Справа № 240/43860/21
Суддя: Біла Л.М.
Дата ухвалення: 2023-04-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 240/43860/21

Головуючий у 1-й інстанції: Попова О.Г.

Суддя-доповідач: Біла Л.М.

26 квітня 2023 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Білої Л.М.

суддів: Гонтарука В. М. Матохнюка Д.Б.

за участю:

секретаря судового засідання: Лунь Т. С.,

представника позивача - Гнитецького Ю.М.

представника відповідача - Байдали І.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Укр-Дор-Сервіс" на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 01 грудня 2022 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Укр-Дор-Сервіс" до Головного управління ДПС у Житомирській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю "Укр-Дор-Сервіс" звернулось до суду з позовом до Головного управління ДПС у Житомирській області, в якому просило визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення №2 та №2 в частині завищення від`ємного значення з ПДВ, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду (рядок 21 Декларації з ПДВ за травень 2021) на суму 189448,00 та заниження позитивного значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду, яке сплачується до державного бюджету (рядок 18 Декларації з ПДВ за травень 2021) в сумі 448919,00.

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 01 грудня 2022 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати останнє та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Обгрунтовуючи доводи апеляційної скарги, позивач посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що в результаті призвело до невірного вирішення справи та прийняття протиправного рішення.

Так, на переконання апелянта, суд першої інстанції безпідставно надав перевагу доводам відповідача, залишивши без належної уваги та детального аналізу позицію позивача, викладену в позовній заяві та відповіді на відзив податкового органу.

У письмовому відзиві на апеляційну скаргу відповідач заперечив проти задоволення апеляційної скарги позивача та просив залишити в силі рішення суду першої інстанції.

У судовому засіданні представник позивача вимоги апеляційної скарги підтримав в повному обсязі та просив її задовольнити.

Представник відповідача заперечив проти задоволення апеляційної скарги, посилаючись на її необґрунтованість та безпідставність, та просив залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Переглянувши судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги, з огляду на наступне.

З матеріалів справи встановлено наступні обставини справи.

У період з 09.08.2021 року по 17.08.2021 року Головним управлінням ДПС у Житомирській області проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ "Укр-Дор-Сервіс" з питань дотримання податкового законодавства при декларуванні від`ємного значення з податку на додану вартість за травень 2021 року, яке зазначене з урахуванням від`ємного значення з ПДВ, задекларованого у попередніх звітних періодах.

За результатами перевірки складено акт від 26.08.2021 року за № 28027/06-30-07-02/42133695 "Про результати документальної позапланової виїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю "Укр-Дор-Сервіс" з питань дотримання вимог податкового законодавства при декларуванні за травень 2021 року від`ємного значення з податку на додану вартість, яке визначене з урахуванням значення з податку на додану вартість, задекларованого у попередніх звітних періодах".

Зі змісту вказаного акту вбачається, що перевіркою встановлено порушення, допущені ТОВ "Укр-Дор-Сервіс", а саме: пп. 16.1.2, пп. 16.1.12, пп. 16.1.15 п. 16.1 ст. 16, п.44.1, п.44.3, п.44.4, п.44.6 ст.44, п. 185.1, ст. 185, п. 187.1 ст. 187 п. 188.1 ст.188, п.198.1, п. 198.2, п. 198.3, п. 198.5, ст.198, п.201.1, п.201.10 .1.201 ПКУ, частини першої ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні та пп. 2.1 і 2.2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.95 № 88, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 5 червня 1995 р. за № 168/704, п. 5 розділу III, пп. 1 п. 4 розділу V Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого наказом Міністерства фінансів України 28.01.2016 № 21, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 29.01.2016 за № 159/28289, що призвело до:

1. завищення від`ємного значення з ПДВ, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду (рядок 21 Декларації з ПДВ за травень 2021 року), на суму 189448 грн.;

2. заниження позитивного значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду, яке сплачується до державного бюджету (рядок 18 Декларації з ПДВ за травень 2021 року) в сумі 448919 грн.;

3. не зареєстровано податкові накладні в Єдиному реєстрі податкових накладних згідно п.201.10 ст.201 Податкового Кодексу України від 02.12.2010 р. № 2755 - VI (із змінами та доповненнями) на загальну суму 486700 грн. (за травень 2021 року).

08.09.2021 року ТОВ "Укр-Дор-Сервіс подано заперечення на акт документальної позапланової виїзної перевірки та долучено додаткові документи.

За результатами розгляду заперечення рішенням відповідача від 26.08.2021 року №8027/06-30-07-02/42133695 акт перевірки залишений без змін, а заперечення без задоволення.

В подальшому, на підставі акту перевірки від 26.08.2021 року за № 28027/06-30-07-02/42133695 "Про результати документальної позапланової виїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю "Укр-Дор-Сервіс" з питань дотримання вимог податкового законодавства при декларуванні за травень 2021 року від`ємного значення з податку на додану вартість, яке визначене з урахуванням значення з податку на додану вартість, задекларованого у попередніх звітних періодах" ГУ ДПС у Житомирській області було прийнято податкові повідомлення-рішення: №2 (форма "В4"), яким зменшено від`ємне значення по ПДВ, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду на суму 189448 грн.; № 2 (форма "Р"), яким визначено 448919 грн. податку на додану вартість та застосовано 44892 грн. штрафної санкції.

Не погоджуючись з прийнятими податковими повідомлення-рішеннями, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що спірні витрати позивача не підтверджені належним чином складеними первинними документами та не відображають реальність господарських операцій, які є підставою для формування податкового обліку позивача, а будь яких інших належних та допустимих доказів руху активів у процесі здійснення господарських операцій та дійсному економічному змісту і ділової мети останнім не надано.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, висновкам суду першої інстанції та доводам апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до наступних висновків.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, перелік податків та зборів, що справляються в Україні, порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються ПК України.

Відповідно до підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 ПК України контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Пунктом 75.1 статті 75 ПК України передбачено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Контролюючий орган, у відповідності до пп.20.1.6. п.20.1 ст.26 ПК України, має право запитувати та вивчати під час проведення перевірок первинні документи, що використовуються в бухгалтерському обліку, регістри, фінансову, статистичну та іншу звітність, пов`язану з обчисленням і сплатою податків, зборів, платежів, виконанням вимог законодавства, контроль за додержанням якого покладено на контролюючі органи.

Відповідно до п.85.2 ст.85 ПК України платник податків зобов`язаний надати посадовим (службовим) особам контролюючих органів у повному обсязі всі документи, що належать або пов`язані з предметом перевірки. Такий обов`язок виникає у платника податків після початку перевірки.

При проведенні перевірок посадові (службові) особи контролюючого органу мають право отримувати у платників податків належним чином завірені копії первинних фінансово-господарських, бухгалтерських та інших документів, що свідчать про приховування (заниження) об`єктів оподаткування, несплату податків, зборів, платежів, порушення вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи. Такі копії повинні бути засвідчені підписом платника податків або його посадової особи та скріплені печаткою (за наявності).

Відповідний запит на отримання копій документів повинен бути поданий посадовою (службовою) особою контролюючого органу не пізніше ніж за п`ять робочих днів до дати закінчення перевірки (п.85.4 ПК України).

Як вбачається з матеріалів справи, для з`ясування питань, які підлягали вивченню під час перевірки, платнику було надано запити:

- від 09.08.2021 року б/н щодо надання до перевірки первинних документів та регістрів бухгалтерського обліку за перевіряємий період;

- від 09.08.2021 року б/н щодо надання до перевірки пояснень та належним чином завірених копій перинних документів, регістрів бухгалтерського обліку щодо придбання та використання ГІММ в господарській діяльності, на який платником: надано оригінали первинних документів;

- від 09.08.2021 року б/н щодо надання до перевірки завірених належним чином копій договорів та актів надання послуг з оренди приміщень, основних та транспортних засобів, на який платником надано оригінали первинних документів;

- від 09.08.2021 року б/н щодо надання до перевірки завірених належним чином копій договорів на виконання субпідрядних робіт по договору №25/06-20 від 25.06.2020 укладеного з ТОВ "Комфорт Буд Сервіс" (), а також первинні бухгалтерські документи по взаємовідносинам із зазначеним СГД за весь період проведених операцій, на який платником надано оригінали первинних документів;

- від 17.08.2021 року б/н щодо надання до перевірки завірених належним чином копій по взаємовідносинам з ПП "Автомагістраль" (код за ) згідно договору №20/04/СП1 від 20.04.2021 на виконання субпідрядних робіт в термін до 15-00 години 17.08.2021,на який платником не надано відповідь;

- від 17.08.2021 року б/н щодо надання до перевірки завірених належним чином копій по взаємовідносинам з ТОВ "Комфорт Буд Сервіс" (код за ) в термін до 15-00 години 17.08.2021, на який платником не надано відповідь;

- від 17.08.2021 року б/н щодо надання до перевірки завірених належним чином копій по взаємовідносинам з ТОВ "Інженерно-будівельна компанія "Будальянс" (код за ЄДР1ЮУ 42459085) з поставки щебенево-піщаної суміші фракції 0,05-40 мм в термін до 15-00 години 17.08.2021, на який платником не надано відповідь.

В даному випадку, судова колегія звертає увагу на той факт, що податковий орган, направляючи три запити в останній день перевірки, а саме 17.08.2022, діяв поза межами прав, наданих Податковим кодексом України, оскільки дана обставина позбавляє платника податків вчасно надати необхідні до перевірки документи.

Натомість, як доведено представником позивача, товариством було вчасно надано відповіді на всі запити відповідача, які були надіслані останнім 17.08.2021 року на офіційну електронну адресу ГУ ДПС в Житомирській області.

Дані факти позивачем було зазначено в заперечені на акт перевірки, відмовляючи в задоволенні якого, Головне управління ДПС у Житомирській області посилалось саме на відсутність копій первинних документів, при тому, що жоден запит не містив інформації щодо підстав надання копій первинних документів.

Натомість, як підтверджується матеріалами справи, ТОВ «Укр-Дор-Сервіс» надавало до заперечення додаткові документи, які не були надані в ході перевірки, оскільки в ході проведення останньої ревізорами не аргументувалась необхідність в таких документах.

Таким чином, судова колегія доходить до переконання про порушення відповідачем процедури отримання необхідної інформації від платника податку.

Щодо висновків суду першої інстанції про заниження позивачем податкових зобов`язань на вартість послуг по експлуатаційному утримання доріг загального користування державного значення, колегія суддів відзначає наступне.

Як встановлено в ході розгляду справи, між позивачем та ПП "Автомагістраль" укладено договір субпідряду від 20.04.2021 № 20/04/СП 1 з послуг на обслуговування наземних видів транспорту (послуги з експлуатаційного утримання автомобільних доріг загального користування державного значення Житомирської області протяжністю 107,7 км) (а.с.100-108 т.1).

Субпідрядник зобов`язувався у порядку та на умовах, визначених договором надати послуги: 63710000/9. Послуги з обслуговування наземних видів транспорту (послуги з експлуатаційного утримання автомобільних загального користування державного значення Житомирської області протяжністю 107,7 км), за рахунок коштів державного бюджету та в обумовлений договором термін. Генпідрядник зобов`язується прийняти надані послуги після перевірки фізичних та вартісних показників та сплатити їх вартість по мірі надходження коштів, передбачених на ці цілі.

Розрахунки за надані послуги проводяться Генпідрядником шляхом поетапної оплати при надходженні коштів з державного бюджету від Замовника.

Генпідрядник здійснює платежі за надані послуги на підставі акту наданих послуг (форма № КБ-2в), довідки про вартість наданих послуг (форма № КБ-3) підписаних уповноваженими представниками Сторін складених у відповідності з положеннями чинних ДСТУ та СОУ, за умови надходження коштів від Замовника за Основним Договором.

Акти наданих послуг (форма Ns КБ-2в), довідки про вартість наданих послуг (форма № КБ-3) наданих послуг готує Субпідрядник і передає для підписання уповноваженому представнику Генпідрядника у строк не пізніше ніж за п`ять днів до кінця звітного місяця, або поетапної оплати наданих послуг. Представник Генпідрядника протягом п"яти робочих днів, відповідно до погодженого Сторонами графіку здачі виконаних обсягів послуг, перевіряє надання послуг згідно представленого акту і підписує його в частині фактично наданих послуг, в межах виділених бюджетних асигнувань.

Приймання послуг здійснюється відповідно до фактичного періоду їх виконання.

Субпідрядник надає Генпідряднику не пізніше 20 числа звітного місяця в друкованому та електронному вигляді наступну документацію:

- акти приймання виконаних наданих послуг (форма № КБ-2в);

- довідки про вартість наданих послуг та витрати (примірна форма № КБ-3);

- підсумкові відомості ресурсів (сортування матеріалів якої виконано за найменуванням з посиланням у примітці на номер видаткової накладної, калькуляції, акту наданих послуг, договорів оренди, тощо);

- виконавчу документацію на обсяг наданих послуг, паспорти на обладнання та ін.

Генеральний підрядник зобов`язаний приймати надані послуги згідно з Актом прийняття виконаних робіт (ф.№ КБ-3).

Відповідно акту приймання виконання будівельних робіт (форма № КБ-2в) за травень 2021 року робіт було виконано на загальну суму 819171,24 грн., в т.ч. ПДВ 136 448,5 грн.

Стосовно ТОВ "Комфорт Буд Сервіс", то в даному випадку, як слідує з матеріалів справи, позивачем було укладено з останнім три ідентичні договори: від 25.06.2020 № 25/06-20-2 "Про надання послуг субпідряду з експлуатаційного утримання доріг загального користування місцевого значення Житомирської області", від 25.06.2020 № 25/06-20-1 "Про надання послуг субпідряду з експлуатаційного утримання доріг загального користування місцевого значення Житомирської області" та від 25.06.2020 № 25/06-20-3 "Про надання послуг субпідряду з експлуатаційного утримання доріг загального користування місцевого значення Житомирської області".

Відповідно до вказаних договорів субпідрядник зобов`язувався у порядку та на умовах, визначених договорами, своїми силами та засобами на власний ризик надати послуги з експлуатаційного утримання автомобільних доріг загального користування відповідно до умов договорів, нормативно-правових актів, норм та стандартів, згідно з технічними завданнями Генпідрядника та в обумовлений в договорах термінів, а Генпідрядник зобов`язується прийняти надані послуги та сплатити їх вартість по мірі надходження коштів, передбачених на ці цілі, на рахунок Генпідрядника.

Найменування послуг: Послуги з експлуатації утримання автомобільних доріг загального користування місцевого значення Житомирської області, Романівський район, (ДК 021:2015 - 63710000-9 - Послуги з обслуговування наземних видів транспорту).

Розрахунки за надані послуги проводяться Генпідрядником шляхом поетапної оплати при надходженні коштів з державного бюджету від Замовника.

Генпідрядник здійснює платежі за надані послуги на підставі акту наданих послуг (форма № КБ-2в), довідки про вартість наданих послуг (форма № КБ-3) підписаних уповноваженими представниками Сторін складених у відповідності з положеннями чинних ДСТУ та СОУ, за умови надходження коштів від Замовника за Основним Договором.

Акти наданих послуг (форма Ns КБ-2в), довідки про вартість наданих послуг (форма № КБ-3) наданих послуг готує Субпідрядник і передає для підписання уповноваженому представнику Генпідрядника у строк не пізніше ніж за п`ять днів до кінця звітного місяця, або поетапної оплати наданих послуг. Представник Генпідрядника протягом п"яти робочих днів, відповідно до погодженого Сторонами графіку здачі виконаних обсягів послуг, перевіряє надання послуг згідно представленого акту і підписує його в частині фактично наданих послуг, в межах виділених бюджетних асигнувань.

Акти приймання наданих послуг готує Субпідрядник і передає їх для підписання Генпідряднику у строк не пізніше 20-го числа звітного місяці.

Субпідрядник надає Генпідряднику не пізніше 20 числа звітного місяця в друкованому та електронному вигляді наступну документацію:

- акти приймання виконаних наданих послуг (форма № КБ-2в);

- довідки про вартість наданих послуг та витрати (примірна форма № КБ-3);

- підсумкові відомості ресурсів (сортування матеріалів якої виконано за найменуванням з посиланням у примітці на номер видаткової накладної, калькуляції, акту наданих послуг, договорів оренди, тощо);

- виконавчу документацію на обсяг наданих послуг, паспорти на обладнання та ін.

Генеральний підрядник зобов`язаний приймати надані послуги згідно з Актом прийняття виконаних робіт (ф.№ КБ-2в).

Загальна сума наданих послуг ТОВ "КОМФОРТ БУД СЕРВІС" в травні 2021 року склала 2 737 195,2 грн. в т.ч. ПДВ.

Так, на переконання податкового органу позивачем не включено до складу податкових зобов`язань надані послуги та виконані роботи по договорах з Генпідряднкиками ПП "Автомагістраль" в розмірі 136448,50 грн. та ТОВ "Комфорт Буд Сервіс" в розмірі 346049,5 грн., оскільки акти приймання виконаних будівельних робіт (форма № КБ-2В) та довідки про вартість виконаних будівельних робіт (КБ-3В) за травень 2021 року не містили дати узгодження актів.

Надаючи оцінку вказаному, судова колегія приймає до уваги доводи апелянта, що порядок укладення та виконання договорів підряду на проведення робіт з нового будівництва, реконструкції, реставрації та капітального ремонту об`єкта будівництва визначені "Загальними умовами укладення та виконання договорів підряду в капітальному будівництві", затвердженими постановою КМУ від 01.08.2005 року № 668 (далі - Умови) .

Відповідно до пунктів 89-91 Умов, після одержання повідомлення підрядника про готовність до передачі закінчених робіт (об`єкта будівництва) замовник зобов`язаний негайно розпочати їх приймання.

Фінансування витрат на організацію приймання закінчених робіт (об`єкта будівництва) покладається на замовника, якщо інше не встановлено договором підряду, за винятком додаткових витрат, що виникли з вини підрядника.

Передача виконаних робіт (об`єкта будівництва) підрядником і приймання їх замовником оформлюється актом про виконані роботи.

Відповідно до п. 98 Умов оплата за виконані роботи проводиться у порядку, визначеному договором підряду. Договором підряду може бути передбачено, що оплата виконаних робіт проводиться після прийняття замовником закінчених робіт (об`єкта будівництва) або поетапно проміжними платежами в міру виконання робіт. У договорі підряду сторони можуть передбачати надання замовником авансу з визначенням порядку його використання.

Розрахунки за виконані роботи проводяться на підставі документів про обсяги виконаних робіт та їх вартість. Документи про виконані роботи та їх вартість складаються і підписуються підрядником та передаються замовнику. Замовник перевіряє ці документи і в разі відсутності зауважень підписує їх. Після підписання документів замовник зобов`язаний оплатити виконані роботи.

Порядок подання підрядником документів про обсяги і вартість виконаних робіт, проведення перевірки їх достовірності, підписання та оплати замовником визначається у договорі підряду.

Так, у договорі, укладеному позивачем з ТОВ «Комфорт Буд Сервіс», Генпідрядник здійснює платежі за надані послуги на підставі акту наданих послуг (форма КБ-2В), довідки про вартість наданих послуг (форма КБ-ЗВ), підписаних уповноваженими представниками Сторін, складених відповідно з положення чинних ДСТУ та СОУ, за умови надходження коштів від Замовника за Основним Договором.

Як встановлено судом, на підставі наявних в матеріалах справи доказів, роботи по договору, укладеному з ТОВ "Комфорт Буд Сервіс" виконувались позивачем у період з 01.05.2021 року по 31.05.2021 року і станом на 31.05.2021 року не були прийняті Замовником та обліковувалися на рахунку 39 «Витрати майбутніх періодів». Остаточно вказані роботи були прийняті 06.08.2021 року та передані до оплати в повному об`ємі. Оплата була проведена 17.05.2021 року двома платежами, що засвідчується платіжними дорученнями №1576 від 17.05.2021 року на суму 423171,60 грн., в тому числі ПДВ 70528,60 грн., та №1577 від 17.05.2021 року на суму 38204,0 грн., в тому числі ГІДВ 39700.80 грн.

Аналогічна ситуація і з правовідносинами стосовно ПП "Автомагістраль", оскільки як вбачається з наявних доказів, відповідно до актів виконаних будівельних робіт форми КБ-2В, роботи за травень 2021 року прийнято ПП «Автомагістраль» лише 02.07.2021 року, а вартість робіт обліковувало в ДТ рахунка 39 «Витрати майбутніх періодів».

На переконання судової колегії, всі вище перелічені факти свідчать про правильність нарахування позивачем податкових зобов`язань по контрагентах ТОВ "Комфорт Буд Серівс" та ПП «Автомагістраль».

При цьому, належним чином завірені копії актів виконаних будівельних робіт форми КБ-2В за травень 2021 року та листи-повідомлення було надано позивачем до суду першої інстанції, однак вони залишені останнім без належної уваги.

При цьому, судова колегія зауважує, що в розрізі спірних правовідносин акти виконаних будівельних робіт форми КБ-2В та довідки про вартість виконаних будівельних робіт форми КБ-ЗВ не можуть слугувати показником для визначення дати виникнення зобов`язань, оскільки першою подією була оплата послуг, а самі акти не прийняті замовником.

Окрім того, суд апеляційної інстанції враховує, що у податковій декларації з податку на додану вартість за липень 2021 року в рядку 1.1 "Операції на митній території України, що оподатковуються за основою ставкою" позивачем задекларовано показник в сумі 401056 грн. У реєстрі виданих та отриманих податкових накладних за липень 2021 року зазначено усього за звітній період податкових зобов`язань в сумі 401055,67 грн., з яких 136528,26 грн. ПП "Автомагістраль", дата складання податкової накладної 02.07.2021 року №1.

Також, у податковій декларації з податку на додану вартість за липень 2021 року в рядку 1.1 "Операції на митній території України, що оподатковуються за основою ставкою" позивачем задекларовано показник в сумі 1164549 грн. У реєстрі виданих та отриманих податкових накладних за липень 2021 року зазначено всього за звітній період податкових зобов`язань в сумі 1164549 грн., з яких 456199,20 грн. ТОВ "Комфорт Буд Сервіс", дата складання податкової накладної 06.08.2021 року №7, №8 та №9.

Таким чином, позивачем включено до складу податкових зобов`язань всю суму по взаємовідносинах з ПП "Автомагістраль" та ТОВ "Комфорт Буд Сервіс" у липні 2021 року та у серпні 2021 року. Тобто зобов`язання були включені по даті прийняття робіт та відповідно сплачено податкові зобов`язання, а тому повторне включення вказаних сум до складу податкових зобов`язань за травень 2021 року, як того вимагає відповідач, призведе до подвійного оподаткування позивача.

Вказані обставини в повному обсязі підтверджуються наданими апелянтом суду податковими деклараціями за липень та серпень 2021 року, а також реєстрами виданих та отриманих податкових накладних за липень та серпень 2021 року.

Судова колегія зауважує, що вказані документи не вперше надані апелянтом, оскільки відповідно до квитанції №2 декларація з податку на додану вартість за липень 2021 року була подана товариством 20.08.2021 року за реєстраційним № ДПС України, а декларація з податку на додану вартість за серпень 2021 року - 20.09.2021 року за реєстраційним номером .

Окрім того, судова колегія заперечує правомірність відзначення в Акті перевірки про факт відображення позивачем послуг по актах виконаних будівельних робіт в складі доходів, оскільки обсяг доходів, їх склад та правильність формування взагалі не були предметом перевірки.

В даному випадку ступінь завершеності операції в частині визначення доходів не має жодного відношення до визначення дати виникнення податкових зобов`язань з податку на додану вартість, яка чітко визначається Податковим кодексом України.

Щодо завищення норм витрат палива по окремим автомобілях, суд апеляційної інстанції відзначає наступне.

Як було встановлено в ході розгляду справи, всі транспорті засоби, які використовуються позивачем обладнані спеціальним пристроєм, який фіксує пройдений відповідним автотранспортним засобом шлях за день.

Зі змісту акту перевірки вбачається, що позивачем завищено базові лінійні норми витрат палива. При цьому, згідно Наказу №43 від 10.02.1998 року «Про затвердження Норм витрат палива і паливно мастильних матеріалів на автомобільному транспорті», а саме п. 1.1 даного Наказу, для автомобілів встановлюються такі види норм витрат палива:

- базова лінійна норма на пробіг автомобіля - на 100 км;

- норма на виконання транспортної роботи (враховує додаткові витрати палива при русі автомобіля з вантажем) - на 100 тонно-кілометрів (тат);

- норма на одну тонну спорядженої маси Нк (враховує додаткові витрати палива при зміні спорядженої маси автомобіля, причепа або напівпричепа);

- норма на їздку з вантажем (враховує збільшення витрат палива, пов`язане з маневруванням та виконанням операцій завантаження і розвантаження) - на одну їздку;

- норма на пробіг при виконанні спеціальної роботи - на 100 км;

- норма на роботу спеціального обладнання, встановленого на автомобілях, - на годину або на виконану операцію;

- базова норма на роботу автономного (незалежного) обігрівача - на одну годину його роботи.

Норма на маневрування у місцях завантаження і розвантаження та виконання операцій з розвантаження, застосовується для автомобілів-самоскидів і автопоїздів з самоскидальними кузовами та враховує збільшення витрат палива, пов`язане з маневруванням у місцях завантаження і розвантаження та виконанням операції з розвантаження. Вказана норма встановлена на кожну поїздку з вантажем.

Також, відповідно до Наказу Міністерства транспорту України №43 від 10.02.1998 "Про затвердження норм витрат палива і паливно мастильних матеріалів на автомобільному транспорті», норми витрат палива підвищуються, а саме :

- відповідно до п. 3.1.5 Наказу №43, робота, яка потребує частих зупинок (в середньому більше, ніж одна зупинка на один кілометр пробігу), у тому числі технологічних зупинок, пов`язаних із завантаженням і розвантаженням та поїздки на короткі відстані (до 5 км) з тривалими перервами між поїздками (одна година і більше) - 10%;

- відповідно до п. 3.1.6 Наказу №43, під час виконання робіт, що потребують понижених швидкостей (до 20 км/год.) у задовільних дорожніх умовах (перевезення великогабаритних, вибухонебезпечних, скляних, крихких та інших подібних вантажів, а разі тимчасового ускладнення руху, обумовленого проведенням дорожніх їх робіт тощо) - до 10%;

- відповідно до п. 3.1.13 Наказу №43, на підтримання прийнятних (комфортних) температурних умов у салоні автомобіля, а також забезпечення належної оглядовості тощо залежно від фактичної температури повітря навколишнього середовища використовують базові значення надбавки.

Всі вищезазначені норми та відповідні коригуючі коефіцієнти передбачено наказами №3/1 від 02.01.2020 року, №55 від 01.08.2020 року та №1 від 02.01.2021 року та є такими, що пов`язані із виконанням господарської діяльності товариства - надання послуг по експлуатаційному утриманню доріг загального користування державного значення.

До того ж, як встановлено судом апеляційної інстанції, в подорожніх листах, наданих позивачем до матеріалів справи, чітко зазначено, яку саме роботу виконував той чи інший транспортний засіб.

Натомість, відповідачем вказані обставини враховано не було, а запит стосовно надання відповідних пояснень з даного питання на адресу позивача не надсилався.

Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає безпідставним висновок суду першої інстанції про відсутність документального підтвердження використання позивачем списаного пального у господарських операціях понад затверджені норми, і як наслідок заниження останнім податкових зобов`язань з податку на додану вартість за травень 2021 року в сумі 4202грн.

Щодо завищення податкового кредиту по взаємовідносинах позивача з контрагентом ТОВ "ІБК "Будальянс", судова колегія відзначає наступне.

Як встановлено в ході розгляду справи та не заперечувалось сторонами, між ТОВ "Укр-Дор-Сервіс" (покупець) та ТОВ "ІБК "Будальянс" (продавець) укладено договір поставки від 24.05.2021 року №24/05-21, згідно умов якого постачальник зобов`язувався передати у власність покупця щебенево-піщану суміш фракції 0,05-40 мм відповідно до договору, а покупець зобов`язувався прийняти та здійснити оплату замовленої продукції.

Загальна сума договору складається з суми вартості обсягів поставок, відповідно до видаткових накладних, транспортних документів.

Основою для оплати є видаткові накладні на товар.

Ціна і загальна вартість продукції, що поставляється на підставі відповідної заявки покупця визначаються в рахунку фактурі, який є невід`ємною частиною договору. Оплата вартості продукції здійснюється згідно виставленої постачальником накладної (а.с.231 т.1).

Також, між позивачем і ТОВ "ІБК "Будальянс" підписувався попередній договір на відпуск товарів від 15.04.2021 №15/04/2021 з аналогічними умовами (а.с. 229 т.1).

Додатком №1 до договору від 24.05.2021 року №24/05-21 є специфікація до договору від 15.04.2021 №15/04/2021 (а.с.232 т.1).

Надаючи оцінку правовідносинам між позивачем та ТОВ "ІБК "Будальянс", суд першої інстанції дійшов висновку, що первинні документи свідчать про те, що оформлені між ТОВ "Укр-Дор-Сервіс" та ТОВ "ІБК "Будальянс" документи не підтверджують здійснення господарських операції між цими товариствами в зазначених обсягах, з не ідентифікованого кар`єру, не ідентифікованого походження піщано-щебеневої суміші, а тому дозволяють зробити висновки щодо недбалого документального оформлення господарської операції при складанні первинних документів та відображенні їх в регістрах бухгалтерського обліку і фінансовій звітності.

Судова колегія не погоджується з вказаним висновком, з огляду на наступне.

Як встановлено в ході апеляційного перегляду справи, з метою виконання умов договору від 15.04.2021 №15/04/2021 виписувались заявки на постачання товару (а.с.5-27 т.2).

До матеріалів справи позивачем долучено акти приймання-передачі щебенево-піщаної суміші фр. 0,05-40, складені на виконання умов договору від 15.04.2021 №15/04/2021 (а.с.233-250 т.1, а.с. 1-4 т.2), заявки на постачання продукції (а.с.3-27 т.2), подорожні листи вантажного автомобіля та товарно-транспортні накладні (а.с. 5-520 т.2, а.с.1-17 т.3).

На виконання договору №24/05-21 від 24.05.2021 ТОВ "ІБК "Будальянс" виписана видаткова накладна від 31.05.2021 №131 на постачання 7000 т. щебенево-піщаної суміші та податкова накладна №191 від 31.05.2021, яка визнана судом першої інстанції такою, що виписана в порушення норм п.201.7. ст.201 ПК України.

Судова колегія не погоджується з вказаним висновком суду та звертає увагу на той факт, що для визначення дати виникнення податкових зобов`язань застосовується правило першої події (п. 187.1 ПК України).

Відповідно до п. 201.4 ст. 201 ПК України податкова накладна складається у день виникнення податкових зобов`язань продавця.

В той же час, п. 15 Порядку №1379 «Порядок заповнення податкової накладної», затвердженого наказом Мінфіну від 01.11.2011 р. №1379, визначено умови, за виконання яких продавець може виписати зведену ПН. Зокрема, законодавцем визначено, що у разі здійснення постачання товарів/послуг. постачання яких має безперервний або ритмічний характер при постійних зв`язках із покупцем. покупцю може бути виписана зведена податкова накладна виходячи із визначеної у договорі періодичності оплати поставлених товарі в/послуг (один раз на п`ять днів; один раз на десять днів тощо), але не рідше одного разу на місяць і не пізніше останнього дня місяця. При цьому до зведеної податкової накладної обов`язково додається реєстр товаротранспортних накладних чи інших відповідних супровідних документів, згідно з якими здійснено постачання товарі в/послуг

Наразі, оскільки нормами ПК України поняття зведеної ПК не розкрито, тому застосуванню підлягають загальні вимоги ст. 201 ПК України та Порядку №1379, зі змісту яких вбачається, що виписування зведеної ПН не є обов`язком, а радше правом продавця.

Окрім того, судом першої інстанції залишено поза увагою той факт, що вказана податкова накладна зареєстрована ТОВ «ІБК Будальян» в ЄРПН, а оплата за отриманий товар була проведена позивачем у повному обсязі 12.08.2021 року, що підтверджується долученим до матеріалів позовної заяви платіжним дорученням за серпень 2021 року.

Стосовно кількості перевезеної щебенево-піщаної суміші, яка відповідно до ТТН становить 5472,5 тн, а відповідно до видаткової накладної - 7000 тн, то судова колегія приймає до уваги доводи апелянта, що відповідно до Звітів про витрати основних матеріалів у будівництві в співставленні з виробничими нормами за травень 2021 року та Актів приймання виконаних будівельних робіт за травень 2021 року, а також підсумкових відомостей ресурсів, позивачем списано у виробництво щебеневу суміш в кількості 9959,45 тонн. В підсумкових відомостях ресурсів списання щебеневої суміші зазначено в м.куб, натомість в Звітах про витрати основних матеріалів зазначається як в м.куб. так і в тонах. Залишок щебеневої суміші за даними бухгалтерського обліку станом на 31.05.2021 року становив 2100,55 тонн.

Враховуючи вищевикладене, придбана у TOB «ІК «Будальянс» щебенева суміш є відображенням господарської операції, оскільки дана суміш оприбуткована на склад позивача, що відповідно відображено у бухгалтерському обліку наступною кореспонденцією рахунків :

Дт.201/Кт631- 758333,33 грн.- оприбутковано щебеневу суміш;

Дт 641/Кт631- 151666,70 грн.- відображено ПДВ по податковій накладній.

В подальшому, згідно Звітів про витрати основних матеріалів у будівництві, суміш в кількості 5140,3 тонн списана у будівництво, що відповідно відображено в бухгалтерському обліку кореспонденцією рахунків Дт 23/Кт 201.

Так, згідно актів приймання виконаних будівельних робіт форми КБ-2В, вартість щебеневої суміші перевиставляється Замовнику та відповідно використовується у господарській діяльності товариства.

Що стосується підпису водіїв, які отримували товар, то судова колегія зауважує, що на зворотній стороні ТТН зазначено ініціали та підпис уповноваженої особи. Крім того, в актах приймання передачі товару є підписи уповноважених осіб як Постачальника так і Покупця. Також, на зворотній стороні ТТН вказується найменування вантажу та маса брутто.

В даному випадку, судова колегія зауважує, що навіть відсутність транспортних документів на перевезення товарно - матеріальних цінностей з наслідками формування бази оподаткування податком на прибуток та ПДВ не є обов`язковими при оподаткуванні операцій за договорами купівлі - продажу або поставки. Вказані документи є обов`язковими при оподаткуванні операцій за договорами перевезення, а отже, відсутність у суб`єкта господарювання товарно - транспортних накладних не може бути самостійним доказом безтоварності господарських операцій.

Як було з`ясовано, перевезення товару здійснювалося власним автотранспортом позивача, а отже ТТН також було складено позивачем. До того ж, позивачем також надавались суду та податковому органу подорожні листи, які містять інформацію щодо виконаних робіт по перевезенню товару, а саме щодо показників спідометра, які враховувались при списані ПММ. Норми списання ПММ також перевірялася в ході перевірки.

Одним із аргументів контролюючого органу в частині порушення щодо завищення податкового кредиту по взаємовідносинах з ТОВ «ІБК «Будальянс» є відсутність документів, що підтверджують якість продукції та її походження. Однак, суд апеляційної інстанції відхиляє останні, оскільки зі змісту акту перевірки вбачається, що самими ревізорами відзначений факт надання позивачем в ході проведення перевірки паспортів якості, отриманих в свій час від ТОВ «Стоун Хендж».

Окрім того, судова колегія зауважує, що відповідно до правової позиції Верховного Суду, що міститься в постанові від 21 грудня 2018 року у справі №805/2030/16-а такі документи, як сертифікат походження товару/паспорт якості товару не є первинними у розумінні вимог ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

Щодо відсутності доказів в підтвердження взаємовідносин між ТОВ «ІБК «Будальянс» та його постачальником ТОВ «Стоун Хендж», то судова колегія відзначає, що оформлення чи неналежне оформлення господарських операцій між даними контрагентами ніяким чином не може слугувати інформацією для висновків про господарські відносини між ТОВ «Укр-Дор-Сервіс» та ТОВ «ІБК «Будальянс».

Суд апеляційної інстанції зауважує, що, правовідносини контрагентів із третіми особами у ланцюгах постачання, з якими суб`єкт господарювання не вступав у господарські відносини, самі по собі, за відсутності інших об`єктивних та підтверджених даних про порушення таким суб`єктом податкового законодавства, не можуть бути самостійною та достатньою підставою для висновку про нереальність господарських взаємовідносин.

Для вирішення спорів про наявність податкових наслідків за результатами вчинення господарських операцій є дослідження сукупності обставин та первинних документів, які можуть як підтверджувати, так і спростовувати реальність господарських операцій. Ні податкова інформація щодо контрагентів по ланцюгу постачання, ні відсутність товарно-транспортних накладних при оформленні операцій з постачання товару самі по собі не є самостійними підставами для висновку про нереальність господарських операцій.

Окрім того, як з`ясовано судовою колегією, позивачем до заперечень на Акт перевірки було подано контролюючому органу всі додаткові документи, які під час перевірки не надавались інспекторам, оскільки перевіряючими особами такі не вимагались.

Тобто, в даному випадку, вся сукупність проаналізованих судом апеляційної інстанції документів надавалась також і контролюючому органу, однак залишена останнім без належної уваги.

Колегія суддів звертає увагу, що стан виконання податкових обов`язків визначається виключно дотриманням норм податкового законодавства. В основі оподаткування лежить не волевиявлення осіб у вигляді цивільно-правового правочину, а фактичний рух активів з урахуванням ділової мети такого руху та його зв`язку з господарською діяльністю платника податків. Це випливає з того, що норми податкового законодавства пов`язують формування витрат, що враховуються при обчисленні об`єкта оподаткування та податкового кредиту з фактом придбання товарів з метою використання в господарській діяльності.

Отже, вирішальним значенням при вирішенні питання щодо формування платником податку витрат, що враховуються при обчисленні об`єкта оподаткування, та податкового кредиту має значення не те, які зобов`язання сторони обумовили договором, а те, що вчинив платник податків. З позицій оподаткування не має значення чи має в господарській операції дефект волевиявлення сторін правочину, а має значення господарська операція, що вчинена платником, яка і має бути предметом аналізу в податковому спорі.

Аналіз реальності господарської діяльності повинен здійснюватися на підставі даних податкового, бухгалтерського обліку платника податків та відповідності їх дійсному економічному змісту. При цьому, в первинних документах, які є підставою для бухгалтерського обліку, фіксуються дані лише про фактично здійснені господарські операції.

Оцінивши наявні в матеріалах справи копії первинних документів, колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції, що оформлені між ТОВ "Укр-Дор-Сервіс" та ТОВ "ІБК "Будальянс" документи не підтверджують здійснення господарських операції між цими товариствами в зазначених обсягах.

Зокрема, ч. 2 ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність" визначає, що неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо.

Дослідивши подані позивачем документи до контролюючого органу, судова колегія приходить до висновку, що документи, складені за результатами проведених операцій між позивачем та його контрагентами, містять необхідну для цілей оподаткування інформацію щодо змісту спірних господарських операцій та мають усі необхідні реквізити первинних документів, що дозволяють ідентифікувати учасників цих операцій та встановити факт надання послуг.

Ступінь деталізації опису господарської операції у первинному документі законодавством не встановлена. Умовою документального підтвердження операції є можливість на підставі наявних документів зробити висновок про те, що витрати фактично понесені. Наявність чи відсутність окремих документів, чи відсутність максимальної деталізації виду наданих послуг не перешкоджає прийняттю цих документів до обліку та не є свідченням відсутності виконаних господарських операцій (постанова Верховного суду у складі колегії Касаційного адміністративного суду у справі № 809/2161/14 від 28.11.2018, постанова Верховного суду у складі колегії Касаційного адміністративного суду у справі № 826/7423/16 від 24.05.2019).

Надаючи оцінку встановленим обставинам справи, суд апеляційної інстанції відзначає, що посилання податкового органу на наявну (відображену) в акті інформацію, що була зібрана під час проведення перевірки без надання відповідного документального підтвердження та належного спростування доводів платника податків та наявної первинної документації, не може бути підставою для поставлення під сумнів проведених господарських операцій між платниками податків. Доводи податкового органу мають ґрунтуватись на сукупності доказів, що безспірно підтверджують існування обставин, які виключають право платника на формування податкової звітності.

Жодних доказів про самостійне дослідження контролюючим органом первинних документів платника податку, їх змісту та належності акт перевірки не містить.

Вищенаведених обставин відповідачем належними та допустимими доказами також не спростовано.

Відповідно до пункту 38 рішення від 09 січня 2007 року по справі «Iнтерсплав проти України» (заява №803/02) ЄСПЛ нагадав, що держави мають широкі межі самостійної оцінки у визначенні того, у чому полягає публічний інтерес, оскільки національний законодавчий орган, реалізуючи соціальну та економічну політику, має широке коло повноважень. Однак такі межі оцінювання не є абсолютними, і їх застосування підлягає перегляду органами Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. На думку Суду, коли державні органи володіють будь-якою інформацією про зловживання у системі відшкодування ПДВ, що здійснюються конкретною кампанією, вони можуть вжити відповідних заходів з метою запобігання або усунення таких зловживань. Цей Суд, однак, не прийняв зауваження Уряду України щодо загальної практики з відшкодування ПДВ за відсутності будь-яких ознак, які б вказували на те, що заявник був безпосередньо залучений до таких зловживань.

Таким чином, проаналізувавши встановлені обставини справи у їх сукупності, суд апеляційної інстанції вважає помилковими висновки суду першої інстанції, які зроблені за результатами розгляду даної справи, та, з урахуванням приписів ч. 2 ст. 77 КАС України, резюмує, що відповідачем не було доведено правомірність оскаржуваних податкових повідомлень-рішень, що свідчить про їх протиправність та необхідність скасування.

Крім цього, згідно із ч. 2 ст. 6 КАС України та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» передбачено застосування судами Конвенції та практики ЄСПЛ як джерела права.

Так, у п. 58 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

З огляду на вищевикладене, доводи апеляційної скарги є суттєвими і складають підстави для висновку про порушення судом норм матеріального і процесуального права, висновки, викладені у рішенні суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, через що судове рішення підлягає скасуванню з прийняттям нового, яким адміністративний позов слід задовольнити.

Відповідно до ч. 6 ст. 139 КАС України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

Частиною 1 ст.139 КАС України визначено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Як свідчать матеріали справи, позивач за подання позову до суду першої інстанції, згідно платіжного доручення №27 від 24.12.2021 року, сплатив судовий збір у розмірі 9575,5 грн.

За подання апеляційної скарги, згідно з платіжним дорученням №2656 від 09.01.2023 року, що міститься у матеріалах справи, сплачено судовий збір у розмірі 14363,25 грн.

Таким чином, апелянт поніс судові витрати у вигляді сплаченого судового збору у сумі 23938,75 грн., які підлягають стягненню з Головного управління ДПС у Житомирській області, як відповідача у справі.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Укр-Дор-Сервіс" задовольнити повністю.

Рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 01 грудня 2022 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Укр-Дор-Сервіс" до Головного управління ДПС у Житомирській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень скасувати.

Прийняти нову постанову, якою позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Укр-Дор-Сервіс" задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення №2 та №2 від 28.09.2021 року, винесенні Головним управлінням ДПС у Житомирській області, в частині завищення від`ємного значення з ПДВ, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду (рядок 21 Декларації з ПДВ за травень 2021) на суму 189448,00 грн., та заниження позитивного значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду, яке сплачується до державного бюджету (рядок 18 Декларації з ПДВ за травень 2021) в сумі 448919,00.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Укр-Дор-Сервіс" за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Житомирській області сплачену суму судового збору за подання позовної заяви та апеляційної скарги в розмірі 23 938,75 грн.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 04 травня 2023 року.

Головуючий Біла Л.М.

Судді Гонтарук В. М. Матохнюк Д.Б.