Справа № 440/1401/23
Суддя: С.О. Удовіченко
Дата ухвалення: 2023-05-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 травня 2023 року м. ПолтаваСправа № 440/1401/23

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Удовіченка С.О.,

за участю:

секретаря судового засідання Березіної С.Ю.,

представника позивача Смольського Ю.С.,

представника відповідача Стець А.О.,

розглянув у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Єристівський гірничо-збагачувальний комбінат" до Східного Міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Єристівський гірничо-збагачувальний комбінат" (далі по тексту - ТОВ "Єристівський ГЗК" / позивач) звернулося до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Східне Міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків Державної податкової служби (далі по тексту - Східне Міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків / відповідач) в якому просить визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Східного Міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків Державної податкової служби від 20 січня 2023 року № 0000/62/5001, № 0000/63/5001, № 0000/64/5001.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що товариство придбало товари у постачальників: ТОВ "НВО "Рема" та ТОВ "Вепа". Реальність господарських операцій з цими постачальниками повністю підтверджена документами, наданими до перевірки: рахунками-фактурами, видатковими накладними, прибутковими ордерами, платіжними дорученнями, товарно-транспортними накладними тощо. Зазначено, що висновки контролюючого органу базуються лише на припущеннях та неповній інформації податкової бази по спірним контрагентам. За доводами позивача, ці висновки, зроблені в акті перевірки, не доводять відсутності господарських операцій.

Товариством також наведено, що позивачем задекларовано податковий кредит у взаємовідносинах з ТОВ "ЕМЗ-Монтаж" та ТОВ "Торгова Група "Промтехсервіс". Реальність господарських операцій не ставиться під сумнів перевіряючими, натомість з висновків акта перевірки вбачається, що ТОВ "Єристівський ГЗК" не має права на отримання бюджетного відшкодування на суму від`ємного значення, сформованого на суму податкового кредиту у взаємовідносинах з вищезазначеними контрагентами, на підставі рішень комісії регіонального рівня №№ 45390 від 01 вересня 2022 року та № 206321 від 20 вересня 2022 року про відповідність платника податків критеріям ризиковості (критерії ризиковості пункт 7 Додатку 4 до Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН). Рішення Комісій регіонального рівня прийнято відповідно до пункту 6 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН, затвердженого постановою КМУ від 11 грудня 2019 за №1165. За твердженням позивача, не може бути підставою для позбавлення ТОВ "Єристівський ГЗК" бюджетного відшкодування посилання контролюючого органу на рішення комісій регіонального рівня, оскільки така інформація носить виключно інформативний характер та не є належним доказом у розумінні процесуального Закону.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 20 лютого 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрити провадження в адміністративній справі 440/1401/23, вирішено справу розглядати за правилами загального позовного провадження.

07 березня 2023 року до Полтавського окружного адміністративного суду надійшов відзив відповідача на позов. У відзиві відповідач проти задоволення позовних вимог заперечував вказуючи на правомірність оскаржуваних податкових повідомлень-рішень. Зазначив, що в ході документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ "Єристівський ГЗК" встановлено порушення норм Податкового кодексу України (т.1 а.с. 113-128).

07 березня 2023 року до Полтавського окружного адміністративного суду надійшло клопотання Східного Міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про проведення розгляду справи в режимі відеоконференції (т.2 а.с. 1-5).

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 13 березня 2023 року заяву відповідача про участь представника Східного Міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків Державної податкової служби про участь представника Східного Міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків Державної податкової служби у засіданні в режимі відеоконференції у справі за позовом ТОВ "Єристівський ГЗК" до Східного Міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків Державної податкової служби про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень - задоволено, вирішено розгляд справи проводити в режимі відеоконференції.

20 березня 2023 року до Полтавського окружного адміністративного суду надійшла відповідь ТОВ "Єристівський ГЗК" на відзив. У відповіді на відзив позивач наполягав на правомірності своїх вимог, вказуючи, що реальність господарських операцій із ТОВ "НВО "Рема" та ТОВ "Вепа" підтверджена первинними документами, а бюджетного відшкодування на суму від`ємного значення сформовано на суму податкового кредиту по податковим накладним, які зареєстровані в Єдиному державному реєстрі податкових накладних (т.3 а.с. 1-10).

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 18 квітня 2023 року закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав.

Представник відповідача у судовому засіданні проти задоволення позову заперечував.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, вивчивши та дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступні обставини та відповідні правовідносини.

Судом встановлено, що ТОВ "Єристівський ГЗК" () зареєстровано як юридична особа (т.1 а.с. 95-100).

Основний вид економічної діяльності: 07.10 Добування залізних руд.

У період з 25 жовтня 2022 року по 23 листопада 2022 року, на підставі підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20, підпункту 78.1.8 пункту 78.1 статті 78, пункту 79.2 статті 79, підпункту 69.2 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX Податкового кодексу України, з урахуванням Указу Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року №2102-ІХ (зі змінами, внесеними Указом від 14 березня 2022 року №133/2022, затвердженого Законом України від 15 березня 2022 року №2119-ІХ, Указом від 18 квітня 2022 року №259/2022, затвердженого Законом України від 21 квітня 2022 року №2212-ІХ та Указом від 17 травня 2022 року №341/2022, затвердженого Законом України від 22 травня 2022 року №2263-ІХ) та наказу Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків від 20 жовтня 2022 року №105-п "Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ "Єристівський ГЗК", проведено документальну позапланову невиїзну перевірку позивача з питань законності декларування від`ємного значення податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис. грн по деклараціям з податку на додану вартість за червень 2022 року (вх. № від 19 липня 2022 року), липень 2022 року (вх. № від 19 серпня 2022 року), серпень 2022 року (вх. № від 19 вересня 2022 року).

За результатами документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ "Єристівський ГЗК" з питань законності декларування від`ємного значення податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис. грн по деклараціям з податку на додану вартість за червень 2022 року (вх. № від 19 липня 2022 року), липень 2022 року (вх. № від 19 серпня 2022 року), серпень 2022 року (вх. № від 19 вересня 2022 року), Східним міжрегіональним управлінням ДПС по роботі з великими платниками податків 30 листопада 2022 року складено Акт № 551/32-00-50-01/35713283 (т.1 а.с. 9-19).

За висновками Акту № 551/32-00-50-01/35713283 встановлено порушення ТОВ "Єристівський ГЗК":

1. абзацу "а" пункту 198.1, абзацу 1-3 пункту 198.2, абзацу 1, 2 пункту 198.3, пункту 198.6 статті 198, з урахуванням норм пункту 44.1 статті 44 Податкового кодексу України, завищено суму податкового кредиту за липень 2022 року на суму 18020 грн, в наслідок чого порушено:

- пункт 200.1, абзац "в" пункту 200.4 статті 200 розділу V Податкового кодексу України в частині завищення суми від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду за липень 2022 року на суму ПДВ 1 190 грн,

- пункту 200.1, абзацу "б" пункту 200.4 статті 200 розділу V Податкового кодексу України в частині завищення суми від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду за липень 2022 року на суму ПДВ 16 830 грн;

2. абзацу "б" пункту 200.4, абзацу "в" пункту 200.14 статті Податкового кодексу України у ТОВ "Єристівський ГЗК" відсутнє право на бюджетне відшкодування від`ємного значення за:

- червень 2022 року на суму ПДВ 1 156 537 грн,

- липень 2022 року на суму ПДВ 2 684 620 грн,

- серпень 2022 року на суму ПДВ 428 944 грн.

Позивач не погоджуючись із висновками Акту № 551/32-00-50-01/35713283, подав 05 січня 2023 року заперечення №26/01-23 (т.1 а.с. 67-69).

За результатами розгляду вищевказаних заперечень Східне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків листом від 18 січня 2023 року № 321/6/32-00-50-01-12 надало відповідь, в якому зазначило, що висновки Акту перевірки є об`єктивними та обгрунтованими (т.1 а.с. 72-81).

На підставі висновків Акту № 551/32-00-50-01/35713283 Східним міжрегіональним управлінням ДПС по роботі з великими платниками податків 20 січня 2023 року винесено податкові повідомлення-рішення:

- № 0000/62/5002, яким ТОВ "Єристівський ГЗК" зменшено розмір бюджетного відшкодування з податку на додану вартість за липень 2022 року на суму 16 830 грн та застосовано штрафні санкції в розмірі 8 415 грн (т.1 а.с. 57-58),

- № 0000/63/5001, яким ТОВ "Єристівський ГЗК" зменшено суму від`ємного значення при наданні бюджетного відшкодування за червень 2022 року в розмірі 1 156 537 грн, липень 2022 року в розмірі 2684620 грн, серпень 2022 року в розмірі 428944 грн, всього 4 270 101 грн (т.1 а.с. 60-61),

- № 0000/64/5001, яким ТОВ "Єристівський ГЗК" зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість за липень 2022 року в розмірі 1 190 грн (т.1 а.с. 63-64).

Зменшуючи ТОВ "Єристівський ГЗК" розмір бюджетного відшкодування з податку на додану вартість та зменшуючи суму від`ємного значення при наданні бюджетного відшкодування Східне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків виходило з того, що:

" ... проведеним аналізом господарських операцій із ТОВ "НВО "Рема", встановлено неможливість здійснення господарських операцій з ідентифікованим товаром у зв`язку із відсутністю факту (джерела) його законного введення в обіг та/або реального задекларованого виробництва. А саме, відсутність факту реального одержання (купівлі) ТОВ "НВО "Рема" відповідної кількості ідентифікованого товару від інших СГД або в наслідок власного задекларованого виробництва (через відсутність у постачальників ТОВ "НВО "Рема" необхідних умов для виробництва відповідного товару в силу відсутності достатньої кількості персоналу, зареєстрованого відповідного виду господарської діяльності, відсутності придбання необхідної сировини для виробництва зазначеного товару) у досліджуваному та попередніх звітних періодах, засвідчує недійсність (неможливість) формування ним відповідного документу та доказує фіктивність введення в обіг ідентифікованого товару та нереальність здійснення первинного постачання (продажу) в першому ланцюгу. Договори (угоди), укладені між ТОВ "Єристівський ГЗК" та контрагентом - постачальником ТОВ "НВО "Рема" () щодо придбання товарів спрямовані винятково на зменшення бази оподаткування з ПДВ, та не мають під собою розумної, економічно-обґрунтованої, необхідної і достатньої ділової (господарської) мети у зв`язку з обізнаністю підприємства з усіма ключовими моментами на кожному етапі постачання/продажу. Таким чином, на підставі вищевикладеного, в ході проведення перевірки ТОВ "Єристівський ГЗК" під час декларування фінансово-господарських взаємовідносин із контрагентом-продавцем ТОВ "НВО "Рема" , встановлено багатоступеневий ланцюг формування податкового кредиту, до складу якого входять контрагенти, які здійснювали незаконну діяльність та проводили неіснуючі операції з продажу товарів, з метою незаконного формування податкового кредиту, заниження своїх податкових зобов`язань з податку на додану вартість, а також недостовірність даних, відображених у паперових носіях за формою первинних документів, які було надано ТОВ "Єристівський ГЗК" до перевірки, обмін документами при відсутності факту здійснення господарської операції по ланцюгу придбання-постачання товарно-матеріальних цінностей між вищезазначеними контрагентами. За результатами проведеного податкового аналізу фінансово-господарської діяльності контрагентів-постачальників товарно-матеріальних цінностей суб`єктів господарської діяльності "ризикового" сектору економіки - ТОВ "ВІНТЕР СІТІЛАЙН" ТОВ "ТОРГОВИЙ ДІМ МІРТАНА" ТОВ "ТЕХ-С КОМПАНІ" даних податкової звітності неможливо встановити наявність основних засобів, виробничого обладнання, транспортного та торгівельного обладнання, матеріалів (сировини), товарних запасів необхідних для ведення господарської діяльності, також недостатність трудових ресурсів для виробництва продукції по ланцюгу постачання, що дає змогу ставити під сумнів факт здійснення даними суб`єктами господарювання, задекларованих фінансово-господарських взаємовідносин в податкових деклараціях з ПДВ з контрагентом-покупцем ТОВ "НВО "Рема" з подальшою реалізацією на кінцевого-покупця споживача ТОВ "Єристівський ГЗК". Встановлено відсутність сплати ПДВ до бюджету у відповідному розмірі по ланцюгу придбання продукції.

За відсутності факту підтвердження придбання товару відповідні суми не можуть включатися до складу податкового кредиту в деклараціях з податку на додану вартість навіть за наявності формально складених, але недостовірних документів або сплати грошових коштів ... .

... проведеним аналізом господарських операцій із ТОВ "Вепа", встановлено неможливість здійснення господарської операції з товаром у зв`язку з відсутністю факту (джерела) його законного введення в обіг та/або реального задекларованого виробництва. А саме відсутність факту реального одержання (купівлі) ТОВ "Вепа" відповідної кількості ідентифікованого товару від інших СГД або в наслідок власного задекларованого виробництва (через відсутність у ТОВ "Вепа" необхідних умов для виробництва відповідного товару в силу відсутності достатньої кількості персоналу, відсутності придбання необхідної сировини для виробництв зазначеного товару) у досліджуваному та попередніх звітних періодах, засвідчує недійсністю (неможливість) формування ним відповідного документу та доказує фіктивність введення в обіг ідентифікованого товару та нереальність здійснення первинного постачання (продажу) в першому ланцюгу.

Підсумовуючи викладене, слід зазначити, що договори (угоди), укладені між ТОВ "Єристівський ГЗК" та контрагентом - постачальником ТОВ "Вепа" щодо придбання товар: спрямовані винятково на зменшення бази оподаткування з ПДВ, та не мають під собою розумної економічно-обґрунтованої, необхідної і достатньої ділової (господарської) мети у зв`язку обізнаністю підприємства з усіма ключовими моментами на кожному етапі постачання/продажу.

За відсутності факту підтвердження придбання товару відповідні суми не можуть включатися до складу податкового кредиту в деклараціях з податку на додану вартість навіть за наявності формально складених, але недостовірних документів або сплати грошових коштів ... .

... Комісією регіонального рівня відповідно до пункту 6 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 11 грудня 2019 року за № 1165 прийнято рішення про відповідність платників податків:

- ТОВ "ЕМЗ-МОНТАЖ" () критеріям ризиковості платника податку (пункту 7 Критеріїв ризиковості платника податку) від 01 вересня 2022 року №45390 (Додаток 4 до Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних);

- ТОВ "ТОРГОВА ГРУПА "ПРОМТЕХСЕРВІС" () критеріям ризиковості платника податку (пункту 7 Критеріїв ризиковості платника податку) від 20 вересня 2022 року №206321 (Додаток 4 до Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних);

Враховуючи вищезазначене, згідно з вимогами абз. "б" п.200.4, абз. "в" п.200.14 ст.200 Податкового кодексу України, ТОВ "Єристівський ГЗК" не має права на отримання бюджетного відшкодування на загальну суму 4 270 101,32 грн. по взаємовідносинам з: ТОВ "ЕМЗ-МОНТАЖ" ( (сума 433 219,67 грн.)), та ТОВ "ТОРГОВА ГРУПА "ПРОМТЕХСЕРВІС" ( (сума 3836881,65 грн.)) ...".

Не погодившись з прийнятими податковими повідомленнями - рішеннями від 20 січня 2023 року № 0000/62/5001, № 0000/63/5001, № 0000/64/5001, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Завданням адміністративного судочинства, згідно частини першої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, є захист прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно - правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам та відповідним доводам сторін, суд дійшов таких висновків.

Щодо позовних вимог про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 20 січня 2023 року № 000/62/5001 та № 0000/64/5001, суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту 1.1 Податкового кодексу України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) Податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Положеннями підпункту 14.1.181 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України визначено, що податковий кредит сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Підпунктом 14.1.36 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України передбачено, що господарська діяльність діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Об`єктом оподаткування можуть бути майно, товари, дохід (прибуток) або його частина, обороти з реалізації товарів (робіт, послуг), операції з постачання товарів (робіт, послуг) та інші об`єкти, визначені податковим законодавством, з наявністю яких податкове законодавство пов`язує виникнення у платника податкового обов`язку (пункт 22.1 статті 22 Податкового кодексу України).

Згідно з підпунктом 134.1.1 пункту 134.1 статті 134 Податкового кодексу України об`єктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього Кодексу.

Положеннями пункту 198.1 статті 198 Податкового кодексу України визначено, що до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу; ґ) ввезення товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Пунктом 198.3 статті 198 Податкового кодексу України передбачено, що податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи); ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Згідно з пунктом 198.5 статті 198 Податкового кодексу України платник податку зобов`язаний нарахувати податкові зобов`язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни, встановлені цим Кодексом для такої реєстрації, зведену податкову накладну за товарами/послугами, необоротними активами, придбаними/виготовленими з податком на додану вартість (для товарів/послуг, необоротних активів, придбаних або виготовлених до 1 липня 2015 року, - у разі якщо під час такого придбання або виготовлення суми податку були включені до складу податкового кредиту), у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи призначаються для їх використання або починають використовуватися: а) в операціях, що не є об`єктом оподаткування відповідно до статті 196 цього Кодексу (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 196.1.7 пункту 196.1 статті 196 цього Кодексу) або місце постачання яких розташоване за межами митної території України; б) в операціях, звільнених від оподаткування відповідно до статті 197, підрозділу 2 розділу XX цього Кодексу, міжнародних договорів (угод) (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 197.1.28 пункту 197.1 статті 197 цього Кодексу та операцій, передбачених пунктом 197.11 статті 197 цього Кодексу); в) в операціях, що здійснюються платником податку в межах балансу платника податку, у тому числі передача для невиробничого використання, переведення виробничих необоротних активів до складу невиробничих необоротних активів; г) в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку (крім випадків, передбачених пунктом 189.9 статті 189 цього Кодексу).

У пункті 198.6 статті 196 Податкового кодексу України наведено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями (тимчасовими, додатковими та іншими видами митних декларацій, за якими сплачуються суми податку до бюджету при ввезенні товарів на митну територію України), іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Відповідно до пункту 201.1 статті 201 Податкового кодексу України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

У податковій накладній зазначаються в окремих рядках такі обов`язкові реквізити: а) порядковий номер податкової накладної; б) дата складання податкової накладної; в) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - продавця товарів/послуг; г) податковий номер платника податку (продавця та покупця). У разі постачання/придбання філією (структурним підрозділом) товарів/послуг, яка фактично є від імені головного підприємства - платника податку стороною договору, у податковій накладній, крім податкового номера платника податку додатково зазначається числовий номер такої філії (структурного підрозділу); д) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - покупця (отримувача) товарів/послуг; е) опис (номенклатура) товарів/послуг та їх кількість, обсяг; є) ціна постачання без урахування податку; ж) ставка податку та відповідна сума податку в цифровому значенні; з) загальна сума коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку; і) код товару згідно з УКТ ЗЕД, для послуг - код послуги згідно з Державним класифікатором продукції та послуг; платники податків, крім випадків постачання підакцизних товарів та товарів, ввезених на митну територію України, мають право зазначати код товару згідно з УКТ ЗЕД або код послуги згідно з Державним класифікатором продукції та послуг неповністю, але не менше ніж чотири перших цифри відповідного коду; й) індивідуальний податковий номер.

Згідно з пунктом 201.4 статті 201 Податкового кодексу України платники податку в разі здійснення постачання товарів/послуг протягом періоду, за який складається така податкова накладна, постачання яких має безперервний або ритмічний характер: покупцям - платникам податку - можуть складати не пізніше останнього дня місяця, в якому здійснено такі постачання, зведені податкові накладні на кожного платника податку, з яким постачання мають такий характер протягом періоду, за який складається така податкова накладна, з урахуванням усього обсягу постачання товарів/послуг відповідному платнику протягом такого місяця; покупцям - особам, не зареєстрованим платниками податку, - можуть складати не пізніше останнього дня місяця, в якому здійснено такі постачання, зведену податкову накладну з урахуванням всього обсягу постачання товарів/послуг таким покупцям, з якими постачання мають такий характер, протягом такого місяця.

Перевіряючи правомірність висновків податкового органу щодо відсутності реального характеру господарських операцій між позивачем та контрагентами в оспорюваній сумі, які були покладені в основу акта перевірки, суд зазначає таке.

Відповідно до пункту 44.1 статті 44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Статтею 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" від 16 липня 1999 року №996-XIV (далі Закон України №996-XIV, у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) передбачено, що господарська операція дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства; первинний документ документ, який містить відомості про господарську операцію; фінансова звітність звітність, що містить інформацію про фінансовий стан та результати діяльності підприємства.

Згідно з частинами першою та другою статті 3 Закону України №996-XIV метою ведення бухгалтерського обліку і складання фінансової звітності є надання користувачам для прийняття рішень повної, правдивої та неупередженої інформації про фінансовий стан та результати діяльності підприємства. Бухгалтерський облік є обов`язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Частиною першою статті 9 Закону України №996-XIV визначено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Відповідно до частини другої статті 9 Закону України №996-XIV первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити, якщо інше не передбачено окремими законодавчими актами України: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Первинні документи, складені в електронній формі, застосовуються у бухгалтерському обліку за умови дотримання вимог законодавства про електронні документи та електронний документообіг.

Неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо.

Отже, документальному підтвердженню підлягає одна із вищезазначених подій, і якщо ця подія оформлена первинним документом, що містить усі обов`язкові реквізити, визначені частиною другою статті 9 Закону України №996-XIV, зазначена обставина є належним доказом реальності господарської операції.

Відповідно до вимог пунктів 2.1, 2.4, 2.15 статті 2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 1995 року №88, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 05.06.1995 №168/704 (далі Положення № 88, у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), первинні документи це документи, створені у письмовій або електронній формі, які містять відомості про господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення; господарські операції це факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов`язань і фінансових результатів.

Первинні документи повинні мати такі обов`язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у натуральному та/або вартісному виразі), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Первинні документи підлягають обов`язковій перевірці (в межах компетенції) працівниками, які ведуть бухгалтерський облік, за формою і змістом, тобто перевіряється наявність у документі обов`язкових реквізитів та відповідність господарської операції чинному законодавству у сфері бухгалтерського обліку, логічна ув`язка окремих показників.

Аналіз зазначених норм свідчить про те, що будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції. Якщо ж фактичне здійснення господарської операції відсутнє, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені законодавством.

Наведене відповідає правовому висновку Верховного Суду, викладеному в постанові від 16 березня 2021 року у справі № 580/2490/19.

З урахуванням зазначеного для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції.

Надаючи правову оцінку правовідносинам позивача з ТОВ "НВО "Рема" та ТОВ "Вепа", суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що ТОВ "Єристівський ГЗК" за результатами здійснення господарських операцій із ТОВ "НВО "Рема" сформовано податковий кредит за липень 2022 року на загальну суму ПДВ 16 830 грн.

Так, 30 вересня 2021 року між ТОВ "Єристівський ГЗК" (покупець) та ТОВ "НВО "Рема" (постачальник) укладено договір поставки № 414/50110 (т.3 а.с. 239-246).

З умовами договору постачальник зобов`язується поставити та передати у визначені строки покупцю товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти та оплатити товар. Кількість, асортимент та ціна товару, що підлягає поставці, визначаються сторонами у відповідних специфікаціях або рахунках-фактурах, що є невід`ємною частиною договору. Якщо інше не зазначено у відповідних специфікаціях до договору, поставка товару здійснюється постачальником: на умовах DDP згідно офіційних правил тлумачення торговельних термінів Міжнародної торгової палати (редакція - 1010 року) - "Інкотермс-2010", склад покупця, що знаходиться за адресою: Полтавська область, м. Горішні Плавні, с.Гора, вул. Волошинська, 3, монтажний майданчик кар`єру ТОВ "Єристівський ГЗК"; автотранспортними засобами за рахунок постачальника. Якість та комплектність товару, що поставляється, повинні відповідати діючим стандартам, (технічним умовам, зразкам тощо) та підтверджуватися відповідним паспортом або сертифікатом.

01 червня 2022 року між ТОВ "Єристівський ГЗК" та ТОВ "НВО "Рема" підписано специфікацію № 3 до договору поставки № 414/50110 від 30 вересня 2021 року (т.3 а.с. 249).

Згідно специфікації № 3 від 01 червня 2022 року постачальник зобов`язується поставити та передати покупцеві, а покупець зобов`язується прийняти та оплатити наступний товар: сорбційний рулон для збору нафтопродуктів 40 см*2мм (30м) EAS_ECOAGROSENSE. Загальна вартість товару, що належить до поставки за даною специфікацією № 3, складає 100 980 грн, в тому числі ПДВ 20% - 16 830 грн. Умови поставки товару: DDP склад покупця за адресою: Полтавська область, м. Горішні Плавні, с.Гора, вул. Волошинська, 3, монтажний майданчик кар`єру ТОВ "Єристівський ГЗК".

29 червня 2022 року ТОВ "НВО "Рема" виписано рахунок-фактуру № сф-0000254 на товар: сорбційний рулон для збору нафтопродуктів 40 см*2мм (30м) EAS_ECOAGROSENSE. Загальна вартість товару, що належить до поставки за даною специфікацією № 3, складає 100 980 грн, в тому числі ПДВ 20% - 16 830 грн., кількістю 51 шт. (т.1 а.с. 88).

У ході виконання умов договору поставки ТОВ "НВО "Рема" виписано видаткову накладну № РН-0000202 від 29 червня 2022 року (т.1 а.с. 89) та складено податкову накладну від 29 червня 2022 року № 34 (т.1 а.с. 94).

Дослідивши дані первинні документи ТОВ "НВО "Рема" для документального оформлення господарських операцій з придбання ТОВ "Єристівський ГЗК" товару, суд не має підстав для визнання їх такими, що не відповідають вимогам оформлення первинних документів бухгалтерської та податкової звітності, а саме, накладні містять адресу місцезнаходження покупця та продавця, одиниці виміру товару, кількість послуг, ціну послуг. Будь-яких порушень щодо оформлення накладної судом не встановлено, зауваження до змісту та форми зазначених документів у податкового органу відсутні.

Податкова накладна від 29 червня 2022 року № 34 на загальну суму ПДВ 16830 грн, зареєстрована 05 липня 2022 року в Єдиному реєстрі податкових накладних (т.3 а.с. 229-230).

На підтвердження здійснення позивачем оплати товару, отриманого від ТОВ "НВО "Рема", надано копію платіжного доручення № 7636 від 13 липня 2022 року на загальну суму 100980 грн (т.3 а.с. 237).

Поставка придбаного товару здійснювалась на замовлення ТОВ "НВО "Рема", автомобільним перевізником ФОП ОСОБА_1 , що підтверджується товарно-транспортною накладною № 062901 від 29 червня 2022 року (т.3 а.м. 235).

Поставлений товар - сорбційний рулон для збору нафтопродуктів 40 см*2мм (30м) EAS_ECOAGROSENSE, оприбутковано ТОВ "Єристівський ГЗК" 30 червня 2022 року, що підтверджується прибутковим ордером № 872 (т.3 а.с. 232).

На підтвердження якісних характеристик поставленого товару позивачем надано до суду: сертифікат (паспорт) якості (т.3 а.с. 238).

Подальше використання ТОВ "Єристівський ГЗК" сорбційних рулонів для збору нафтопродуктів 40 см*2мм (30м) EAS_ECOAGROSENSE підтверджується накладними-вимогами на відпуск (внутрішнє переміщення) матеріалів (т.3 а.с. 257-258).

Також, судом встановлено, що ТОВ "Єристівський ГЗК" за результатами здійснення господарських операцій із ТОВ "Вепа" сформовано податковий кредит за липень 2022 року на загальну суму ПДВ 1 190,80 грн.

Так, 14 березня 2022 року ТОВ "Вепа" виписано рахунок на оплату № 170 на товар: папір для протирання поверхонь Wepa Comfort, 3 шари, 350 метрів, 1000 листів (Німеччина), кількістю 13 шт., загальна сума з ПДВ 7 144,80 грн (т.3 а.с. 264).

У ході виконання умов договору поставки ТОВ "Вепа" виписано видаткову накладну № 169 від 15 березня 2022 року (т.3 а.с. 263) та складено податкову накладну від 15 березня 2022 року № 46 (т.1 а.с. 261).

Дослідивши дані первинні документи ТОВ "Вепа" для документального оформлення господарських операцій з придбання ТОВ "Єристівський ГЗК" товару, суд не має підстав для визнання їх таким, що не відповідають вимогам оформлення первинних документів бухгалтерської та податкової звітності, а саме, накладні містять адресу місцезнаходження покупця та продавця, одиниці виміру товару, кількість послуг, ціну послуг. Будь-яких порушень щодо оформлення накладної судом не встановлено, зауваження до змісту та форми зазначених документів у податкового органу відсутні.

Податкова накладна від 15 березня 2022 року № 46 на загальну суму ПДВ 1 190,80 грн зареєстрована 06 липня 2022 року в Єдиному реєстрі податкових накладних (т.3 а.с. 259-260).

На підтвердження здійснення позивачем оплати товару, отриманого від ТОВ "Вепа", надано копію платіжного доручення № 3246 від 23 березня 2022 року на загальну суму 7144,80 грн (т.3 а.с. 267).

Поставка придбаного товару здійснювалась на замовлення ТОВ "Вепа", автомобільним перевізником ТОВ "Вепа", що підтверджується товарно-транспортною накладною № 02638/02 від 15 березня 2022 року (т.3 а.с. 265).

Поставлений товар - папір для протирання поверхонь Wepa Comfort, оприбутковано ТОВ "Єристівський ГЗК" 15 березня 2022 року, що підтверджується прибутковим ордером № 420 (т.3 а.с. 262).

На підтвердження якісних характеристик поставленого товару позивачем надано до суду: висновок державної санітарно-епідеміологічної експертизи від 01 листопада 2017 року № 602-123-20-3/34484 (т.3 а.с. 268-270).

Подальше використання ТОВ "Єристівський ГЗК" придбаного у ТОВ "Вепа" паперу підтверджується накладними-вимогами на відпуск (внутрішнє переміщення) матеріалів (т.3 а.с. 275-279).

Дослідивши матеріали справи та правовідносини позивача з ТОВ "НВО "Рема" та ТОВ "Вепа", суд дійшов наступних висновків.

Судова практика вирішення податкових спорів виходить з презумпції добросовісності платника, яка передбачає економічну виправданість дій платника, що мають своїм наслідком отримання податкової вигоди, та достовірність у бухгалтерській та податковій звітності платника.

Наслідки для податкового обліку створює лише фактичний рух активів, а не задекларований на папері.

Вимога щодо реальних змін майнового стану платника податків як обов`язкова ознака господарської операції кореспондується з нормами Податкового кодексу України.

При цьому будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції. Якщо ж фактичне здійснення господарської операції відсутнє, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені законодавством.

Окремою підставою для висновку про відсутність у платника податків права на отримання податкових переваг є відсутність необхідних первинних документів, що підтверджують здійснення операцій, недоліки таких документів, складання таких документів при фактичному нездійсненні заявлених операцій, відображення у первинних документах недостовірних даних або даних, які неможливо віднести до операцій, що перевіряються.

Документи та інші дані, що спростовують реальність здійснення господарської операції, яка відображена в податковому обліку, повинні оцінюватися з урахуванням специфіки кожної господарської операції - умов перевезення, зберігання товарів, змісту послуг, що надаються тощо.

Сама собою наявність або відсутність окремих документів, а так само помилки у їх оформленні не є підставою для висновку про відсутність господарської операції, якщо з інших даних вбачається, що фактичний рух активів або зміна у власному капіталі чи зобов`язаннях платника податків у зв`язку з його господарською діяльністю мали місце.

Водночас наявність формально складених, але недостовірних первинних документів, відповідність яких фактичним обставинам спростована належними доказами, не є безумовним підтвердженням реальності господарської операції.

Отже, лише за умови підтвердження первинними документами господарських операцій, які є об`єктом оподаткування, платник податків має право на відображення результатів таких операцій у бухгалтерському обліку, на даних якого ґрунтується податкова звітність.

Враховуючи вищевказані норми законодавства, первинні документи, які складені суб`єктами господарської діяльності на операції, що не відповідають сутності і не несуть доказовості відносно змісту здійсненої операції, не є документами, які можуть бути підставою для відображення в облікових регістрах бухгалтерського та податкового обліку.

Про необґрунтованість податкової вигоди можуть свідчити підтверджені доказами доводи податкового органу, зокрема, про неможливість реального здійснення платником податків зазначених операцій з урахуванням часу, місця знаходження майна або обсягу матеріальних ресурсів, економічно необхідних для виробництва товарів, виконання робіт або послуг, нездійснення особою, яка значиться виробником товару, підприємницької діяльності; відсутність необхідних умов для досягнення результатів відповідної підприємницької, економічної діяльності у зв`язку з відсутністю управлінського або технічного персоналу, основних коштів, виробничих активів, складських приміщень, транспортних засобів; відсутність первинних документів обліку.

Правові наслідки у вигляді виникнення у покупця права на формування відповідних сум податкових вигод виникають за наявності сукупності таких обставин та підстав, зокрема: фактичного (реального) здійснення оподатковуваних операцій; документального підтвердження реального здійснення господарських операцій сукупністю юридично значимих (дійсних) первинних та інших документів, які зазвичай супроводжують операції певного виду; наявності у сторін спеціальної податкової правосуб`єктності; наявності у покупця належним чином складеної та зареєстрованої податкової накладної; наявності ділової мети, розумних економічних причин для здійснення господарської операції. Водночас норми податкового законодавства у взаємозв`язку з приписами законодавства з питань бухгалтерського обліку та звітності визначають окремі випадки, за яких неможливе формування податкових вигод, зокрема, це: не пов`язаність здійсненої операції (понесених витрат) з господарською діяльністю покупця (придбання товарів/послуг без мети їх використання у господарській діяльності); фіктивність операцій/нездійснення оподатковуваних операцій; видача податкової накладної особою, яка не є платником податку на додану вартість; відсутність у платника податків юридично значимих первинних документів.

Наведене відповідає правовій позиції Верховного Суду, викладеній, зокрема, у постанові від 24 травня 2022 року у справі № 640/11594/21.

Крім того, податкова інформація самостійно не може безумовно підтверджувати фінансово-господарську неспроможність господарюючого суб`єкта щодо виконання узятих на себе зобов`язань. Зокрема, відсутність трудових та матеріальних ресурсів самостійно не є безумовною підставою для висновків про відсутність фактичного виконання спірних операцій за умови наявності у платника первинних документів, які спростовують такі доводи, які перш за все підлягають дослідженню та оцінці судом.

Верховний Суд також неодноразово акцентував на тому, зокрема, у постановах від 02 грудня 2019 року у справі №826/13060/18, від 11 листопада 2020 року №320/1147/19, від 24 листопада 2020 року №813/3034/15, що норми податкового законодавства не ставлять у залежність право платника податків на врахування витрат при визначенні оподатковуваного прибутку та на податковий кредит від дотримання податкової дисципліни його контрагентом, якщо цей платник мав реальні витрати у зв`язку з фактичним придбанням товарів (робіт, послуг), призначених для використання у його господарській діяльності. Одне тільки порушення постачальником товару (робіт, послуг) вимог податкового законодавства не може бути підставою для висновку про порушення іншим платником податків - покупцем товару (робіт, послуг) вимог закону щодо формування податкового кредиту та обліку витрат за умови, якщо судом не встановлено фактів, які свідчать про його обізнаність щодо протиправної податкової поведінки контрагента та про злагодженість дій між ними.

Суд зазначає, що доводи контролюючого органу зводяться лише до правових дій, наявності/відсутності відповідних об`єктів, персоналу тощо саме у контрагентів позивача.

За таких обставин, позивач не може нести відповідальність за можливі порушення податкового законодавства його контрагентами, за умови необізнаності позивача щодо таких порушень.

Крім того, суд враховує, що згідно довідки ТОВ "Єристівський ГЗК" від 14 березня 2023 року № 400/03-23 для здійснення господарської діяльності в останнього наявні основні засоби (т.3 а.с. 12).

Контрагенти позивача у 2022 році пройшли на підприємстві акредитацію, як суб`єкти які могли мати господарські відносини з ТОВ "Єристівський ГЗК", що підтверджується довідкою від 14 березня 2023 року № 390/03-23 (т.3 а.с. 16-17).

Згідно довідки ТОВ "Єристівський ГЗК" від 14 березня 2023 року № 396/03-23 штатна чисельність працівників станом на 31 липня 2022 року на підприємстві складала 2179 осіб (т.3 а.с. 19).

Отже, надання податковому органу документів, передбачених законодавством про податки та збори, з метою одержання податкової вигоди є підставою для її одержання, якщо податковий орган не встановив та не довів, що відомості, які містяться в цих документах, неповні, недостовірні та (або) суперечливі, є наслідком укладення нікчемних правочинів або коли відомості ґрунтуються на інших документах, недійсність даних в яких установлена судом. Відповідачем не надано жодних доказів наявності між позивачем та його контрагентами при здійсненні ними договірних відносин взаємоузгоджених зловмисних дій, не спрямованих на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ними. Наявності таких доказів, зокрема вироку суду, постановленого у кримінальній справі стосовно посадових осіб ТОВ "Єристівський ГЗК" чи його контрагентів. Податковим органом не доведено фактичних обставин, які ставлять під сумнів реальність господарської операції. Придбані товари необхідні для здійснення діяльності позивача та отримання останнім прибутку.

З огляду на викладене суд дійшов висновку, що наведені докази свідчать про реальність господарських операцій, у зв`язку з чим позивачем правомірно включено до складу податкового кредиту ПДВ від вартості господарських операцій з ТОВ "НВО "Рема" та ТОВ "Вепа".

Дослідження наявних у справі доказів у їх сукупності, дає суду підстави для висновку про відсутність в діях ТОВ "Єристівський ГЗК" порушень податкового законодавства, визначених в Акті від 30 листопада 2022 року № 551/32-00-50-01/35713283, на підставі висновків якого відповідачем прийнято оскаржувані податкові повідомлення-рішення від 20 січня 2023 року № 0000/62/5001 та № 0000/64/5001.

На підставі вищезазначеного, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги в цій частині: визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Східного Міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків від 20 січня 2023 року № 0000/62/5001 та № 0000/64/5001.

Інші доводи відповідача є безпідставними та не впливають на висновки суду.

Надаючи правову оцінку податковому повідомленню-рішенню від 20 січня 2023 року № 0000/63/5001, суд зазначає наступне.

В акті перевірки контролюючим органом зроблено висновок про відсутність у ТОВ "Єристівський ГЗК" права на бюджетне відшкодування від`ємного значення, сформованого по взаємовідносинах з ТОВ "Емз-монтаж" та ТОВ "Торгова група "Промтехсервіс".

В акті перевірки зазначено, що Комісією регіонального рівня відповідно до пункту 6 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 11 грудня 2019 року за № 1165 прийнято рішення про відповідність платників податків:

- ТОВ "Емз-монтаж" () критеріям ризиковості платника податку (пункту 7 Критеріїв ризиковості платника податку) від 01 вересня 2022 року №45390 (Додаток 4 до Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних);

- ТОВ "Торгова група "Промтехсервіс" () критеріям ризиковості платника податку (пункту 7 Критеріїв ризиковості платника податку) від 20 вересня 2022 року №206321 (Додаток 4 до Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних).

За висновками контролюючого органу, згідно з вимогами абзацу "б" пункту 200.4, абзацу "в" пункту 200.14 статті 200 Податкового кодексу України ТОВ "Єристівський ГЗК" не має права на отримання бюджетного відшкодування на загальну суму 4 270 101,32 грн по взаємовідносинах з ТОВ "Емз-монтаж" та ТОВ "Торгова група "Промтехсервіс".

Так, відповідно підпункту 14.1.36 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України господарська діяльність діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Як вищенаведено, пунктом 44.1 статті 44 Податкового кодексу України передбачено, що для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Згідно з вимогами, визначеними частинами першою та другою статті 9 Закону України №996-XIV, та відповідно до пунктів 2.1, 2.2 Положення №88 підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи.

Первинні документи це документи, створені у письмовій або електронній формі, які містять відомості про господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення.

Отже, первинний документ має дві обов`язкові ознаки: має містити відомості про господарську операцію і підтверджувати її реальне (фактичне) здійснення.

Як вже вищезазначено, будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції. Якщо ж фактичне здійснення господарської операції відсутнє, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені законодавством.

Згідно з пунктами 3.1, 3.2, 3.7 Положення №88 облікові регістри це носії спеціального формату (паперові, електронні) у вигляді відомостей, ордерів, книг, журналів тощо, призначені для хронологічного, систематичного або комбінованого накопичення, групування та узагальнення інформації з первинних документів, що прийняті до обліку.

Інформація до облікових регістрів переноситься після перевірки первинних документів за формою і змістом.

Інформація про господарські операції підприємства, установи за звітний період (місяць, квартал, рік) з облікових регістрів переноситься у згрупованому вигляді до бухгалтерської звітності, порядок складання якої встановлюється відповідними нормативно-правовими актами.

Господарські операції відображаються у бухгалтерському обліку методом їх суцільного і безперервного документування. Записи в облікових регістрах провадяться на підставі первинних документів, створених відповідно до вимог цього Положення (пункт 1.2 Положення №88).

Отже, для бухгалтерського обліку мають значення лише ті документи, які підтверджують фактичне здійснення господарських операцій.

За визначенням у підпункту 14.1.231 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України розумна економічна причина (ділова мета) причина, яка може бути наявна лише за умови, що платник податків має намір одержати економічний ефект у результаті господарської діяльності. Економічний ефект, зокрема, але не виключно, передбачає приріст (збереження) активів платника податків та/або їх вартості, а так само створення умов для такого приросту (збереження) в майбутньому.

За результатами аналізу сформованих платником даних податкового обліку, реальність операції визначається не лише фактичною наявністю та рухом товарів (робіт, послуг), але й виконанням поставки саме задекларованим контрагентом, тобто наявністю прямого зв`язку з конкретним постачальником; наведене зумовлює обов`язок платника належним чином довести реальне виконання господарської операції саме заявленим контрагентом.

Згідно з абзацом "б" пункту 198.1 статті 198 Податкового кодексу України до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з: придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності).

Відповідно до пункту 200.1 статті 200 Податкового кодексу України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Абзацом "б" пункту 200.4 статті 200 Податкового кодексу України передбачено, що при від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету.

Відповідно до підпункту 14.1.60 Податкового кодексу України єдиний реєстр податкових накладних реєстр відомостей щодо податкових накладних та розрахунків коригування, який ведеться центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, в електронному вигляді згідно з наданими платниками податку на додану вартість електронними документами.

Положенням пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України визначено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.

Відповідно, однією із умов формування податкового кредиту покупцем є факт реєстрації платником податку - продавцем товарів/послуг податкових накладних в ЄРПН. Відсутність такої реєстрації виключає можливість формування податкового кредиту за такою податковою накладною та, відповідно, заявлення до бюджетного відшкодування в подальшому.

Таким чином, норма пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України визначає право платника податку після реєстрації податкової накладної у ЄРПН для нарахування сум податку на її підставі та не потребує жодного додаткового підтвердження.

Матеріалами справи підтверджено реєстрацію в Єдиному реєстрі податкових накладних, податкових накладних складених ТОВ "Емз-монтаж" та ТОВ "Торгова група "Промтехсервіс", що не спростовано відповідачем (т.3 а.с. 20-156, т.4 а.с. 141-143, 145-147).

Формуючи податковий кредит та заявляючи його до бюджетного відшкодування у подальшому, позивач використовував податкові накладні ТОВ "Емз-монтаж" та ТОВ "Торгова група "Промтехсервіс", які зареєстровані у ЄДПН у встановленому порядку. У підтвердження даної обставини позивач, як зазначено вище, надає витяги з ЄРПН, у яких реєстрація ПН підтверджується графою з присвоєним реєстраційним номером ЄРПН.

Враховуючи вищенаведене, суд погоджується з доводами позивача, що відповідно до пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України після реєстрації податкової накладної для нарахування сум податку на її підставі не потребує додаткового підтвердження.

Отже, суд дійшов висновку, що позивач діяв правомірно, відповідно до норм Податкового кодексу України, формуючи податковий кредит у спірному періоді, на підставі зареєстрованих у ЄРПН податкових накладних, виданих ТОВ "Емз-монтаж" та ТОВ "Торгова група "Промтехсервіс".

Крім того, суд зазначає, що Кабінетом Міністрів України прийнято постанову "Про затвердження порядків з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних" від 11 грудня 2019 року №1165, якою, зокрема, затверджено Порядок зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (надалі Порядок №1165).

Пунктом 1 Порядку №1165 встановлено, що цей порядок визначає механізм зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі Реєстр), організаційні та процедурні засади діяльності комісій з питань зупинення реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі (далі комісії контролюючих органів), права та обов`язки їх членів.

За змістом пункту 2 Порядку №1165 автоматизований моніторинг відповідності податкової накладної/розрахунку коригування критеріям оцінки ступеня ризиків сукупність заходів та методів, що застосовуються контролюючим органом для виявлення ознак наявності ризиків порушення норм податкового законодавства за результатами проведення автоматизованого аналізу наявної в інформаційних системах контролюючих органів податкової інформації.

У силу пункту 5 Порядку №1165 платник податку, яким складено та/або подано для реєстрації в Реєстрі податкову накладну/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряється щодо відповідності критеріям ризиковості платника податку (додаток 1), показникам, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку (додаток 2).

Податкова накладна / розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряються щодо відповідності відображених у них операцій критеріям ризиковості здійснення операцій (додаток 3).

Платник податку отримує інформацію щодо податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрація яких зупинена, через електронний кабінет (пункт 8 Порядку №1165).

Пунктами 10, 11 Порядку №1165 передбачено, що у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі контролюючий орган протягом операційного дня надсилає (в електронній формі у текстовому форматі) в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, яка є підтвердженням зупинення такої реєстрації.

У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються: 1) номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування; 2) критерій (критерії) ризиковості платника податку та/або ризиковості здійснення операцій, на підставі якого (яких) зупинено реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, з розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку; 3) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для розгляду питання прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі або відмову в такій реєстрації.

Аналіз наведених правових норм свідчить, що контролюючий орган, після надходження податкової накладної до ДПС для реєстрації в ЄРПН, в автоматизованому режимі здійснює її розшифрування та проводить відповідну перевірку, зокрема щодо наявності підстав для зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування через відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку та/або через відповідність відображених у ній операції критеріям ризиковості здійснення операцій.

Виходячи з вищевикладеного, Порядок №1165 за своєю правовою природою визначає механізм зупинення реєстрації податкової накладної у разі виявлення ознак ризиковості операцій, проведених платником податку, або самого платника податку.

Таким чином, оскільки позивачем надано до суду докази реєстрації податкових накладних у ЄРПН у спірному періоді, то відповідно у контролюючого органу були відсутні підстави для висновку про відсутність у ТОВ "Єристівський ГЗК" права на бюджетне відшкодування від`ємного значення, сформованого по взаємовідносинах з ТОВ "Емз-монтаж" та ТОВ "Торгова група "Промтехсервіс".

З урахуванням викладеного, спростовуються висновки контролюючого органу щодо підстав відмови у бюджетному відшкодування з огляду на наявність рішень Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 01 вересня 2022 року № 45390 та від 20 вересня 2022 року № 206321 (т.2 а.с. 31-32).

Крім того, варто зазначити, що бюджетне відшкодування ТОВ "Єристівський ГЗК" заявлено за червень-серпень 2022 року, у той час, як рішення Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних прийняті у вересні 2022 року.

Дослідження наявних у справі доказів у їх сукупності, дає суду підстави для висновку про відсутність в діях ТОВ "Єристівський ГЗК" порушень податкового законодавства, визначених в Акті від 30 листопада 2022 року № 551/32-00-50-01/35713283, на підставі висновків якого відповідачем прийнято оскаржуване податкове повідомлення-рішення від 20 січня 2023 року № 0000/63/5001.

Констатуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про необхідність визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків від 20 січня 2023 року № 0000/63/5001.

Відповідно до частини першої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частинами першою та другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на вищезазначені висновки суду відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не доказав правомірності свого рішення, що є підставою для задоволення позову.

Частиною першою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно платіжного доручення № 400 від 09 лютого 2023 року за подання даного позову ТОВ "Єристівський ГЗК" сплачено судовий збір в розмірі 26840 грн.

Отже, враховуючи задоволення позову, на користь позивача підлягають відшкодуванню судові витрати, сплачені позивачем за подання цього позову.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України,

В И Р І Ш И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Єристівський гірничо-збагачувальний комбінат" (, вул. Будівельників, 15, м. Горішні Плавні, Полтавська область) до Східного Міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків Державної податкової служби (, пр. Олександра Поля, 57, м.Дніпро) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення - задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Східного Міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків Державної податкової служби від 20 січня 2023 року № 0000/62/5001, № 0000/63/5001, № 0000/64/5001.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Східного Міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків Державної податкової служби на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Єристівський гірничо-збагачувальний комбінат" судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 26840 грн.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду в порядку, визначеному частиною 8 статті 18, частинами 7-8 статті 44 та статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 08 травня 2023 року.

Суддя С.О. Удовіченко