Справа № 200/5042/22
Суддя: Чекменьов Г.А.
Дата ухвалення: 2023-05-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 травня 2023 року Справа№200/5042/22

Донецький окружний адміністративний суд у складі судді Чекменьова Г.А., розглянувши в спрощеному (письмовому) провадженні адміністративну справу за позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про скасування рішення та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області, в якому просить:

визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області від 08.09.2022 року №49 про відмову в призначенні пенсії на пільгових умовах на підставі ч.3 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області повторно розглянути заяву від 01.09.2022 про призначення пенсії та зарахувати при повторному розгляді вказаної заяви до спеціального (пільгового) стажу, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах періоди:

04.11.1997-11.11.1997 - навчання за професією підземного робітника на шахті «Капітальна» ДП «Мирноградвугілля»,

05.01.1998 - 03.03.1998 - роботу учнем гірника з ремонту гірничих виробок з повним робочим днем на підземних на шахті «Капітальна» ДП «Мирноградвугілля»,

5 робочих днів легкої праці в листопаді 1999 року в ДП «ВК «Краснолиманська»,

21.06.2000 - 16.08.2000 - роботу учнем гірника очисного забою в ДП «ВК «Краснолиманська»,

2 робочі днів у квітні 2022 року - донорство під час роботи ДП «ВК «Краснолиманська»,

5 днів у серпні 2003 року - період тимчасової непрацездатності в ВП «Шахта «1-3 Новогродівська» ДП «Селидіввугілля»,

09.06.2003 - 03.09.2003 - роботу учнем прохідника на ВП «Шахта «1-3 Новогродівська»,

27.09.2003 - 13.06.2004 - роботу в ПрАТ «Укрвуглебуд»,

01.08.2004 - 23.09.2004 - роботу в ТОВ «Донбасвуглепроходка»,

05.07.2005 - 11.07.2005 - навчання за професією підземного робітника на шахті «Капітальна» ДП «Мирноградвугілля»,

20.02.2006 - 02.03.2006 та 19.03.2007 - 02.04.2007 - навчання за професією підземного робітника ПрАТ «Шахтоуправління «Покровське»,

17.10.2008 - 17.12.2008 - роботу учнем машиніста гірничих виїмкових машин підземного ПрАТ «Шахтоуправління «Покровське»,

29.10.2009 - 20.02.2010 - роботу в ТОВ «Донвуглепоставка»,

17.03.2010 - 03.04.2010 - роботу в ПрАТ «Укрвуглебуд»,

13.05.2010 - 01.06.2010 - роботу в ТОВ «Донвуглепоставка»,

29.09.2010-08.10.2010 та 18.10.2010 - 19.10.2010 - навчання за професією підземного робітника на шахті «Центральна» ДП «Мирноградвугілля»,

28.01.2011 - 04.07.2011 - роботу в ТОВ «Донвуглепоставка».

В обґрунтування позову позивач зазначив, що на заяву про призначення пенсії на пільгових умовах отримав рішення відповідача про відмову у призначенні пенсії в зв`язку з відсутністю необхідного стажу, оскільки відповідач не зарахував певні періоди трудової діяльності. Вважає рішення відповідача неправомірним, оскільки трудовий стаж роботи позивача підтверджується трудовою книжкою.

Ухвалою від 05 грудня 2022 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі без виклику сторін.

Згідно зі статтею 129 Конституції України суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права. Основними засадами судочинства є, в тому числі, розумні строки розгляду справи судом. Статтею 6 Європейської конвенції з прав людини передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Тому відповідно до наведених норм справа розглянута впродовж розумного строку, необхідного для прийняття законного та обґрунтованого судового рішення, враховуючи обставини збройної агресії проти України.

Відповідачем наданий відзив на позовну заяву, де зазначено, що за принципом екстериторіальності Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області опрацьовувало заяву позивача про призначення пенсії та 08.09.2022 прийняло рішення №49 про відмову позивачу в призначенні пенсії на пільгових умовах на підставі ч.3 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

За результатом розгляду доданих документів до страхового стажу позивача не зараховано періоди роботи згідно записів у трудовій книжці НОМЕР_1 від 18.07.1992, а саме:

не зараховано період із 30.09.1997 по 15.10.1997, оскільки міститься виправлення в даті наказу про прийняття на роботу, що є порушенням Інструкції про порядок ведення трудових книжок;

до пільгового стажу також не зараховано період навчання згідно довідок № 255 від 13.01.2022 та 16867 від 01.09.2021, які видані шахтою «Капітальна», із 04.11.1997 по 11.11.1997 та з 05.07.2005 по 11.07.2005, оскільки не зазначена професія, якої навчалась особа та не зазначена тарифна ставка відповідної професії;

не зараховано періоди навчання згідно довідки №606 від 25.09.2020, яка видана ПАТ «Шахтоуправління «Покровське», із 20.02.2006 по 02.03.2006 та із 19.03.2007 по 02.04.2007, оскільки не зазначена професія, якої навчалась особа та не зазначена тарифна ставка відповідної професії;

не зараховано періоди роботи згідно довідок про підтвердження пільгового стажу №38, №39, №640 від 24.08.2020 року, які видані ТОВ «Донуглепоставка», з 29.10.2009 по 20.02.2010, з 13.05.2010 по 01.06.2010 та з 28.04.2011 по 04.07.2011, оскільки довідка не відповідає формі Додатку 5 Постанови КМУ від 12.08.1993 №637, що передбачає три підписи (керівника, головного бухгалтера начальника відділу кадрів);

періоди роботи згідно довідок про підтвердження пільгового стажу №1037 та №1039 від 30.08.2016 року, які видані ПАТ «Укрвуглебуд», з 27.09.2003 по 13.06.2014 рік та з 17.03.2010 по 03.04.2010 рік, до пільгового стажу також не враховані, оскільки довідка не відповідає формі Додатку 5, Постанови КМУ від 12.08.1993 року №637, що передбачає три підписи (керівника, головного бухгалтера та начальника відділу кадрів).

Відповідачем визначений страховий стаж позивача: 24 роки 09 місяців 19 днів. Підсумок по стажу з урахуванням кратності, в тому числі додаткові роки (за Списком №1) 43 роки 09 місяців 19 днів.

Пільговий стаж за постановою №202 (25 років) становить 03 роки 10 місяців 09 днів, підземні роботи, провідні професії (20 років) - 15 років 02 місяці 28 днів, навчання за фахом - 02 місяці 01 день.

Отже, у зв`язку з відсутністю пільгового стажу, відповідач просить відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлені такі фактичні обставини.

Позивач, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, проживає по адресу: АДРЕСА_1 , що підтверджується копією паспорта громадянина України серії НОМЕР_2 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Позивач звернувся із заявою від 01.09.2022 до Пенсійного фонду України про призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до пункту 2 частини 2 статті 114 Закону України від 09.07.2003 №1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

За наслідками розгляду заяви позивача від 01.09.2022 щодо призначення пенсії за віком на пільгових умовах згідно положень ст.114 розділу XIV-I Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», а також доданих до заяви документів Головним управлінням Пенсійного фонду України в Закарпатській області прийнято Рішення №49 від 08.09.2022 про відмову позивачу в призначенні пенсії на пільгових умовах на підставі ч.3 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з огляду та те, що за доданими позивачем до заяви про призначення пенсії документами до пільгового стажу не зараховано певні періоди роботи, оскільки надані позивачем довідки не відповідають формі Додатку 5 Постанови КМУ від 12.08.1993 №637.

Не погоджуючись з рішенням відповідача та вважаючи його протиправним, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним відносинам з урахуванням встановлених обставин справи, суд зазначає, що принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел визначені Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV).

Відповідно до вимог частини 3 статті 114 Закону № 1058-IV працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років. Такий самий порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) на шахтах з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або перебувають у стадії ліквідації, але не більше двох років.

Закон України «Про пенсійне забезпечення» № 1788-XII від 05.11.1991 року відповідно до Конституції України гарантує всім непрацездатним громадянам України право на матеріальне забезпечення за рахунок суспільних фондів споживання шляхом надання трудових і соціальних пенсій.

За приписами статті 62 Закону 1788-ХІІ основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 48 КЗпП України встановлено, що трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

Пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок №637) передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Згідно з пунктом 2.14 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої Наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 року №58, якщо працівник має право на пенсію за віком на пільгових умовах, запис у трудовій книжці робиться на підставі наказу, виданого за результатами атестації робочих місць, і має відповідати найменуванню Списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення. Показники, зазначені у цих Списках обов`язково повинні бути підтверджені у карті оцінки умов праці робочого місця за результатами атестації і можуть записуватись у дужках.

Відповідно до пункту 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року №637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Пунктом 20 Порядку передбачено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконаної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

У разі відсутності правонаступника, підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, здійснюється у порядку, визначеному Пенсійним Фондом України за погодженням з Мінсоцполітики та Мінфіном.

Наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383 затверджено Порядок застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах (далі - Порядок № 383).

Порядок № 383 регулює застосування Списків під час обчислення стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

При визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року (пункту 3 Порядку № 383).

Пунктом 10 Порядку № 383 встановлено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 № 637.

З огляду на вищевикладене, уточнююча довідка може бути основним доказом підтвердження пільгового стажу в період роботи на відповідних посадах або за професіями в тих випадках, коли відсутня трудова книжка або відсутні відповідні записи трудовій книжці. Після 21 серпня 1992 року основними документами, які підтверджують пільговий стаж - період роботи на відповідних посадах або за професіями, які включені до Списків, є трудова книжка та документи, що підтверджують проведення атестації робочих місць за умовами праці.

Таким чином, основним документом, якій підтверджує стаж роботи на підприємстві є трудова книжка. При цьому, працівник не відповідає за якість зроблених записів, в тому числі якість та розбірливість печаток тощо. Вказані обставини не можуть впливати на дотримання прав працівника на своєчасне призначення пенсії.

У трудовій книжці позивача НОМЕР_4 від 18.07.1992 р., та Дублікаті трудової книжки серії НОМЕР_5 , є відповідні записи про роботу які містять повну інформацію щодо пільгового стражу характеру виконуваних ним робіт за спірні періоди його роботи, стаж роботи на яких підлягає зарахуванню до пільгового стажу при вирішення питання щодо пенсійного забезпечення позивача.

Тому посилання відповідача, що представлені довідки позивачем не відповідають вимогам, передбачених Порядком № 637, суд не бере до уваги, оскільки робота позивача у спірний період підтверджується записами в трудовій книжці.

За вказаних обставин, оскільки відомості уточнюючих довідок відповідають відомостям трудової книжки позивача, вказані довідки підписані уповноваженою особою, у відповідача не було підстав не приймати ці відомості при розгляді заяви про призначення пенсії.

Також відповідачем не наведено підстав, за якими підпис уточнюючої довідки керівником за відсутності підписів інших посадових осіб підприємства, тягне недійсність такого документу.

При цьому, згідно з Індивідуальними відомостями про застраховану особу (форма ОК-5) з відомостей по спеціальному стажу за період: 2000-2010 роки є код підстави для обліку спеціального стажу за № ЗП3013А1, для застрахованих осіб, які є працівники, зайняті повний робочий день на роботах, зі шкідливими умовами праці.

Тому рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області від 08.09.2022 року №49 про відмову в призначенні пенсії на пільгових умовах на підставі ч.3 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» не відповідає встановленим у справі обставинам та підлягає скасуванню.

Водночас, досліджуючи періоди, які позивач просить зарахувати до пільгового стажу відповідно до вимог частини 3 статті 114 Закону № 1058-IV, суд зауважує, що вказана норма стосується саме періоду безпосередньої зайнятості повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах тощо. Будь-які інші періоди, незалежно від збереження середнього заробітку, не включаються до такого пільгового стажу, якщо інше прямо не передбачено законом.

Зокрема, гарантії соціального захисту учня, слухача та випускника професійно-технічного навчального закладу визначені статтею 38 Закону України від 10.02.1998 року № 103/98-ВР «Про професійну (професійно-технічну) освіту» (далі Закон № 103/98-ВР). Частиною 1 статті 38 цього Закону передбачено, що час навчання у професійно-технічному навчальному закладі зараховується до трудового стажу учня, слухача, у тому числі в безперервний і в стаж роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників, якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією не перевищує трьох місяців.

Аналіз наведеної норми дає підстави для висновку, що час навчання у професійно-технічному навчальному закладі повинен бути зарахований до трудового стажу учня, слухача, в тому числі в безперервний і в стаж роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників, за наявності двох умов, а саме: 1) якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу не перевищує 3 місяці; 2) якщо особа зарахована на роботу за набутою професією.

За вказаних обставин, відсутність даних про професію, якій навчався позивач, виключає можливість встановити продовження роботи за такою професією, через що вказані позивачем періоди навчання правомірно не зараховані відповідачем до пільгового стажу.

З аналогічних підстав позивачем не доведено, що інші періоди, протягом яких за ним зберігався заробіток, в тому числі за підземними ставками, входить до пільгового стажу за списком №1, через що суд в цій частині не встановив порушень з боку органу Пенсійного фонду.

Також суд зазначає, що в мотивувальній частині позовної заяви позивач посилається на зобов`язання відповідача при зарахуванні до пільгового стажу за Списком №1 керуватися Роз`ясненням від 20.01.1992 року №8 «Про порядок врахування трудового стажу, що дає право на пенсії незалежно від віку працівникам, безпосередньо зайнятим повний робочий день на роботах, передбачених статтею 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення»».

В тому числі, позивач посилається на лист від 02.10.2018 року № 19997/0/2-18, яким Міністерство соціальної політики України відкликало свій лист від 26.06.2018 року № 12281/0/2-18-21 та зазначило про доцільність застосування роз`яснення Міністерства соціального забезпечення України від 20.01.1992 року № 8.

Згідно з листом Міністерства соціальної політики України №1209-27 від 12.09.2018 року, до законодавчого врегулювання питання внесення змін до статті 114 Закону №1058, органи Пенсійного фонду України при призначенні пенсії відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону №1058 враховують роз`яснення №8.

Надаючи правову оцінку таким рекомендаціям та листуванню органу виконавчої влади, суд наголошує, що відповідно до преамбули Закону № 1058-IV цей Закон, розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

Зміна умов і норм загальнообов`язкового державного пенсійного страхування здійснюється виключно шляхом внесення змін до цього Закону.

Роз`яснення Міністерства соціального забезпечення України від 20.01.1992 року №8 надані на виконання постанови КМ України №81 від 22.02.1992, яка, визначаючи компетенцію урядових органів щодо певного кола питань, не містить норм права, якими регулюються спірні відносини у цій справі.

Отже, ані роз`яснення Міністерства соціального забезпечення України від 20.01.1992 року №8, ані листування цього органу з будь-яких питань не є діючими нормативними актами і не можуть застосовуватися до спірних відносин всупереч приписам спеціального Закону № 1058- IV.

Крім того, суд враховує зміст вказаного Роз`яснення, де передбачено працівникам, які мають 10 років стажу підземної роботи, що дає право на пенсію незалежно від віку згідно зі статтею 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення», але які не відпрацювали повного стажу, передбаченого цією статтею, призначати пенсію незалежно від віку за умови наявності не менше 25 років стажу підземної роботи, із зарахуванням до нього:

- кожного повного року гірничим очисного забою, прохідником, забійником на відбійних молотках, машиністом гірничих виємочних машин, сталеваром, горновим, агломератником, вальцювальником гарячого прокату - за 1 рік роботи 3 місяці;

- кожного повного року роботи, передбаченої у відповідних розділах списку №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, які дають право на пільгове пенсійне забезпечення, - за 9 місяців.

Тобто, за змістом вказаного Роз`яснення кратне додаткове зарахування стосувалось загального стажу працівника, а не пільгового, як помилково вважає позивач.

Водночас, аналогічне питання врегульоване нормами спеціального Закону № 1058-IV, а саме, відповідно до абзацу десятого частини третьої статті 24: за кожний повний рік стажу роботи на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, зайнятість на яких давала та дає право на пенсію на пільгових умовах, до страхового стажу додатково зараховується по одному року. (Частину третю статті 24 доповнено абзацом десятим згідно із Законом № 345-VI від 02.09.2008).

Враховуючи, що вказане правове питання на час розгляду справи врегульоване профільним Законом № 1058- IV, відсутні підстави застосовувати до спірних відносин листування чи роз`яснення, які не зареєстровані в якості діючих нормативних актів.

Підсумовуючи викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню шляхом скасування оскарженого рішення та зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області повторно розглянути заяву позивача від 01.09.2022 про призначення пенсії, з урахуванням висновків суду про зарахування до спеціального (пільгового) стажу позивача, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, фактичних періодів періоди його роботи, відображених у трудовій книжці та уточнюючих довідках, які не були враховані в оскарженому рішенні відповідача.

За приписами статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Зважаючи, що позивачем при поданні позову сплачено судовий збір у сумі 992,40 грн., на його користь за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області пропорційно задоволеній частині позовних вимог підлягає стягненню сума 496,20 грн.

На підставі наведеного, керуючись статтями 2, 139, 241-246, 255, 295-297 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_3 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (площа Народна, буд. 4, м. Ужгород, Закарпатська область, 88008; ) про скасування рішення та зобов`язання вчинити дії - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області від 08.09.2022 №49 про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії на пільгових умовах.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) від 01.09.2022 про призначення пенсії з урахуванням висновків суду про зарахування до спеціального (пільгового) стажу, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, періодів роботи:

з 09.09.1996 по 17.10.1996;

з 30.09.1997 по 15.10.1997;

з 29.10.2009 по 20.02.2010;

з 13.05.2010 по 01.06.2010;

з 28.04.2011 по 04.07.2011;

з 27.09.2003 по 13.06.2004;

з 17.03.2010 по 03.04.2010.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) судовий збір у розмірі 496,20 (чотириста дев`яносто шість) грн. 20 коп.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Текст рішення виготовлений та підписаний в Єдиному державному реєстрі судових рішень (веб-адреса: http://www.reyestr.court.gov.ua/).

Суддя Г.А. Чекменьов