN. Товар 3: «частини до колісних тракторів Т-150 для сільськогосподарських робіт, сталеві (литі, ковані, механічно оброблені, зібрані вузли): частини системи карданної передачі: 151.36.104 Вал кардана - 200 шт., 125.36.103-4 Вилка подвійна - 300 шт. 125.36.102-4 Вилка кардана передня - 150 шт., 150.36.018 Вилка ковзаючи - 350 шт., 125.36.123-5 Фланець кардана - 500 шт. - частини пристрою навісного: 151.56.018-2А Вал важелів Т-150К під 1 циліндр - 108 шт., 151.56.018-2/117-1 Вал важелів Т-150К під 2 циліндр - 50 шт., 23.588.112.00-12 Трос подачі палива, муфти зчеплення, розподільника КП ХТЗ-121, - 17221 75х1350 - 150 шт., 132-040-01150-025 Трос управління гідро розподілювачем (1150 мм) - 150 шт., 23.588.112.00-04 Трос управління подачею палива ХТЗ-17021 50х2000 - 150 шт., 23.588.112.00-13 Трос управління подачею палива, скидання тиску ХТЗ-121, -180, МКСМ-800 75х1500 - 150 шт. Торгівельна марка: схематичне зображення частин шарикопідшипника. Виробник: TINZHOU HONGZI MACHINERY PARTS CO. LTD. Країна-виробник: CN. Товар 4: «частини до колісних тракторів Т-150 для сільськогосподарських робіт: частини мостів ведучих з диференціалами у складанні, з іншими складовими частинами трансмісії, сталеві (литі, ковані, механічно оброблені, зібрані вузли): 151.72.211-1А Диск тертя - 200 шт., 151.72.212-1А Диск тертя ведучий - 400 шт., 151.72.218А Диск тертя центруючий - 200 шт., Л125.72.155 Палець диференціалу - 200 шт. Торгівельна марка: схематичне зображення частин шарикопідшипника. Виробник: TINZHOU HONGZI MACHINERY PARTS CO. LTD. Країна-виробник: CN. Товар 5: «частини до колісних тракторів Т-150 для сільськогосподарських робіт: частини зчеплення: 150.21.022-2А Кожух муфти головного зчеплення в зборі корзина СМД-60 - 25 шт., 172.21.032 Муфта вимикання зчеплення в зборі - 450 шт, СШ20.21.055 Корзина зчеплення Т-16 - 20 шт. Торгівельна марка: схематичне зображення частин шарикопідшипника. Виробник: TINZHOU HONGZI MACHINERY PARTS CO. LTD. Країна-виробник: CN. Товар 6: «частини до колісних тракторів Т-150 для сільськогосподарських робіт: С Фланець колінчастого валу (6/140) - 250 шт., 236-1005121Д Фланець колінчастого валу (16/140) - 150 шт. Торгівельна марка: схематичне зображення частин шарикопіпшипника. Виробник: TINZHOU HONGZI MACHINERY PARTS CO. LTD. Країна -виробник: CN.».

До цієї митної декларації відповідно до графи 44 МД уповноваженою особою позивача до митного оформлення подані документи: пакувальний лист № PL-HZ-AGT-2-2 від 31.12.2021; рахунок-фактуру (інвойс) № PL-HZ-AGT-2-2 від 01.07.2021; коносамент № ZJSM22010233 від 15.01.2022; накладну УМВС № 33944186 від 07.06.2022; сертифікат про походження товару № 22С4403В5782/02145 від 08.02.2022; митна декларація, за якою відмовлено у випуску товарів №UA403030/2022/011654 від 23.06.2022; картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA403030/2022/000418 від 28.06.2022; банківський платіжний документ, що стосується товару, - платіжне доручення № б/н від 16.09.2022; рахунок-фактуру про надання транспортно -експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги № 531 від 13.05.2022; документ, що підтверджує вартість перевезення товару, - довідка № 10.06.2022-1 від 10.06.2022; прейскурант (прайс-лист) виробника товару - витяг з прайсу JINZHOU HONGZI від 01.07.2021; розрахунок ціни (калькуляція) від 14.09.2020; доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) - додаткова угода № 2 від 30.06.2021; доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) - додаткова угода № 3 від 01.07.2021; доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) - додаткова угода № 4 від 19.01.2022; доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) - специфікація № 2 від 14.09.2020; зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу, стороною якого є виробник товарів, що декларуються, та подання якого для митного оформлення не супроводжується поданням пов`язаних з ним посередницьких (зовнішньоекономічних та/або внутрішніх) договорів № АGT-191111-1 від 11.11.2019; договір про надання послуг митного брокера № 001/19 від 24.04.2019; інвойс № PI-HZ-AGT-2-1 від 19.08.2020; лист-підтвердження № 194 від 02.12.2020; МД № UА807170/2020/066617 від 08.12.2020; сертифікат СИРІТ № 204403А0/00 від 09.02.2022; схематичне зображення частини від 23.06.2022; копія митної декларації країни відправлення № 00004671 від 04.01.2022.

Під час здійснення митного контролю за МД № UA403030/2022/012213 від 28.06.2022 митницею опрацьовано інформацію, яка міститься у наданих до митного оформлення товаросупровідних документах, за результатами опрацювання якої виявлено, що декларантом документально не підтверджено числові значення складових митної вартості, які є обов`язковими при її обчисленні; декларантом заявлено неповні та недостовірні відомості про митну вартість товару; в документах поданих до митного оформлення наявні розбіжності, зокрема: в товаросупровідних документах наявні розбіжності щодо умов поставки, а саме: у довідці про транспорті витрати № 10.06.2022-1 від 10.06.2022 вказано місце відправлення товару - Xingang (China)-Мостиська-Пшемисль (УКРАЇНА), у коносаменті (Bill of lading) ZJSM22010233 від 15.01.2022, в якому зазначено місце завантаження XINGANG. Проте, у специфікації № 2 від 14.09.2020 визначено, що поставка товару здійснюється на умовах FOB, зокрема, FOB Tianjin; в накладній УМВС (SMGS consignment note (rail)) №33944186 від 07.06.2022 зазначено інвойс № AGT-191111-1, який до митного оформлення не подавався; в експортній декларації № 00004671 від 04.01.2022 та коносаменті № ZJSM22010233 від 15.01.2022 вказано різні відомості щодо назви та номера морського судна; у прайс-листі від 01.07.2022 вказано ціни на продукцію на умовах поставки FOB XINGANG, що не відповідають умовам поставки, визначеним в рахунку-фактурі (інвойсі) від 01.07.2022 № PI-HZ-AGT-2-2.

Митницею розпочато консультацію між митним органом та декларантом, зокрема направлено уповноваженій особі декларанта електронним повідомленням вимогу на надання додаткових документів, а саме: оригіналів товаросупровідних документів згідно з вимогами пункту 2 статті 264 Митного кодексу України від 13 березня 2012 року № 4495-VI, додаткових документів, які підтверджують числове значення складової митної вартості товару, а саме: експортні декларації відправника, прайс-лист виробника, платіжні, банківські документи про оплату даного товару та рахунки на транспортні витрати, додаткові документи, які підтверджують коди товарів згідно з УКТ ЗЕД, додаткові документи, які підтверджують правильність визначення країни походження товарів.

Уповноваженою особою декларанта на вимогу митниці додатково надано витяги з каталогів. Доказів надання інших документів до митниці позивачем до суду не надано.

Так, листом № 28 від 28.06.2022 уповноважена особа декларанта повідомила митницю про те, що інші документи, які підтверджують числове значення складової митної вартості, надати немає можливості. Крім цього вказаним листом уповноважена особа декларанта просила митницю, з метою уникнення простою транспортного засобу, прийняти рішення про визначення митної вартості.

За результатами здійснення контролю правильності визначення заявленої декларантом митної вартості товарів посадовою особою митниці прийнято рішення про коригування митної вартості товарів № № 1, 2, 3, 5 від 29.06.2022 № UA403000/2022/000009/2, мотивоване, серед іншого, тим, що митна вартість імпортованого товару не може бути визнана у зв`язку з тим, що декларантом заявлено неповні та недостовірні відомості про митну вартість товару, в документах, поданих до митного оформлення, наявні розбіжності, а також документально не підтверджено числові значення складових митної вартості, які є обов`язковими при її обчисленні, а саме: в довідці про транспорті витрати № 10.06.2022-1 від 10.06.2022 зазначено місце відправлення товару - «Xingang (China) - Мостиська - Пшемисль (УКРАЇНА)», однак згідно специфікації № 2 від 14.09.2020 зазначено FOB Tianjin, в накладній УМВС (SMGS consignment note (rail)) №33944186 від 07.06.2022 зазначено інвойс № AGT-191111-1. Також додано до ЕМД коносамент (Bill of lading) ZJSM22010233 від 15.01.2022, в якому зазначено місце завантаження XINGANG. Встановлено різні відомості в експортних деклараціях та коносаменті щодо назви, номера морського судна. Також у наданому декларантом прайс-листі від 01.07.2022 вказано ціни на продукцію на умовах поставки FOB XINGANG, що не відповідають умовам поставки, що зазначені в інвойсі, поданому до митного оформлення від 01.07.2022 № PI-HZ-AGT-2-2. На вимогу митного органу декларантом не було подано додаткових документів, що підтверджують заявлену митну вартість. Другорядні методи не були застосовані через відсутність достатньої інформації про ціну угоди щодо ідентичних та подібних товарів. Метод на основі віднімання вартості не може бути використаний, оскільки відсутня інформація про ціни ідентичних чи подібних (аналогічних) товарів, що продаються на території України, а також про складові компоненти, що можуть бути виділені із ціни. Метод на основі додавання вартості не може бути використаний, оскільки відсутня інформація про вартість всіх витрат, що зараховуються до ціни товару. За результатом проведеної консультації з декларантом, відповідно до положень частини 4 ст. 57 МКУ, дійшли згоди про неможливість визначення митної вартості згідно з положеннями статей 59-63 МКУ. Митна вартість товарів визначена за резервним методом визначення митної вартості згідно з ст. 64 МКУ. За основу для обрахунку митної вартості взято інформацію щодо раніше визнаної митними органами митної вартості товарів, а саме щодо товару № 1 згідно з ЕМД № UA100100/2022/29409 від 23.06.2021 на рівні 6,16 $/кг; щодо товару № 2 згідно з ЕМД № UA110110/2022/3227 від 08.06.2022 на рівні 4,21 $/кг; щодо товару № 3 згідно з ЕМД № UА403020/2022/0771 від 08.06.2021 на рівні 5,01 $/кг; щодо товару № 5 згідно ЕМД № UА100100/2022/29409 від 23.06.2021 на рівні 5,76 $/ кг.

Не погоджуючись із рішенням відповідача про коригування митної вартості товарів та прийнятою карткою відмови, позивач звернувся до суду з адміністративним позовом у цій справі.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що оскільки надані митному органу документи не містили достатніх даних для визначення заявленої позивачем митної вартості товару, оскаржувані рішення та картка відмови відповідають критеріям, установленим частиною 2 статті 2 КАС України, є правомірними та такими, що прийняті в межах чинного законодавства України.

Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції, з огляду на таке.

Правовідносини, пов`язані зі справлянням митних платежів, регулюються Митним кодексом України (далі за текстом також - МК України), Податковим кодексом України та іншими законами України з питань оподаткування (частина 2 статті 1 Митного кодексу України № 4495-VI від 13.03.2012).

Положеннями статті 49 МК України передбачено те, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до частин першої та другої статті 51 МК України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу. Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.

Згідно із частиною першою статті 52 МК України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

За змістом частини другої статті 52 МК України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; 2) подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації.

Положення статті 53 МК України визначають перелік документів, які подаються декларантом для підтвердження заявленої митної вартості.

У випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, які підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення (ч. 1 ст. 53 МК України).

Згідно з частиною другою статті 53 МК України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Відповідно до частини п`ятої статті 53 МК України забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

Із положень частин першої та другої статті 53 МК України вбачається, що Митним кодексом України передбачено вичерпний перелік документів, який подається декларантом органу доходів і зборів для підтвердження заявленої митної вартості товарів та обраного методу її визначення.

За приписами частини другої статті 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

Згідно з частиною третьою статті 54 МК України за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

За частиною п`ятою статті 54 МК України орган доходів і зборів з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право, зокрема, упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості.

Відповідно до частин 1, 2 статті 55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана митним органом; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування; інформацію про: а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої цієї статті; б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості у митному органі вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду (частина 2 статті 54 МК України).

За положеннями статей 57, 58 Митного кодексу України митна вартість товарів, які ввозяться на митну територію України, відповідно до митного режиму імпорту, за загальним правилом обчислюється за першим методом визначення митної вартості товарів, тобто за ціною договору.

Якщо митна вартість не може бути визначена за першим методом, проводиться процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору підстав для визначення митної вартості. У ході таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів, які імпортуються в Україну, за основу може братися ціна, за якою оцінювані ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному з продавцем покупцю.

Водночас кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

Відповідно до частини восьмої статті 57 Митного кодексу України у разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Системний аналіз наведених норм свідчить про те, що обов`язок доведення заявленої митної вартості товару покладається на декларанта. Разом з цим митний орган у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, може витребувати додаткові документи.

Наявність обґрунтованих сумнівів у правильності визначеної декларантом митної вартості товарів є імперативною умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Разом з цим, у розумінні вищенаведених норм, сумніви митниці є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відтак наведені приписи зобов`язують митний орган зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.

За результатами аналізу вищезазначених положень Митного кодексу України вбачається, що орган доходів і зборів при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості зобов`язаний перевірити складові числового значення митної вартості, правильність розрахунку, здійсненого декларантом, упевнитись у достовірності та точності заяв, документів чи розрахунків, поданих декларантом, а також відсутності обмежень для визначення митної вартості за ціною договору, наведених у ст. 58 Митного кодексу України.

Водночас митний орган має право відійти від наведених вище законодавчих обмежень, пов`язаних з перевіркою основного переліку документів, які підтверджують митну вартість товарів, та витребувати від декларанта додаткові документи лише у тому випадку, коли надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або ці документи не містять усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, тобто не дозволяють митному органу законно здійснити визначений законом мінімум митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи для розмитнення задекларованого товару.

З метою усунення розбіжностей в документах, усунення сумнівів щодо підробки документів або з`ясування відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, які виявились відсутніми, закон надає право митному органу витребувати від декларанта інші додаткові документи, що перелічені в ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України.

Разом з тим витребувати необхідно тільки ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 Митного кодексу України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Верховний Суд у висновках за аналогічними справами сформував усталену позицію, відповідно до якої митний орган зобов`язаний зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки сумнівних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності. Ненаведення митницею в рішенні про коригування митної вартості товарів належних та допустимих доказів того, що документи, подані декларантом для митного оформлення товару, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, витребування митницею додаткових документів без зазначення обставин, які ці документи повинні підтвердити, виключають можливість застосування іншого, ніж основний метод, визначення митної вартості товарів. При цьому сам факт неподання декларантом додаткових документів без належного обґрунтування митницею, що вони можуть усунути сумніви спірних відомостей, не є підставою для відмови в митному оформленні товару.

Зазначена вище позиція викладена, зокрема, у постановах Верховного Суду від 09.04.2019 у справі № 826/10733/15, від 09.04.2019 у справі № 825/1990/17, від 09.04.2019 у справі № 826/15850/15.

Як убачається з матеріалів справи, між TOB «ТК «АГРОТРЕЙД» (як Покупцем) і JINZHOU HONGZI MACHINERY PARTS СО., LTD (Китай) (як Продавцем) укладено контракт №AGT - 191111-1 від 11.11.2019. Контрактом передбачено здійснення поставки товару на умовах, передбачених у специфікаціях, згідно з ІНКОТЕРМС 2010 (п.1.1). Специфікація № 2 від 14.09.2020 до контракту № AGT-191111-1 від 11.11.2019 передбачає виконання поставки товару за цим контрактом на умовах FOB (Free on board), якими передбачено, що продавець поставляє товар на борт судна в названому порту вивантаження або забезпечує надання поставленого таким чином товару. Ризик втрати або пошкодження товару переходить, коли товар знаходиться на борту судна, і з цього моменту покупець несе усі витрати.

Відповідно до додаткової угоди № 4 від 19.01.2022 за контрактом № AGT-191111-1 від 11.11.2019 внесено зміни до умов поставки, зазначених у специфікації № 2 від 14.09.2020 та Інвойсу № PI-HZ-AGT-2-2 від 01.07.2021, згідно з якими умови постачання правильно читати - FOB XINGANG. Така додаткова угода була подана разом із митною декларацією № UA403030/2022/012213, що підтверджується переліком додаткових документів, зазначеним у графі 44 цієї декларації, код документа 4103. Таким чином місце відправлення товару Xingang (Сhіпа), зазначене в довідці про транспортні витрати № 10.06.2022-1 від 10.06.2022, коносаменті ZJSM22010233 від 15.01.2022, відповідає місцю відправлення товару, обумовленому в додатковій угоді № 4 від 19.01.2022 до контракту.

Окрім того Xingang - морський порт, розташований у місті Тяньцзінь, тому зазначення місця відправлення товару у додатковій угоді і товаросупровідних документах є більш точним, але не протирічить вказаному у специфікації.

Отже у поданих до митного оформлення документах відсутні розбіжності щодо місця завантаження товару.

Щодо висновку митного органу про те, що в накладній УМВС (SMGS consignment note (rail)) № 33944186 від 07.06.2022 зазначено інвойс № AGT-191111-1, який до митного оформлення не подавався, то колегія суддів зазначає, що у накладній УМВС №33944186 від 07.06.2022 у графі 24, де зазначені документи, надані відправником, зазначено інвойс під номером AGT-191111-1, що є номером контракту, за яким відбувався продаж ввезених товарів.

На думку колегії суддів указане дозволяє ідентифікувати товар за номером контракту, який зазначено у інвойсі № PI-HZ-AGT-2-2 від 01.07.2021 та не є помилкою, яка впливає на правильність визначення митної вартості товару.

Розбіжностей у загальній вазі товару та кількість місць в накладній УМВС (SMGS consignment note (rail)) №33944186 від 07.06.2022 та у митній декларації митним органом не встановлено.

Інші розбіжності в документах, поданих до митного оформлення, на які посилається митний орган, також не впливають на правильність визначення митної вартості товару.

Так, колегією суддів відхиляються посилання відповідача на розбіжності в експортній декларації та коносаменті щодо назви номера морського судна та на те, що у прайс-листі від 01.07.2022 вказано ціни на продукцію на умовах поставки FOB XINGANG, що не відповідає умовам поставки, визначеним в рахунку-фактурі (інвойсі) від 01.07.2022 за № PI-HZ-AGT-2-2, оскільки ані експортна митна декларація, ані прайс-лист виробника не є обов`язковим для надання документом відповідно до ч. 2 ст. 53 МК України при визначенні митної вартості товару та не є документами, які підтверджують митну вартість товарів.

Отже висновок суду першої інстанції про наявність розбіжностей в документах, поданих до митного оформлення, на які посилається митний орган, є помилковим.

Судом установлено, що митному органу позивачем надані документи, які передбачені ст. 53 МК України, що містять дані, на підставі яких кількість і ціна партії товару повністю ідентифікуються.

Разом з тим колегія суддів зазначає, що повідомляючи позивача про необхідність надати додаткові документи, митним органом не обґрунтовано вимоги щодо їх надання, узгоджуючи таке надання документів з правовою суттю правовідносин, які склалися між позивачем та його контрагентом.

Відповідачем не наведено жодних обставин та не надано доказів на підтвердження наявності у митного органу законодавчо визначених підстав для витребування у позивача додаткових документів, зокрема, що позивач в митній декларації зазначив не всі документи для підтвердження заявленої митної вартості товарів, вніс до декларації недостовірні або неточні відомості або що надані митному органу документи містили розбіжності чи ознаки підробки.

В свою чергу відповідач не довів, що подані відповідно до ч. 2 ст. 53 МК України декларантом документи, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за товар.

З огляду на перелік документів, поданих декларантом позивача до митного органу, колегія суддів дійшла висновку, що у відповідача були наявні достатні документи, які підтверджують числові значення усіх складових митної вартості імпортованого товару та відомості щодо ціни товару.

Окремо колегія суддів зазначає, що застосування цінової інформації щодо імпортних операцій за фактами митних оформлень згідно з ЕМД № UA100100/2022/29409 від 23.06.2021, ЕМД № UA110110/2022/3227 від 08.06.2022, ЕМД № UА403020/2022/0771 від 08.06.2021, ЕМД № UА100100/2022/29409 від 23.06.2021 не відповідає вимогам чинного законодавства, що узгоджується з висновками Верховного Суду, сформованими у постанові від 25 червня 2020 року у справі № 820/1982/17.

Одна лише обставина, що рівень задекларованої митної вартості товару нижчий за рівень митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, митне оформлення яких вже здійснено, не може бути підставою для витребування додаткових документів. Цей факт є лише підставою для поглибленої перевірки повноти та достовірності документів. І лише виявлення одного або декількох з фактів, зазначених у частині третій статті 53 МК України, є підставою для витребування додаткових документів.

При відповідному спрацюванні автоматизованої системи аналізу та управління ризиками контролюючий орган повинен насамперед здійснити перевірку відомостей, що містяться в документах, що підтверджують заявлену митну вартість, і лише після цього у разі виявлення підстав може витребувати у декларанта додаткові документи.

Інформація про вищу митну вартість ідентичних товарів не є перешкодою для визначення митної вартості товару на підставі укладеного між сторонами договору, оскільки в інформаційній базі відсутня інформація про коригування заявленої митної вартості товарів, а також інформація щодо можливих судових рішень з питань визначення митної вартості товарів та методів її визначення.

Зазначений висновок відповідає сталій практиці Верховного Суду (постанови від 09.10.2018 у справі № 826/24835/15, від 24.01.2019 у справі № 820/636/17, від 21.01.2020 у справі № 812/2336/14, від 13.02.2020 у справі № 810/1175/16, від 26.01.2021 у справі № 826/13892/16).

Як убачається з рішення про коригування митної вартості товарів UА403000/2022/000009/2 від 29.06.2022, відповідачем здійснено коригування митної вартості товару за другорядним методом резервним, відповідно до ст. 64 Митного кодексу України.

Проте факт ненадання позивачем додатково витребуваних документів, які підтверджують митну вартість товарів за відсутності обґрунтування неможливості визначення митної вартості товару за першим методом, не є достатнім для висновку про наявність підстав для застосування митним органом іншого методу визначення митної вартості.

Надаючи оцінку доводам відповідача, покладеним в основу прийняття спірного рішення про коригування митної вартості товарів, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку, що за відсутності документів, які б пояснили сумніви митного органу, відповідач мав достатні та обґрунтовані підстави для невизнання митної вартості товару за ціною договору, враховуючи таке.

Митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.

Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Водночас наявність таких обставин повинна бути обґрунтована та підтверджена відповідними доказами. Встановивши відсутність достатніх відомостей, митний орган має зазначити, які саме складові митної вартості товару є непідтвердженими, з яких причин із поданих декларантом документів неможливо встановити дані складові, та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.

Суд установив, що позивачем разом із митною декларацією було надано документи, необхідні для митного оформлення.

Проте митним органом не зазначено, які саме розбіжності мають подані документи, чи яких відомостей не вистачає, або які наявні ознаки підробки документів, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів. Докази того, що у позивача існували такі обставини чи розбіжності відповідачем не надано.

Підсумовуючи наведене, колегія суддів зазначає, що висновки у рішенні про коригування митної вартості щодо неможливості визначення митної вартості товарів за основним методом є необґрунтованими, оскільки наданих декларантом документів було достатньо для прийняття рішення про визначення митної вартості товарів на підставі поданих документів.

Суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що відповідачем не доведено наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення позивачем митної вартості товарів за першим методом, натомість позивач підтвердив заявлену митну вартість товарів необхідними документами. Зазначене, в свою чергу, свідчить про відсутність підстав для коригування митної вартості імпортованого позивачем товару та протиправність прийнятого митницею рішення. Разом з тим картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення є похідною від рішення про коригування митної вартості.

За таких обставин колегія суддів дійшла висновку про наявність правових підстав для визнання протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості № UА403000/2022/000009/2 від 29.06.2022 та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UА403030/2022/000422.

Суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що оскаржувані рішення та картка відмови відповідають критеріям, установленим частиною 2 статті 2 КАС України, є правомірними та такими, що прийняті в межах чинного законодавства України.

Доводи апеляційної скарги спростовують висновки суду першої інстанції, викладені в оскаржуваному рішенні, та приймаються колегією суддів в якості належних.

Висновки суду апеляційної інстанції узгоджуються з правовими позиціями, що містяться у постановах Верховного Суду від 25 червня 2020 року у справі № 820/1982/17 та від 26.01.2021 у справі № 826/13892/16 від 26.01.2021, які враховуються колегією суддів з огляду на правові висновки Великої Палати Верховного Суду, наведені у постанові від 30.01.2019 у справі № 755/10947/17, відповідно до яких суди під час вирішення тотожних спорів мають враховувати саме останню правову позицію Верховного Суду.

Згідно із приписами пункту другого частини першої статті 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Відповідно до статті 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Оскільки рішення суду першої інстанції ухвалене з неправильним застосуванням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, а також у зв`язку із тим, що висновки суду не відповідають обставинам справи, колегія суддів дійшла висновку про скасування рішення суду першої інстанції з прийняттям постанови про задоволення позовних вимог.

Щодо стягнення на користь позивача судових витрат у сумі 31 923,01 грн, які складаються з 2769,20 грн судового збору у суді першої інстанції, 4153,81 грн судового збору у суді апеляційної інстанції та витрат на професійну правову допомогу адвоката у суді першої інстанції у сумі 13 000,00 грн, у суді апеляційної інстанції у сумі 12 000,00 грн, колегія суддів зазначає таке.

Положеннями статті 59 Конституції України передбачено, що кожен має право на правову допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Для забезпечення права на захист від обвинувачення та надання правової допомоги при вирішенні справ у судах та інших державних органах в Україні діє адвокатура.

Відповідно до частини першої статті 16 КАС України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

За частиною третьою статті 132 КАС України до складу витрат, пов`язаних з розглядом справи належать витрати, в тому числі і на професійну правничу допомогу.

Відповідно до приписів частин 1-4 статті 134 КАС України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Частиною сьомою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Виходячи з положень частини 9 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує чи пов`язані такі витрати з розглядом справи.

За висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 19 листопада 2020 року у справі № 520/7431/19 при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Водночас при визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг з категорією складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Вказані критерії закріплені у ч. 5 ст. 134 КАС України.

У разі недотримання вимог ч. 5 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 6 ст. 134 КАС України).

У ч. 7 ст. 134 КАС України вказано, що обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Положення частин першої та другої статті 134 КАС України кореспондуються із європейськими стандартами, зокрема, пунктом 14 Рекомендацій Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам Щодо шляхів полегшення доступу до правосуддя № R (81) 7 передбачено, що за винятком особливих обставин, сторона, що виграла справу, повинна в принципі отримувати від сторони, що програла відшкодування зборів і витрат, включаючи гонорари адвокатів, які вона обґрунтовано понесла у зв`язку з розглядом.

Пунктом 9 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» від 05 липня 2012 року за № 5076-VI (надалі Закон № 5076-VI) встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI).

Відповідно до статті 19 Закону № 5076-VI видами адвокатської діяльності, зокрема, є:

- надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави;

- складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру;

- представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Статтею 30 Закону № 5076-VI передбачено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація та досвід адвоката, фінансовий стан клієнта й інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним і враховувати витрачений адвокатом час.

За висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 19 листопада 2020 року у справі № 520/7431/19 при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Як убачається із матеріалів справи, з метою отримання правничої допомоги Товариством з обмеженою відповідальністю «ТК «АГРОТРЕЙД» (як Клієнтом) укладено договір № 128/08-22 від 05.08.2022 про надання професійної правничої допомоги з адвокатом Паркулабом Андрієм Володимировичем (як Виконавцем).

Предметом договору є надання правової інформації, консультацій і роз`яснень, підготовка доказів, позовної заяви, процесуальних документів і участь в провадженні в суді першої і другої інстанції у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ТК «АГРОТРЕЙД» до Тернопільської митниці про визнання протиправним і скасування рішення про коригування митної вартості товарів № UА403000/2022/000009/2 від 29.06.2022, картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UА403030/2022/000422.

Зміст, обсяг і вартість послуг, що надаються, встановлюється в розрахунку суми вартості послуг, який є невід`ємною частиною цього договору.

Розрахунком суми вартості послуг за договором про надання професійної правничої допомоги адвоката узгоджено, що за цим розрахунком Виконавцем здійснюється надання правової інформації, консультацій і роз`яснень, підготовка доказів, позовної заяви, процесуальних документів і участь в провадженні в судах першої і другої інстанції справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ТК «АГРОТРЕЙД» до Тернопільської митниці про визнання протиправним і скасування рішення про коригування митної вартості товарів № UA403000/2022/000009/2 від 29.06.2022, картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA403030/2022/000422.

Встановлено порядок обчислення гонорару Виконавця - фіксований розмір: 13000 грн за підготовку позовної заяви і провадження в суді першої інстанції; 12000 грн під час провадження в суді другої інстанції.

Між позивачем та адвокатом оформлено акт прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) від 09 серпня 2022 року.

ТОВ «ТК «АГРОТРЕЙД» сплатило за надані послуги 13000 грн, що підтверджується платіжними дорученнями № 955 від 08 серпня 2022 року та № 963 від 12 серпня 2022 року.

Враховуючи наведене, предмет спірних правовідносин, загальний розмір різниці митних платежів, що підлягали сплаті із урахуванням митної вартості, розрахованої декларантом, та митної вартості, розрахованої митним органом в оскаржуваних рішеннях, задоволення позовних вимог у повному обсязі судом апеляційної інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що заявлені позивачем витрати на професійну правничу допомогу позивача у суді першої інстанції у сумі 13 000,00 грн є розумно обґрунтованими та підлягають компенсації позивачу за рахунок відповідача.

З приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу позивача у суді апеляційної інстанції, колегія суддів зауважує, що в будь-якому випадку надання правової допомоги щодо вирішення навіть певної (усієї) сукупності питань у апеляційному порядку не може бути об`єктивно оцінено у більшому розмірі, ніж надання первинної правничої допомоги, необхідної для звернення особи до суду з адміністративним позовом. Первинна - більш складна, об`ємна і потребує повного аналізу обставин справи та нормативно-правової бази. У свою чергу, процедурні питання є типовими, виконання яких потребує більш технічного підходу та не залежить від ціни позову та/або професійного досвіду виконавця.

Зважаючи на наведене, зміст та обсяг наданих послуг, розмір відшкодування, визначений судом апеляційної інстанції за аналогічні послуги в суді першої інстанції, колегія суддів уважає заявлений позивачем до відшкодування розмір правової допомоги у суді апеляційної інстанції завищеним та таким, що підлягає зменшенню.

Крім того, участь одного адвоката при розгляді справи в судах першої та апеляційної інстанцій свідчить про його обізнаність з обставинами щодо спірних правовідносин, що, поза сумнівом, істотно впливає на обсяг надання ним послуг в межах їх повторного вивчення.

Вказана позиція узгоджується з правовими висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 19 листопада 2020 року у справі № 520/7431/19.

З огляду на викладене, а також фактичний обсяг виконаної роботи у суді апеляційної інстанції та її незначну складність, колегія судів апеляційної інстанції вважає розумно обґрунтованими заявлені витрати на професійну правничу допомогу у суді апеляційної інстанції, які підлягають компенсації позивачу за рахунок відповідача у сумі 6 500,00 грн (13 000,00 грн : 2).

Отже колегія суддів дійшла висновку про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу, понесених позивачем у зв`язку з розглядом справи у суді першої та апеляційної інстанції у сумі 19 500,00 грн (13 000,00 грн + 6 500,00 грн).

Вирішуючи питання розподілу судових витрат зі сплати судового збору, з урахуванням положень статті 139 КАС України, колегія суддів виходить з того, що за подання позовної заяви позивачем сплачено 2 769,20 грн та за подання апеляційної скарги 4 153,81 грн.

Оскільки Другим апеляційним адміністративним судом ухвалено нове рішення, яким адміністративний позов задоволено, рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне здійснити розподіл судових витрат зі сплати судового збору за подання позовної заяви та апеляційної скарги, стягнувши з Тернопільської митниці за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень 6 923,01 грн (2 769,20 грн + 4 153,81 грн) на користь позивача.

Керуючись ст. 139, 242, 243, 250, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ТК "АГРОТРЕЙД" - задовольнити.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 19.10.2022 по справі № 520/6516/22 - скасувати.

Прийняти постанову, якою адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ТК "АГРОТРЕЙД" задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати рішення Тернопільської митниці про коригування митної вартості товарів № UА403000/2022/000009/2 від 29.06.2022 та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UА403030/2022/000422, видану Тернопільською митницею.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Тернопільської митниці () на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ТК "АГРОТРЕЙД" () сплачений судовий збір у сумі 6 923 (шість тисяч дев`ятсот двадцять три) грн 01 коп та судові витрати на професійну правничу допомогу в сумі 19 500 (дев`ятнадцять тисяч п`ятсот) грн 00 коп.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя Я.В. П`янова
Судді О.В. Присяжнюк О.А. Спаскін