Справа № 343/677/23
Суддя: Андрусів І. М.
Дата ухвалення: 2023-05-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №: 343/677/23
Провадження №: 2-а/0343/29/23
РІШЕННЯ

I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 травня 2023 року м. Долина

Долинський районний суд Iвано - Франкiвської областi в складi:

головуючого суддi Андрусіва І.М.,

з участю: секретаря судового засідання Максимович В.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Долинського районного суду Івано - Франківської області адміністративну справу № 343/677/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Івано - Франківській області про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,

за участю: позивача - ОСОБА_1 ,

представниці позивача ОСОБА_1 - адвокатки Кобилинець Т.В.,

ВСТАНОВИВ:

І. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача:

позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом, в якому просить:

- скасувати постанову серії БАД №227795 від 11.03.2023 винесену інспектором СРПП ВП №1 (м. Долина) Калуського РВП ГУНП в Івано Франківській області Шикорем В.І., якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121-3 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмір 1 170 гривень, а провадження у справі закрити;

- стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з ГУНП в Івано Франківській області на його користь сплачений судовий збір у розмірі 536,80 грн.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 11.03.2023 інспектором поліції Шикорем В.І. було винесено оскаржувану постанову, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121-3 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу, в розмірі 1 170 грн. У вину йому поставлено порушення вимог п. 2.3. в ПДР України, а саме керування транспортним засобом марки «Фольксваґен», реєстраційний номер НОМЕР_1 , в якого не був освітлений задній номерний знак у темну пору доби.

З оскаржуваною постановою він не згідний, вважає її протиправною. Зазанчає, що п. 2.3." в" ПДР України передбачає обов`язок водія користуватися засобами пасивної безпеки на автомобілях, які ними обладнані. Однак, вказаний пункт ПДР України він не порушував.

Щодо факту керування ним транспортним засобом з неосвітленим заднім номерним знаком зазначає, що перед виїздом перевіряв справність освітнення номерних знаків, а також їх чистоту і будь яких несправностей ним виявлено не було. На місці зупинки транспортного засобу поліцейський Шикор В.І. виніс оскаржувану постанову не давши йому можливості усунути дану несправність. Те, що керований ним автомобіль був справним, підтверджується актом приймання передачі т/з від 24.02.2023.

З оскаржуаваною постановою його ніхто не ознайомив і не було дано можливості ознайомитись самостійно.

Вважає, що його вина у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121-3 КУпАП не доведена, а тому просить постанову скасувати, а провадження у справі закрити.

19 квітня 2023 року від представника відповідача - Головного управління Національної поліції в Івано - Франківській області надійшов відзив на позов (а.с. 32-36), в якому він просить відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 . Обґрунтовує свою позицію тим, що поліцейський Шикор В.І. виявши вчинене позивачем адміністративне правопорушення, всебічно, повно і об`єктивно з`ясувавши всі обставини справи - виніс постанову. Зміст постанови позивачу було оголошено, однак від отримання її копії він відмовився. Із відеофайлів вбачається, що позивач самостійно переконавшись, що в автомобілі неосвітлений номерний знак, погоджується із поліцейським, що чітко вказує на факт порушення ним вимог п. 2.9." в" ПДР України та вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121-3 КУпАП. Щодо зазначення в постанові п. 2.3. в замість 2.9. в ПДР України, зазначає, що зі змісту фабули прослідковується чітке формулювання порушення позивачем ПДР України, а тому дана помилка не впливає на кваліфікацію та не спростовує наявності адміністративного правопорушення.

Таким чином, оскаржувана постанова є правомірною та такою, що не підлягає скасуванню.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представниця адвокатка Кобилинець Т.В. позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити.

Представник відповідача - Головного управління Національної поліції в Івано - Франківській області в судове засідання не з`явився, хоча був повідомлений належним чином про день, час та місце розгляду справи, причин неявки не повідомив, будь-яких заяв та клопотань з даного приводу до суду не подавав.

Спір між сторонами не вирішений.

ІІ. Заяви, клопотання учасників справи, процесуальні дії у справі:

22 березня 2023 року ухвалою суду позовну заяву залишено без руху та надано десятиденний строк з дня отримання її копії на усунення недоліків.

Від позивача ОСОБА_1 03.04.2023 надійшла заява на виконання ухвали про залишення позовної заяви без руху.

03 квітня 2023 року ухвалою суду відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання.

19 квітня 2023 року від представника відповідача надійшов відзив на позову.

Ухвалою суду 24.04.2023 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

ІІІ. Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин:

відповідно до копії постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД №227795 від 11.03.2023 (а.с. 26), 11.03.2023 о 21.40 год., на автодорозі С090502 в с. Гошів, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом, в якого не був освітлений задній д.н.з. у темну пору доби, чим порушив вимоги п. 2.3. в ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121-3 КУпАП.

Позивачем надано копію специфікації та акта приймання передачі автомобіля марки «Volkswagen new Beetle», рік випуску 1999, реєстраційний номер НОМЕР_1 (а.с. 7), який свідчить, що автомобіль передається в справному стані, без ушкоджень і у повній базовій конструкції. Серед виявлених дефектів немає відомостей про несправність освітлення номерного знака.

З оглянутого в судовому засіданні диску із відеозаписами із нагрудної камери поліцейського, долученого до відзиву (а.с. 38), судом встановлено, як поліцейський Шикор В.І. з дотриманням вимог закону роз`яснює причину зупинки та проводить розгляд справи. При цьому, ОСОБА_1 погоджується з несправністю освітлення номерного знака керованого ним автомобіля. Останній пояснює поліцейському, що коли виїжджав, все працювало справно. Поліцейським Шикорем В.І. було ознайомлено ОСОБА_1 із винесеною постановою, від отримання копії якої останній відмовився.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка інспектор СРПП відділення поліції №1 (м. Долина) Калуського РВП ГУНП в Івано Франківської області ОСОБА_2 суду пояснив, що 11.03.2023 під час несення служби зупинив автомобіль яким керував ОСОБА_1 ,в якого не був освітлений задній номерний знак у темну пору доби. Водій відмовився отримувати постанову та підписувати її. В оскаржуваній постанові помилково зазначив порушення п.2.3 "в"ПДР.

Між сторонами виник спір відносно правомірності винесення оскаржуваної постанови про накладення адміністративного стягнення на позивача та наявності чи відсутності підстав для її скасування.

ІV. Оцінка суду:

суд, вислухавши пояснення позивача та його представниці, взявши до уваги відзив на позов, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази, надані сторонами, з`ясувавши таким чином фактичні обставини справи, приходить такого висновку.

Як передбачено ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно - правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Пунктом 1 частини 1 статті 20 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні усі адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку (ч. 2 ст. 2 КАС України).

Згідно із ст. 9, 77 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Статтею 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно зі ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 222 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлені повноваження органів Національної поліції щодо розгляду справ про адміністративні правопорушення.

Так, органи Національної поліції розглядають справи, в тому числі: про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту (зокрема, предбачені ч. 1 ст. 121-3 КУпАП).

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Матеріалами справи встановлено, що позивачу ОСОБА_1 поставлено у вину вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121-3 КУпАП, а саме керування транспортним засобом з неосвітленим номерним знаком.

Частиною 1 статті 121-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачена відповідальність за керування або експлуатацію транспортного засобу без номерного знака, з номерним знаком, що не належить цьому засобу або не відповідає встановленим зразкам або вимогам, з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, перевернутим чи неосвітленим, закритим іншими предметами (в тому числі прозорими), з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, забрудненим номерним знаком, якщо така забрудненість не дає можливості чітко визначити символи або буквено-числову комбінацію номерного знака з відстані двадцяти метрів, а так само вчинення інших дій, спрямованих на умисне приховування номерного знака.

Суд звертає увагу, що ч. 1 ст. 121-3 КУпАП за своїм змістом є бланкетною нормою, а тому, для повного визначення його ознак відсилає до інших нормативно - правових актів, що наповнює дану норму більш конкретним змістом для встановлення тих ознак, які мають значення для правильної правової кваліфікації зазначеного діяння.

При цьому, суть адміністративного правопорушення повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП або нормах інших нормативно-правових актах, якими передбачена відповідальність за вчинення чітко визначених протиправних дій.

Однак, при складанні відносно позивача ОСОБА_1 оскаржуваної постанови не було дотримано даних вимог закону, а саме: поліцейським не зазначено конкретну норму нормативно - правового акта порушену позивачем.

Так, поліцейський в оскаржуваній постанові поставив у вину позивачу порушення вимог п. 2.3. "в" ПДР України. Проте вказаний пункт Правил дорожнього руху України вказує на обов`язок водія для забезпечення безпеки дорожнього руху на автомобілях, обладнаних засобами пасивної безпеки (підголовники, ремені безпеки), користуватися ними і не перевозити пасажирів, не пристебнутих ременями безпеки. Дозволяється не пристібатися в населених пунктах водіям і пасажирам з інвалідністю, фізіологічні особливості яких унеможливлюють користування ременями безпеки, водіям і пасажирам оперативних та спеціальних транспортних засобів.

Вказане свідчить про неконкретність висунутого звинувачення, що порушує право позивача на належний захист.

І хоча у відзиві представник відповідача посилається на вірний п. 2.9. "в" ПДР України, зазначаючи при цьому, що це не впливає на кваліфікацію дій позивача, однак суд не погоджується із таким висновком та вважає це істотним порушенням.

При цьому слід звернути увагу, що суд не вправі самостійно вносити доповнення, зміни у постанову про адміністративне правопорушення, оскільки це є недопустимим. Такі дії будуть свідчити про необ`єктивність, упередженість суду при розгляді справи, порушення права на захист, рівності сторін процесу.

Суд також зазначає, що постанова про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини правопорушника.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Малофєєва проти росії», серед іншого зазначено, що у випадку, коли викладена фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принцип рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Окрім цього, з оглянутого в судовому засіданні диску із відеозаписами із нагрудної камери працівників поліції вбачається, що позивачу ОСОБА_1 не було роз`яснено права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, що ставить під розумний сумнів доводи представника відповідача про проведення належного розгляду справи.

Доводи позивача про те, що на місці зупинки він хотів усунути дану несправність, однак поліцейський не дав йому можливості це зробити, суд відхиляє, оскільки такі повністю спростовані даними відеозапису долученого до матеріалів відзиву.

Так, після роз`яснення поліцейським причини зупинки, позивач ОСОБА_1 вийшовши із автомобіля особисто переконався в несправності освітлення реєстраційного номера, однак жодних дій для усунення даної несправності ним вчинено не було, як і не було висловлено наміру усунити дану несправність.

Не заслуговують на увагу і доводи позивача про те, що йому не було надано можливості ознайомитись із оскаржуваною постановою, оскільки такі також повністю спростовані відеозаписом, з якого вбачається, як поліцейський Шикор В.І. чітко і зрозуміло зачитує зміст винесеної ним постанови та пропонує отримати копію такої, проте позивач ОСОБА_1 відмовився. Після цього, інспектором було роз`яснено ОСОБА_1 про те, що дану постанову йому буде надіслано поштою.

Критично суд ставиться і до доводів позивача в частині того, що керований ним автомобіль не мав несправностей, що на його думку підтверджується наданим ним актом приймання передачі. Справді, у вказаному документі немає жодних відомостей про несправність освітлення реєстраційного номера, однак даний документ було складено ще 24.02.2023, що свідчий про проходження значного проміжку часу і жодним чином не може слугувати доказом даної обставини, оскільки враховуючи, що автомобіль експлуатувався позивачем та з огляду на рік випуску даного автомобіля така несправність могла виникнути в будь який момент.

Однак, враховуючи викладене вище, є всі підстави вважати, що постанова по справі про адміністративне правопорушення винесена з порушенням норм законодавства, відомчих актів МВС України, порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення та норм КУпАП, а також з порушенням законних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, тому її слід скасувати.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Відповідно до ст. 8 Загальної декларації прав людини, кожна людина має право на ефективне поновлення у правах компетентними національними судами в разі порушення її основних прав, наданих їй Конституцією або законом.

Згідно з ч. 2 ст. 9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод та інтересів людини і громадянина від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

За змістом п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративні правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема при встановленні відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

В п. 3 ч. 1 ст. 293 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень, зокрема, скасовує постанову і закриває справу.

Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 245 КАС України, у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Враховуючи те, що суд встановив, що оскаржувана постанова винесена з порушенням встановленої законом процедури, суд визнає її протиправною та скасовує і вважає за необхідне провадження у справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

V. Розподіл судових витрат:

до понесених судових витрат позивач ОСОБА_1 відносить сплачений ним судовий збір.

Так, позивач сплатив судовий збір в розмірі 536,80 грн, на підтвердження чого в матеріалах наявна квитанція до платіжної інструкції на переказ готівки №ПН3392972 від 20.03.2023 (а.с. 8).

З урахуванням положень ч. 1 ст. 139 КАС України, враховуючи те, що позов задоволено, а тому на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Івано - Франківській області слід стягнути 536,80 грн.

На підставі викладеного, ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. 8 Загальної декларації прав людини, ст. 19, 62 Конституції України, ст. 2, 9, 20, 72, 73-77, 90 КАС України, ст. 7, 9-11, 33, 121-3, 222, 245, 247, 251, 252, 280 КУпАП, керуючись ст. 293, 294 КУпАП, ст. 241, 243, 246, 250-251, 255, 286 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Івано - Франківській області про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності задовольнити.

Скасувати постанову серії БАД № 227795 від 11.03.2023 винесену інспектором СРПП відділення поліції №1 (м. Долина) Калуського РВП ГУНП в Івано Франківської області Шикорем Василем Ігоровичем, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121-3 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмір 1 170 гривень, а провадження у справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Івано - Франківській області на користь ОСОБА_1 понесені ним судові витрати у вигляді сплати судового збору в розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 Кодексу адміністративного судочинства України.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач: Головне управління Національної поліції в Івано - Франківській області, місцезнаходження: м. Івано - Франківськ, вул. Української Перемоги, 15, .

Рішення суду в повному обсязі складено 09 травня 2023 року.

Суддя Долинського районного суду І.М.Андрусів