Справа № 240/9805/23
Суддя: Лавренчук Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2023-05-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2023 року м. Житомир справа № 240/9805/23

категорія 105000000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Лавренчук О.В., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області до Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) в особі відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області про визнання дій протиправними, скасування постанови,

встановив:

Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області звернулось до суду з позовом до Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) в особі відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області у якому просить:

- визнати протиправною постанову головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання у Житомирській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Понамарьової К.В. від 05.04.2023 ВП № 70735423 про накладення штрафу у розмірі 5100,00 грн;

- скасувати постанову головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання у Житомирській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Понамарьової К.В. від 05.04.2023 ВП №70735423 про накладення штрафу у розмірі 5100,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог вказує, що постанова державного виконавця про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа №240/36485/21 винесена 11.01.2023 та отримана Головним управлінням 30.01.2023 за вх. № 4666/14, відповідно до якої зобов`язувалось виконати рішення суду. Відповідно, Головне управління листом від 02.02.2023 за № 0600-0306- 5/15376 повідомило про вжиті заходи щодо повного та неухильного виконання судового рішення в межах і спосіб визначений чинним законодавством. Вказує, що 05.04.2023 за вх.10680/14, надійшла вимога державного виконавця від 14.03.2023, відповідно до якої вимагалось в десятиденний строк з дня отримання вимоги Головне управління виконати рішення суду та надати підтверджуючі документи про його виконання. Відповідно, Головне управління листом від 06.04.2023 за № 0600-0304- 5/38302 повідомило про вжиті заходи щодо повного та неухильного виконання судового рішення в межах і спосіб визначений чинним законодавством. З аналізу положень Закону №1404-VIII слідує, що вирішуючи питання про накладення штрафу, державний виконавець повинен встановити дві обставини: 1) факт виконання чи невиконання рішення; 2) у випадку невиконання рішення встановити причини невиконання. При цьому, лише дійшовши висновку про відсутність поважних причин, державний виконавець вправі накласти штраф на боржника. Як зазначено у вимозі, в десятиденний строк з дня її отримання, виконати боржнику рішення суду у встановлений судом спосіб. Отже, десятиденний строк для виконання вимоги повинен був відраховуватись з моменту отримання її боржником . Разом з тим, зазначену вимогу ГУ ПФУ в Житомирській області отримало 05.04.2023, про що свідчить скриншот отримання вимоги. Цього ж дня, 05.04.2023 державним виконавцем винесено спірну постанову про накладення штрафу за невиконання судового рішення без поважних причин. Відтак, державний виконавець до закінчення строку, встановленого у вимозі для виконання судового рішення, передчасно прийняв постанову про накладення штрафу, тобто у встановлений спосіб не перевірив факт виконання та/або невиконання судового рішення. Відповідно, вжиті дії державного виконавця не свідчать про належну перевірку виконання судового рішення та не встановлюють беззаперечного факту його невиконання, тому постанова державного виконавця про накладення штрафу є незаконною, винесеною передчасно та підлягає скасуванню. Просить позов задовольнити.

Ухвалою суду від 17.04.2023 відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення учасників справи та постановлено: встановити відповідачу строк для подання відзиву на позов до 25 квітня 2023 року Зобов`язати Центральне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м.Київ) в особі відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області надати до суду у термін до 25 квітня 2023 року, належним чином завірені копії матеріалів виконавчого провадження ВП №70735423.

Відзив на позовну заяву надійшов до суду 02 травня 2023 року. Заперечуючи позовні вимоги, відповідач вказує, що 11.01.2023 державним виконавцем винесена постанова про відкриття виконавчого провадження, копії якої направлено сторонам виконавчого провадження. Пунктом 2 постанови про відкриття виконавчого провадження зазначено про необхідність боржнику виконати рішення суду протягом 10 робочих днів. Ураховуючи обов`язок Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області виконувати положення Закону№1774 ОСОБА_1 з 07.07.2021 нараховано підвищення за проживання на території радіоактивного забруднення в розмірі двох прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто 2270,00 грн., з 1 січня 2021 року. Однак при перевірці виконання рішення суду боржником державним виконавцем зокрема зі скарг Стягувача встановлено, що рішення суду боржником не виконано, а саме: нарахування пенсії з 07.07.2021 проведена не в розмірі визначеному судовим рішенням, який повинен дорівнювати двом мінімальним заробітним платам (згідно із законом про Державний бюджет України на відповідний рік), а в значно менших розмірах. З метою перевірки виконання рішення суду державним виконавцем 14.03.2023 винесено вимогу якою зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській виконати рішення суду. Станом на 05.04.2023 відповідь від Боржника до відділу не надходила, рішення суду залишалось не виконаним. На підставі викладеного 05.04.2023 державним виконавцем винесено постанову про накладення на боржника штрафу в розмірі 5100,00 грн. Звертає увагу суду, що у виконавчому листі, виданому на виконання рішення суду від 10.08.2022 у справі №240/36485/21, чітко вказано порядок його виконання та спосіб. Враховуючи викладене постанова про накладення штрафу від 05.04.2023 є законною та винесена з дотриманням статей 63, 75 Закону України «Про виконавче провадження». Вказана постанова базувалась на інформації отриманої від Боржника, що містилися в матеріалах виконавчого провадження та звернень Стягувача про невиконання рішення суду. Отже на момент винесення оскаржуваної постанови про накладення штрафу від 05.04.2023 рішення суду залишалось невиконаним в частині нарахування доплати до пенсії, що дорівнює двом мінімальним заробітним платам (згідно із законом про Державний бюджет України на відповідний рік), без поважних причин. Просить відмовити у задоволенні позову. До відзиву додано копії матеріалів виконавчого провадження ВП №70735423.

Клопотання про долучення документів та додаткові пояснення відповідача, надійшли на електронну пошту суду 03.05.2023. У поясненнях відповідач зазначає, що постанову про відкриття виконавчого провадження було надіслано боржнику рекомендованою кореспонденцією 12.01.2023, а вимогу державного виконавця - простою поштовою кореспонденцією.

Клопотання позивача про долучення доказів надійшло до суду 05.05.2023.

Розглянувши позовну заяву та відзив, повно і всебічно з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, перевіривши їх наявними в матеріалах справи і дослідженими доказами, суд дійшов наступних висновків.

Згідно з ч. 5 ст. 250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Встановлено, що Житомирським окружним адміністративним судом 22 грудня 2022 року видано виконавчий лист у справі №240/36485/21 про "Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області здійснити із 07.07.2021 року нарахування та виплату підвищення до пенсії ОСОБА_1 як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення, у розмірі, визначеному статтею 39 Закону України від 28 лютого 1991 року № 796-ХІІ "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", що дорівнює двом мінімальним заробітним платам (згідно із законом про Державний бюджет України на відповідний рік)" (а.с. 78).

З матеріалів виконавчого провадження вбачається, що 11.01.2023 за вх. №1155 до відповідача надійшла заява ОСОБА_1 про примусове виконання рішення суду у справі №240/36485/21.

Постановою головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Пономарьовою К.В. від 11.01.2023 відкрито виконавче провадження ВП №70735423 з примусового виконання виконавчого листа, виданого 22.12.2022 Житомирським окружним адміністративним судом у справі №240/36485/21. Стягувач: ОСОБА_1 , боржник: Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області. У пункті 2 постанови вказано: "Боржнику необхідно виконати рішення суду протягом 10 робочих днів" (а.с. 60 на звороті).

З матеріалів справи вбачається, що копію постанови від 11.01.2023 було надіслано для виконання боржнику 12.01.2023 (а.с. 80).

Листом від 02.02.2023 №0600-0306-5/15376 Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області надало інформацію про виконання рішення суду у справі №240/36485/21, примусове виконання якого здійснюється у виконавчому провадженні ВП №70735423. та повідомило: "Ураховуючи обов`язок Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирі області виконувати положення Закону № 1774 ОСОБА_1 з 07.07.2021 нараховано підвищення за проживання на території радіоактивного забруднення в розмірі двох прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто 2270,00 грн. з 1 січня 2021 року. В результаті перерахунку на виконання рішення суду розмір пенсії з 07.07.2021 стало 6287,17 грн, в тому числі 4540,00 грн. - підвищення за проживання на території радіоактивного забруднення у розмірі, визначеному на виконання рішення суду (2270,00 грн.х2). Розмір пенсії на даний час становить 6497,71 грн., в тому числі 4540,00 грн. - підвищення за проживання території радіоактивного забруднення у розмірі, визначеному на виконання рішення (2270,00 грн х 2). Із 01.10.2022 виплата пенсії здійснюється у розмірі визначеному на виконання рішення суду. За період з 07.07.2021 по 30.09.2022 нарахована доплата пенсії в розмірі 65146,69 грн. Рішення суду виконано добровільно в межах наданих компетенцій та фінансування" (а.с. 21-22)

На підтвердження отримання відповідачем листа від 02.02.2023 №0600-0306-5/15376, позивач надав до суду копію реєстру відправлених листів від 03.02.2023 у якому міститься відмітка про вручення листа нарочно відповідачу 03 лютого 2023 року.

Як вбачається з матеріалів справи, в межах виконавчого провадження №70735423, головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Пономарьовою К.В. 14 березня 2023 року винесено вимогу державного виконавця, якою вимагає: "в десятиденний термін з моменту отримання вимоги державного виконавця виконати вищевказане рішення суду в повному обсязі з наданням підтверджуючих документів, у разі неможливості виконання вказати причини та надати підтверджуючі документи".

Відповідач у додаткових поясненнях на позовну заяву зазначає, що вимога державного виконавця від 14.03.2023 надсилалась боржнику простою поштовою кореспонденцією.

Доказів направлення вимоги відповідачу та документально підтвердженої інформації щодо дати отримання боржником вимоги державного виконавця, відповідачем до суду не надано.

Разом з тим, позивач надав до суду докази, що вимогу державного виконавця від 14.03.2023 зареєстровано в системі документообігу боржника 05 квітня 2023 року.

Доказів на спростування вказаної обставини відповідач до суду не надав.

Головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) 05.04.2023 винесено постанову про накладення штрафу в межах виконавчого провадження №70735423, якою постановлено: "за невиконання рішення суду без поважних причин накласти на боржника штраф на користь держави в розмірі 5100 грн".

У мотивувальній частині постанови вказано: 11.01.2023 відкрито виконавче провадження щодо виконання вказаного виконавчого листа. Пунктом 2 постановляючої частини постанови про відкриття виконавчого провадження боржника зобов`язано виконати рішення суду протягом 10 робочих дні. Станом на 17.03.2023 відповідь до відділу не надходила. З метою перевірки виконання рішення суду 17.03.2023 державним виконавцем винесено вимогу якою зобов`язано боржника виконати рішення суду. Станом на 05.04.2022 до відділу примусового виконання рішення відомостей щодо виконання рішення суду не надходило, згідно заяви стягувача рішення суду залишається невиконаним.

Вважаючи таку постанову протиправною, позивач звернувся до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спеціальним законом, що регулює порядок вчинення виконавчих дій є Закон України "Про виконавче провадження" № 1404-VIII від 02.06.2016 (далі - Закон № 1404-VIII).

Згідно зі статтею 1 Закону №1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 3 Закону № 1404-VIII відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Відповідно до положень пункту першого частини другої статті 18 Закону №1404-VIII виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Частиною шостою статті 26 Закону №1404-VIII передбачено, що за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною).

Відповідно до ч. 1 ст. 63 Закону №1404-VIII за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність (ч. 2 ст. 63 Закону №1404-VIII).

Відповідальність за невиконання рішення, що зобов`язує боржника вчинити певні дії визначена положеннями ст.75 Закону №1404-VIII.

Відповідно до ч. 1 ст. 75 Закону №1404-VIII у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

За умовами ч. 2 ст. 75 Закону №1404-VIII у разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

Таким чином, законодавець передбачає дві складові, які повинен здійснити державний виконавець перед тим, як застосувати до боржника штраф. По-перше, перевірити виконання рішення боржником та, по-друге, впевнитися, що рішення суду не виконане без поважних причин.

Частина п`ята ст. 242 КАС України встановлює, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові від 15.05.2018 у справі № 812/1813/18 Верховний Суд зазначив, що накладення штрафу за невиконання рішення, що зобов`язує боржника до вчинення певних дій, є видом юридичної відповідальності боржника за невиконання покладеного на нього зобов`язання. Застосування такого заходу реагування є обов`язком державного виконавця і направлено на забезпечення реалізації мети виконавчого провадження як завершальної стадії судового провадження. Умовою для накладення на боржника у виконавчому провадженні штрафу є невиконання ним виконавчого документа (судового рішення) без поважних причин. У залежності від характеру правовідносин і змісту зобов`язання, примусове виконання якого відбувається у межах виконавчого провадження, поважними причинами можуть визнаватися такі обставини, які створили об`єктивні перешкоди для невиконання зобов`язання, і подолання яких для боржника було неможливим або ускладненим. Аналіз правових норм, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин, дає підстави для висновку про те, що невиконання боржником рішення суду лише без поважних на те причин, тягне за собою певні наслідки, встановлені нормами Закону України "Про виконавче провадження".

Тобто на час прийняття державним виконавцем рішення про накладення штрафу має бути встановленим факт невиконання боржником судового рішення без поважних причин. Поважними, в розумінні наведених норм Закону України "Про виконавче провадження", можуть вважатися об`єктивні причини, які унеможливили або значно ускладнили виконання рішення боржником та які не залежали від його власного волевиявлення, саме від Уряду залежить можливість Пенсійного фонду України забезпечити реалізацію та виконання своїх повноважень.

Оскаржувана постанова про накладення штрафу від 05.04.2023 ВП №70735423 винесена саме з огляду на висновки головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) про невиконання рішення Житомирського окружного адміністративного суду у справі №240/36485/21, з чим позивач не погоджується.

При перевірці дотримання відповідачем порядку накладення штрафу в межах виконавчого провадження №70735423, суд зауважує, що в матеріалах виконавчого провадження № 70735423 відсутній лист боржника від 02.03.2023, що свідчить на користь висновку, що головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) при винесення оскаржуваної постанови не перевірялось виконання боржником рішення суду.

Суд також звертає увагу, що згідно матеріалів адміністративної справи, вимогу державного виконавця від 14.03.2023 боржник отримав 05.04.2023.

Вказану обставину відповідачем не спростовано, доказів щодо отримання боржником вимоги державного виконавця раніше, ніж стверджує позивач, відповідачем до суду не надано.

Враховуючи зазначені обставини, суд вважає, що термін, визначений відповідачем у вимозі "десятиденний термін з моменту отримання вимоги державного виконавця" розпочався для боржника з 05.04.2023 та закінчується 14.04.2023.

З матеріалів справи вбачається, що 06.04.2023 боржником було сформовано відповідь на вимогу від 14.03.2023.

Однак, вже 05.04.2023, тобто без перевірки отримання боржником вимоги та встановлення терміну для її виконання, відповідачем винесено постанову про накладення штрафу в межах виконавчого провадження ВП №70735423.

Отже, при розгляді адміністративної справи встановлено та в матеріалах адміністративної справи відсутні докази вчинення головним державним виконавцем в межах виконавчого провадження №70735423 дій, спрямованих на перевірку виконання/невиконання боржником судового рішення у справі №240/36485/21.

У постанові від 07 березня 2018 року у справі № 127/3770/17 Верховний Суд вказав, що державний виконавець зобов`язаний провести перевірку виконання судового рішення боржником, а підставою для накладення штрафу є невиконання рішення боржником без поважних причин. Тобто, державний виконавець має встановити відсутність поважних причин невиконання рішення.

У аспекті викладеного суд погоджується з доводами позивача про те, що державний виконавець не виконав обов`язку, передбаченого статтею 63 Закону України «Про виконавче провадження», в частині перевірки виконання рішення боржником, у зв`язку з чим дійшов помилкового висновку про невиконання Головним управлінням Пенсійного фонду України у Житомирській області рішення суду у справі №240/36485/21 та як наслідок протиправно виніс оскаржувану постанову про накладення штрафу за невиконання без поважних причин рішення, що зобов`язує боржника вчинити певні дії.

За змістом частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною першою та другою статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Положеннями статті 90 КАС України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Оскаржувана постанова відповідача про накладення штрафу не відповідає критеріям правомірності рішення суб`єкта владних повноважень, які встановлені частиною другою статті 2 КАС України, а тому наявні підстави для визнання протиправною та скасування постанови.

Відповідно до пункту п`ятого частини першої статті 244 КАС України під час ухвалення рішення суд вирішує як розподілити між сторонами судові витрати.

Згідно із частиною першою статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Частиною другою цієї ж статті передбачено, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

При задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа (абзац перший частини 1 статті 139 КАС України).

Разом з тим, суд зауважує, що позивач є суб`єктом владних повноважень, а тому відсутні підстави для стягнення з відповідача витрат зі сплати судового збору позивачем

Керуючись статтями 2, 77, 90, 139, 242-246, 272, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

вирішив:

Задовольнити позов Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (вул. О.Ольжича, 7, м.Житомир,10003. РНОКПП/) до Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) в особі відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області (площа Соборна, 1, м.Житомир, 10014. РНОКПП/) про визнання дій протиправними, скасування постанови.

Визнати протиправною та скасувати постанову головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання у Житомирській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Понамарьової К.В. від 05.04.2023 про накладення штрафу у ВП № 70735423.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 272 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів за правилами, встановленими статтями 287, 296-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.В. Лавренчук