Справа № 444/250/23
Суддя: Олещук М. М.
Дата ухвалення: 2023-05-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 444/250/23
Провадження № 2-а/444/8/2023
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 травня 2023 року Жовківський районний суд Львівської області в складі :

головуючого судді Олещук М. М.,

секретар судового засідання Мачіха Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Жовква Львівської області адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції Департаменту патрульної поліції у Львівській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, -

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом до Управління патрульної поліції Департаменту патрульної поліції у Львівській області про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 09 січня 2023 року серії ЕАР №6385372.

В обґрунтування позову посилається на те, що 09.01.2023 приблизно 08 год. 40 хв., вона, керуючи легковим автомобілем марки Mazda моделі 6, державний номерний знак НОМЕР_1 , який належить її чоловікові ОСОБА_2 , рухаючись по трасі м.Рава-Руська - м.Львів, в напрямку м.Львів, здійснила обгін на ділянці дороги, де, згідно дорожньої розмітки, дозволено здійснювати обгін, після чого її зупинили та затримали працівники патрульної поліції Львівської області. Після зупинки до неї підійшов інспектор патрульної поліції ОСОБА_3 та повідомив, що вона порушила правила дорожнього руху, зокрема, порушила вимоги п.34 ПДР, а також про те, що ним буде винесена постанова про притягнення її до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн. Із зазначеним твердженням інспектора патрульної поліції вона не погодилась, оскільки здійснювала обгін в місці, де це було дозволено, згідно дорожньої розмітки, та просила надати докази вчиненого нею правопорушення.

Позивач зазначає, що її законні вимоги інспектором патрульної поліції Троць Р.В. були проігноровані, після чого він сів у службовий автомобіль, попередньо взявши у неї посвідчення водія, де заповнив бланк Постанови серії ЕАР №6385372 у справі про адміністративне правопорушення, тобто фактично виніс постанову від 09 січня 2023 року, якою визнав її винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП та наклав на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн.

Позивач посилається на норми ст. 251 КУпАП та зазначає, що інспектор патрульної поліції не надав жодних доказів її вини у вчиненні адміністративного правопорушення, а все, що було викладене ним у письмовій формі в Постанові від 09 січня 2023 року взагалі нічим не підтверджено.

Позивач вважає, що винесена постанова не відповідає фактичним обставинам, відсутні будь-які докази допущеного нею порушення, накладене адміністративне стягнення є безпідставним.

Крім того, позивач зазначає, що розгляду справи взагалі не відбувалося, чим було порушено ст.268 КУпАП.

Із зазначеною постановою позивач не погоджується, оскільки вказаного порушення ПДР вона не вчиняла.

Вважає, що оскаржувана постанова в справі про адміністративне правопорушення є незаконною та необґрунтованою, не відображає дійсних обставин справи, складена за відсутності належних доказів та з порушеннями чинного законодавства.

Позивач просить постанову серії ЕАР №6385372, складену 09 січня 2023 року інспектором 2 батальйону 4 роти Управління патрульної поліції в Львівській області Троцем Романом Васильовичем у справі про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі скасувати та закрити провадження у справі.

Ухвалою судді Жовківського районного суду Львівської області від 06 лютого 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в даній адміністративній справі.

24.02.2023 року до суду надійшов відзив на позовну заяву від відповідача. У відзиві відповідач зазначає, що з позовними вимогами не погоджуєтьсяь, з огляду на наступне. Як вбачається з позовної заяви, позивач не заперечує факту перетину вузької суцільної лінії розмітки, однак заявляє, що перетин був здійснений із дотриманням винятку, передбаченого пунктом 34.1. ПДР, відповідно до якого за умови забезпечення безпеки дорожнього руху, дозволяється перетинати лінію 1.1 для об`їзду нерухомої перешкоди, розміри якої не дають змоги здійснити її безпечний об`їзд, не перетинаючи цю лінію, а також обгону поодиноких транспортних засобів, що рухаються із швидкістю менше 30 км/год. Твердження позивача про те, що вона не порушувала вимоги п. 34. ПДР, не відповідає дійсності, воно спрямоване на уникнення настання для позивача негативних наслідків, зокрема у вигляді притягнення до адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху. Інспектор, як представник єдиного контролюючого органу у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, чітко спостерігав порушення і зобов`язаний був відреагувати. Пунктом 11 частини 1 статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі. Процедуру оформлення поліцейськими підрозділів патрульної поліції та поліцейськими, на яких покладаються обов`язки із забезпечення безпеки дорожнього руху в окремих регіонах та населених пунктах, де тимчасово відсутня патрульна поліція (далі - поліцейський), матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі визначає Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затверджена наказом МВС України від 07 листопада 2015 року № 1395 (далі - Інструкція). Відповідно до пункту 4 Розділу І Інструкції, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу. Постанова виноситься у разі виявлення адміністративного правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбаченої частиною другою статті 122 КУпАП. Пунктом 10 Розділу III Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 року №1395, під час вирішення питання про притягнення особи до відповідальності, поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і підвідомчістю. В силу законних підстав інспектором поліції було винесено постанову серії ЕАР №6385372 від 09.01.2023 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення. Виходячи зі змісту постанови серії ЕАР №6385372 від 09.01.2023 року, співробітник поліції діяв відповідно до чинного законодавства, а саме: ст.ст. 268, 278, 279, 280, 283, 284, 288, 307, 308 КУпАП. Так як, постанова відповідає законодавству, відповідно складення її ґрунтувалося на ст.ст. 278, 279 КУпАП. Було дотримано процедури підготовки та розгляду справи по факту вчиненого правопорушення. Інспектором було з`ясовано всі необхідні обставини та вирішено питання для початку розгляду справи. Розгляд справи відбувався в присутності особи що відповідає пункту 8 Інструкції № 1395 від 07.11.2015, з дотримання вимог пункту 9. Отже, підстав для скасування постанови серії ЕАР №6385372 від 09.01.2023 року немає. Строк зберігання відеозаписів з портативних та відеореєстраторів, установлених у службових транспортних засобах, БпЛА становить 30 діб. Виходячи з цього, відеозапис даної події не є збереженим. Управлінню патрульної поліції не були відомі наміри позивача скасовувати постанову, та про необхідність збереження відеозапису з відеореєстраторів того дня.

Відповідач у відзиві просить відмовити повністю у задоволенні позову у зв`язку з безпідставністю такого та розглядати справу за відсутності сторони відповідача за наявними матеріалами (арк. спр. 19-22).

27.03.2023 року до суду надійшло письмове заперечення на відзив, в якому позивач стверджує, що викладені у відзиві фактичні обставини справи не відповідають дійсності, зокрема, відповідач зазначає про те, що у позовній заяві вона не заперечує про невиконання нею вимоги дорожньої горизонтальної розмітки 1.1, однак, цей факт вона заперечувала інспектору під час зупинки 09.01.2023 року та заперечує у позовній заяві, в якій вона зазначає, що вона здійснювала обгін в дозволеному місці. Крім того, відповідач у своєму відзиві фактично знімає із себе обов`язок доказування у справі про адміністративне правопорушення, повністю ігнорує той факт, що ні інспектором патрульної поліції під час винесення постанови 09.01.2023 року, ні суду, під час розгляду адміністративного позову, відповідачем не були надані будь-які докази вчинення нею адміністративного правопорушення, зокрема, відеозапис, який, ніби то не зберігся. Позивач звертає увагу на те, що під час зупинки інспектором, вона вимагала у нього показати їй відеозапис із відеофіксацією ніби то вчиненого нею правопорушення, однак ця її законна вимога була проігнорована. Такі обставини дають підстави обґрунтовано вважати, що жодного відеозапису і фіксації правопорушення в автоматичному режимі взагалі не було. Також вона відразу наголошувала на тому, що оспорює факт вчинення нею будь-якого правопорушення, однак і ця вимога була проігнорована інспектором, ним не були відібрані її пояснення у письмовому вигляді, не був складений відповідний протокол про адміністративне правопорушення, не була надана їй можливість подавати свої докази. Так, відповідно до вимог ч.5 ст.258 КУпАП, якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу. Позивач просить задовольнити її позов, скасувати постанову серії ЕАР №6385372 від 09.01.2023 року та закрити провадження у справі.

Також позивач просить слухати справу у її відсутності (арк. спр. 33). Позивач ОСОБА_1 належним чином була повідомлена про дату, час і місце розгляду справи (арк. спр. 39), однак у поданому запереченні на відзив просила здійснювати розгляд справи у її відсутності.

Відповідач, який належним чином був повідомленим про дату, час і місце розгляду справи (арк. спр. 37), участі свого уповноваженого представника у судовому засіданні не забезпечив, однак у поданому на позовну заяву відзиві відповідач просить розглядати справу за відсутності сторони відповідача.

В силу вимог ч. 3 ст. 268 КАС України, неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 229 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності зібрані в справі докази, суд дійшов наступного висновку.

За умовами ч.1 ст.5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Відповідно до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням, інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу проводиться в межах їх компетенції, у точній відповідності із законом.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній зокрема, необхідно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Судом встановлено, що інспектором УПП у Львівській області старшим лейтенантом поліції Троць Романом Васильовичем винесено постанову від 09 січня 2023 року серія ЕАР №6385372 відповідно до якої на ОСОБА_1 накладено штраф в розмірі 340 грн. за здійснення правопорушення, що передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП. В постанові зазначено, що ОСОБА_1 09.01.2023 08:51:54 дорога М09 155 км., керуючи транспортним засобом перетнула суцільну лінію дорожньої розмітки 1.1, яка поділяє транспортні потоки протилежних напрямків, чим порушила пункт 34 ПДР порушення вимог розмітки проїзної частини доріг (арк. спр. 3).

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Частиною 1 ст. 77 КАС України, передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Частиною 2 ст. 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатись на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідно до положень КУпАП, правопорушення, виявлені в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, мають бути зафіксовано за допомогою працюючих в автоматичному режимі спеціальних технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.

Згідно із ч.1 ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Обов`язок доказування правомірності складання постанови про адміністративне правопорушення, наявності в діях особи складу правопорушення покладено законом на відповідача.

Норми КАС України покладають на суб`єкта владних повноважень обов`язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльність та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів, невиконання відповідачем свого обов`язку довести правомірність своїх рішень, дій чи бездіяльності, свідчить про достовірність повідомлених позивачем обставин і не викликає у суду обґрунтованого сумніву.

Відповідно до ст.62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Позивач ОСОБА_1 , обґрунтовуючи позовні вимоги, заперечила факт порушення нею ПДР та вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Відповідач не надав суду належних та допустимих доказів на підтвердження обставин порушення позивачем ПДР, зокрема у матеріалах відсутні матеріали фото- чи відео зйомки вчиненого порушення або інші докази, якими суб`єкт владних повноважень обґрунтовує правомірність прийнятого ним рішення.

Зі змісту долученої до матеріалів справи постанови серії ЕАР №6385372 від 09.01.2023 року встановлено, що в графі до постанови додаються не зазначено жодних додатків. Оскаржена постанова не містить відомостей щодо здійснення фіксації правопорушення, а також не містить посилань на будь-які докази, враховані при винесенні цієї постанови.

Об`єктивних доказів, свідчень або інших відомостей, необхідних для вирішення справи про наявність обставин порушення позивачем ПДР відповідачем надано не було.

Відповідачем не надано суду жодного доказу на підтвердження обставин, зазначених в постанові від 09.01.2023 року, зокрема й тих, що позивач є суб`єктом правопорушення.

Згідно із ст.293 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає, зокрема, рішення про скасування постанови і закриття справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Враховуючи заявлені позовні вимоги та вищевказані приписи ч.3 ст.286 КАС України, суд дійшов висновку, що позовну заяву належить задовольнити, постанову серії ЕАР №6385372 про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 09.01.2023 року належить скасувати та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Керуючись ст. ст. Керуючись ст. ст. 6, 10, 19, 72, 77, 90, 241-246, 271 286 КАС України, суд, -

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАР №6385372 від 09.01.2023 року, винесену відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122 КУпАП, - скасувати.

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.122 КУпАП закрити.

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Повне найменування сторін та інших учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції: юридична адреса: 79053, м. Львів, вул. Перфецького, 19, Львівської області, , e-mail: .

Повний текст рішення суду складено 05.05.2023 року.

Суддя М. М. Олещук