Справа № 343/933/23
Суддя: Монташевич С. М.
Дата ухвалення: 2023-05-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №: 343/933/23
Провадження №: 2-а/0343/40/23
Р І Ш Е Н Н Я

I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 травня 2023 року м. Долина

Долинський районний суд Iвано-Франкiвської областi в складi:

судді Монташевич С. М.,

з участю: секретаря судового засідання Шикор Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Долинського районного суду Івано-Франківської області адміністративну справу № 343/933/23 за позовом ОСОБА_1 до Департаменту міської мобільності та вуличної інфраструктури Львівської міської ради про скасування постанови по справі про притягнення до адміністративної відповідальності,

за участю: представниці позивача - адвокатки Кобилинець Т.В.,

В С Т А Н О В И В:

Стислий виклад позицій сторін:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить:

скасувати постанову від 27.10.2022 серії РАП № 845332442, винесену провідним спеціалістом-інспектором з паркування сектору контролю майданчиків для платного паркування відділу інспекторів з паркування управління безпеки Департаменту міської мобільності та вуличної інфраструктури Львівської міської ради Юзьківим О.М., відносно нього, ОСОБА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 152-1 КУпАП;

стягнути з відповідача на його користь судовий збір та витрати на правничу допомогу.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що 27.10.2022 відносно нього винесено постанову серії РАП № 845332442 до повідомлення серії ЛВ № 00182188 від 14 жовтня 2022 року 12 год 52 хв про накладення адміністративного стягнення, якою його визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 152-1 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 300 грн.

Вважає вказану постанову такою, що не відповідає вимогам закону.

14 жовтня 2022 року о 12:52 год він не отримував послуг з користування майданчиком для платного паркування, оскільки не паркував належний йому на праві власності автомобіль марки "Кia Оptima", д.н.з. НОМЕР_1 , на платному паркувальному майданчику В1009 по вулиці Князя Романа в м. Львів.

По вул. Князя Романа знаходиться паркувальний майданчик В1009, який належить ПП "Кейтерінг-Сервіс". Згідно з генпланом, на паркувальному майданчику передбачено шість паркувальних місць. Початок зони платного паркувального майданчика визначено наявним дорожнім знаком 5.43, який застосовано з дадатковим дорожнім знаком 7.14 "Платні послуги". Про закінчення платної зони свідчить дорожній знак 5.44 "Кінець зони стоянки". Його ж автомобіль було припарковано після дорожнього знаку 5.44, тобто після платного паркувального майданчика, в зоні дії додаткового знака 5.42.1, що підтверджується відеофіксацією, яка міститься на долученому ним диску, з об`єктами прив`язками: автобусна зупинка та будівля на протилежній стороні вулиці з об`ємними не типової форми дерев`яними дверима.

Тобто його транспортний засіб не перебував в зоні платного паркувального майданчику, а був припаркований на місці паркування, призначеного для безоплатного паркування транспортних засобів, тому факт його перебування в зоні стоянки не може кваліфікуватися як порушення дорожнього інформаційно-вказівного знаку та охоплюватися об`єктивною стороною ст. 152-1 КУпАП.

Аналізуючи відповідь відповідача від 31.03.2023 та зміст постанови РАП №845332442, встановлено, що він скористався послугами платного паркувального майданчика В1009, GPS координати якого: 49.8377838, 24.032938. Однак за інформацією, яка міститься на фотодоказах правопорушення, GPS координати припаркованого транспортного засобу з д.н.з. НОМЕР_1 інші - 49.837785, 24.032937.

Також з доданих інспектором до постанови фотознімків о 12:42:17 год та о 12:52:33 год від 14.10.2023 не можна встановити розташування його транспортного засобу в зоні саме платного паркування - В1009 вул. Князя Романа, а також наявності та її облаштування в межах видимості паркувальними автоматами та інформаційними знаками про можливість і порядок надання послуги "мобільне паркування». Такі там відсутні.

Що стосується не оплати вартості послуг за користування майданчиком для платного паркування, то звертає увагу на те, що його притягнуто до адміністративної відповідальності лише за неоплату нібито більш як за 10 хв перебування автомобіля в зоні стоянки, але за диспозицією статті 152-1 КУпАП адміністративна відповідальність настає за не оплату за добу користування.

Вважає, що в матеріалах справи немає належних та допустимих доказів вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 152-1 КУпАП.

У судовому засіданні представниця позивача - адвокатка Кобилинець Т.В. позов підтримала, просила його задовольнити з вище викладених підстав.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, хоча був повідомлений про розгляд справи у встановленому законом порядку, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення (ухвали про відкриття провадження з копією позовної заяви з додатками та ухвали про забезпечення позову) (а.с. 64) та дані з сайту Укрпошти про відстеження посилки 582 (а.с. 67-69), відзив на позов на адресу суду не направляв.

Спір між сторонами не вирішений.

Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі:

17 квітня 2023 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Департаменту міської мобільності та вуличної інфраструктури Львівської міської ради про скасування постанови по справі про притягнення до адміністративної відповідальності, яка направлена поштовим відправленням на адресу суду 10.04.2023.

18 квітня 2023 року від позивача через канцелярію суду надійшли заява про забезпечення позову та про поновлення строку на оскарження постанови з додатками.

Ухвалою суду від 18.04.2023 визнано поважними причини пропуску ОСОБА_1 строку звернення до адміністративного суду з позовом до Департаменту міської мобільності та вуличної інфраструктури Львівської міської ради про скасування постанови по справі про притягнення до адміністративної відповідальності та поновлено строк звернення до суду. Прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду.

Ухвалою суду від 18.04.2023 задоволено заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову.

19 квітня 2023 року позивач подав клопотання про долучення доказів, які попередньо направлені відповідачу, яке протокольною ухвалою суду від 08.05.2023 задоволено.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин:

як вбачається зі змісту постанови від 27 жовтня 2022 року про накладення адміністративного стягнення серії РАП № 845332442 до повідомлення серії ЛВ № 00182188 від 14 жовтня 2022 року 12 год 52 хв, провідний спеціаліст-інспектор з паркування сектору контролю майданчиків для платного паркування відділу інспекторів з паркування управління безпеки департаменту міської мобільності та вуличної інфраструктури Львівської міської ради Юзьків О.М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , встановив, що "14 жовтня 2022 року 12 год 52 хв водієм транспортного засобу "Kia Optima", д.н.з. НОМЕР_1 , здійснено користування майданчиком для платного паркування, що знаходиться за адресою: В1009 вул. Князя Романа м. Львів, з неоплатою вартості послуг з користування майданчиком для платного паркування транспортних засобів більш як за 10 хв користування майданчиком для платного паркування, чим порушено вимоги абз. 2 п. 26 Правил паркування транспортних засобів, затверджених постановою КМУ від 03.12.2009 № 1342". Інспектор постановив визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 152-1 КУпАП, та накласти на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі 300 гривень. Як вказано в постанові, фотозйомка та/або відеозапис здійснювався за допомогою технічного засобу Logic Instrument Fieldbook K 80V2 86QAC4670NXA22D0978 (а.с. 24-25).

У відповіді на адвокатський запит, на № 2-5589-37 від 31.03.2023, управління безпеки Департаменту міської мобільності та вуличної інфраструктури Львівської міської ради зазначило, що 14.10.2022 інспектором з паркування зафіксовано транспортний засіб марки "КІА" з державним номерним знаком НОМЕР_1 на платному паркувальному майданчику по вул. Князя Романа (код паркувального майданчика - В1009; GPS координати: 49.8377838, 24.032938) за допомогою приладу фіксації 86QАС4670NXА22D0926 (планшет Logic Instrument; модель: Fieldbook К80V2), без оплати вартості послуг з користування таким майданчиком та виписано повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності ЛВ00182188, яке залишено на лобовому склі транспортного засобу. Також додатково проінформовано, що фотофіксація адміністративних правопорушень проводиться інспекторами з паркування програмно-апаратним комплексом Logic Instrument Fieldbook K80V2, який функціонує на основі програми «Інспектор». Вимоги щодо сертифікації програмно-апаратного комплексу Logic Instrument Fieldbook К80V2 немає. Матеріали фотофіксації адміністративних правопорушень є доступними на офіційному вебсайті https://inspector.lviv.ua/ (ідентифікатор доступу - державний номерний знак; серія та номер повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності (а.с. 13-14).

На фотосвітлинах, долучених до матеріалів позову, які також містяться за посиланням https://inspector.lviv.ua/, зафіксовано транспортний засіб марки "КІА", д.н.з. НОМЕР_1 , та відображено такі дані: 14.10.2022 12:42:17, В1009 вул. Князя Романа, 49.837785, 24.032937; 14.10.2022 12:52:33, В1009 вул. Князя Романа, 49.837785, 24.032937 (а.с. 15).

Вказаний у вищезазначеній відповіді програмно-апаратний комплекс Logic Instrument Fieldbook K80V2 функціонує на основі програми «Інспектор», що має сертифікат перевірки, який дійсний до 25.03.2030 (а.с. 16).

Як вказав позивач, з відкритих джерел (https://opendata.city-adm.lviv.ua/dataset/parking) йому стало відомо, що паркувальний майданчик В1009, який знаходиться у м. Львів по вул. Князя Романа, належить ПП "Кейтерінг-Сервіс".

Згідно з даними генплану, який міститься за посиланням hppts://drive.google.com/drive/u/0/folders/1bJpg8hzbFbakx58iSsXBB6bz7egtsI7e, на паркувальному майданчику передбачено шість паркувальних місць (а.с. 17-20).

На підтвердження паркування транспортного засобу після дорожнього знака 5.44 "Кінець зони стоянки" і зоні дії додаткового знака 5.42.1 "Місце для стоянки" позивач надав DVD+R диск, на якому містяться два відеозаписи:

на відеофайлі IMG_4022.MOV зафіксовано наявність дорожнього знака 5.43 для позначення місць, майданчиків або зони стоянки транспортних засобів, на яких беруть плату за паркування, який застосовано у тому числі з додатковим дорожнім знаком 7.14 "Платні послуги", що свідчить про початок зони платного паркувального майданчика, а також наявність дорожнього знака 5.44 "Кінець зони стоянки". Через кілька місць для паркування та сміттєвих баків зафіксовано наявність знака 5.42.1 "Місце для стоянки";

на відеофайлі IMG_4021.MOV (1) зафіксовано розміщення вищевказаного знака НОМЕР_2 "Місце для стоянки", за яким, як вказав позивач, був припаркований його транспортний засіб (а.с. 52).

Таким чином між сторонами виник спір відносно правомірності винесення оскаржуваної постанови про накладення адміністративного стягнення на позивача, підстав для скасування постанови.

Оцінка суду:

взявши до уваги пояснення представниці позивача, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази, надані на підтвердження позовних вимог, з`ясувавши таким чином фактичні обставини справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи з такого.

Згідно із ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно зі ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно із ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

В свою чергу, згідно із п. 1 ст. 247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно із ч. 1, 2, 3 ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався); розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Частиною 1 статті 14-2 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису) (за допомогою технічних засобів, що дають змогу здійснювати фотозйомку або відеозапис та функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), несе відповідальна особа фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу, належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відсутні на момент запиту відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи.

Режим фотозйомки (відеозапису) передбачає здійснення уповноваженою посадовою особою фото/відеофіксації обставин порушення правил зупинки, стоянки або паркування транспортних засобів, а саме: дати, часу (моменту), місця розташування транспортного засобу по відношенню до нерухомих об`єктів та/або географічних координат, інших ознак наявності складу адміністративного правопорушення, передбаченого відповідною статтею Особливої частини цього Кодексу. При здійсненні фотозйомки обов`язковою є наявність не менше двох зображень транспортного засобу, отриманих з різних або протилежних ракурсів, а в разі фіксації порушення, що полягає у несплаті вартості послуг з користування майданчиком для платного паркування в межах населеного пункту, в якому не впроваджена автоматизована система контролю оплати паркування, обов`язковою є наявність додаткового зображення (зображень), що фіксує відсутність документа про оплату послуг з користування майданчиком для платного паркування під лобовим склом транспортного засобу (примітка до ст. 14-2 КУпАП).

Особливості розгляду справ про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, встановлюються статтями 279-1 - 279-4 КУпАП.

Відповідно до ч. 1, 3, 5 ст. 279-1 КУпАП, у разі якщо адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксовано в автоматичному режимі або якщо порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів зафіксовано в режимі фотозйомки (відеозапису), посадова особа уповноваженого підрозділу Національної поліції або інспектор з паркування за даними Єдиного державного реєстру транспортних засобів, а також у разі необхідності - за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань встановлює відповідальну особу, зазначену у частині першій статті 14-2 цього Кодексу.

Якщо адміністративне правопорушення, передбачене частинами першою, третьою та сьомою статті 122 (в частині порушення правил зупинки, стоянки), частинами першою, другою та восьмою статті 152-1 цього Кодексу, зафіксовано в режимі фотозйомки (відеозапису), посадова особа уповноваженого підрозділу Національної поліції або інспектор з паркування зобов`язані розмістити на лобовому склі транспортного засобу копію постанови про притягнення до адміністративної відповідальності (якщо технічні можливості дозволяють встановити відповідальну особу, зазначену у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, на місці вчинення правопорушення) або повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності (якщо технічні можливості не дозволяють встановити відповідальну особу, зазначену у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, на місці вчинення правопорушення).

Постанова про накладення адміністративного стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), може виноситися без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Згідно із ч. 1 ст. 152-1 КУпАП, порушення правил паркування транспортних засобів, у тому числі неоплата вартості послуг з користування майданчиком для платного паркування за кожну добу користування, тягне за собою накладення штрафу в двадцятикратному розмірі від вартості однієї години послуги з користування тим майданчиком для платного паркування транспортних засобів, на якому знаходиться транспортний засіб у момент порушення.

Відповідно до примітки вказаної статті, під неоплатою вартості послуг з користування майданчиком для платного паркування слід розуміти неоплату вартості послуг з користування майданчиком для платного паркування транспортних засобів більш як за 10 хвилин користування майданчиком для платного паркування транспортних засобів (крім майданчиків, обладнаних автоматичними в`їзними та виїзними терміналами, на яких оплата відбувається під час виїзду з майданчика).

Місцями, призначеними для паркування (у тому числі безоплатного паркування) транспортних засобів, оснащених електричними двигунами (одним чи декількома), на спеціально обладнаних чи відведених майданчиках для паркування транспортних засобів, у тому числі біля житлових будинків (крім індивідуальних житлових будинків) та інших будівель, на тротуарах (із числа місць для зупинки та стоянки транспортних засобів), вважаються місця, позначені відповідними дорожніми знаками або дорожньою розміткою.

Притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 152-1 КУпАП України, згідно з постановою про накладення адміністративного стягнення серії РАП № 845332442 від 27 жовтня 2022 року, за твердженням відповідача, відбулося через допущену позивачем неоплату вартості послуг з користування майданчиком для платного паркування транспортних засобів більше як за 10 хвилин користування майданчиком для платного користування, чим порушено вимоги абз. 2 п. 26 Правил паркування транспортних засобів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 03 грудня 2009 року № 1342.

Відповідно до абз. 2 п. 26 вказаних Правил, користувач зобов`язаний сплатити вартість послуг з користування майданчиками для платного паркування.

Згідно із вимогами абз. 4 п. 4 Правил паркування транспортних засобів, відведені майданчики для паркування - майданчики для паркування, розміщені в межах проїзної частини вулиці або дороги та обладнані відповідно до вимог цих Правил і Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306.

Відповідно до п. 33.7.14 Правил дорожнього руху, табличка 7.14 «Платні послуги» застосовується із знаками 5.42.1, 5.42.2 або 5.43 для позначення місць, майданчиків або зони стоянки транспортних засобів, на яких беруть плату за паркування, а також із знаками 6.6, 6.11 і 6.21, де послуги надаються тільки на платній основі.

З відкритих джерел, а саме з порталу, який є власністю Львівської міської ради та ЛКП «Міський центр інформаційних технологій», суд за посиланням https://opendata.city-adm.lviv.ua/dataset/parking встановив, що в м. Львів по вул. Князя Романа облаштований паркувальний майданчик, який належить ПП "Кейтерінг-Сервіс" (а.с. 19-20).

Згідно з даними генплану, що виконаний на замовлення ПП "Кейтерінг-Сервіс", який, як переконався суд, міститься за посиланням hppts://drive.google.com/drive/u/0/folders/1bJpg8hzbFbakx58iSsXBB6bz7egtsI7e, на вказаному паркувальному майданчику передбачено шість паркувальних місць (а.с. 17).

Дійсно, на наданому позивачем відеозаписі зафіксовано наявність, за його твердженнями, платного паркувального майданчика, на що вказує дорожній знак 5.43 з додатковим дорожнім знаком 7.14 "Платні послуги", які свідчать про початок зони платного паркувального майданчика, а також дорожній знак 5.44 "Кінець зони стоянки", що вказує на закінчення зони платного паркувального майданчика. Після закінчення вказаної зони зафіксовано вздовж вулиці ще кілька припаркованих автомобілів, наявність сміттєвих баків, після яких встановлений знак 5.42.1 "Місце для стоянки", за яким власне, за твердженням сторони позивача, й був припаркований автомобіль останнього.

Даючи оцінку вказаному, співставляючи наявні у матеріалах справи фотосвітлини транспортного засобу марки "Кia Оptima", д.н.з. НОМЕР_1 , які також містяться за посиланням https://inspector.lviv.ua/violation, та наданий стороною позивача відеозапис з прив`язками до місцевості (автобусної зупинки, розміщеної навпроти, яка також зафіксована на фотосвітлинах, дерева, біля якого наявний знак про місце стоянки), суд встановив, що вказаний транспортний засіб був припаркований після дорожнього знака 5.44 "Кінець зони стоянки" у зоні дії додаткового знака 5.42.1 "Місце для стоянки".

При цьому суд зазначає, що з фотосвітлин, якими, на думку відповідача, підтверджується факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, та наданого стороною позивача відеозапису, встановлено, що місце, де зафіксований транспортний засіб останнього не обладнано паркувальними автоматом, платіжним пристроєм та інформаційними знаками про способи та порядок оплати вартості послуг з користування майданчиками для платного паркування. Табличка 7.14 «Платні послуги», яка означає, що послуги надаються лише за плату, також відсутня. Тобто факт того, що транспортний засіб позивача знаходився саме на майданчику для платного паркування, який позначений відповідними знаками та розміткою на момент перебування на ньому вказаного автомобіля, не підтверджено, натомість встановлено, що такий був розміщений за межами зони платного паркувального майданчика.

Крім того на фотосвітлинах, які лягли в основу оскаржувної постанови, GPS координатами розміщення 14.10.2022 по вул. Князя Романа транспортного засобу марки "Кia Оptima", д.н.з. НОМЕР_1 , є 49.8377885, 24.032937, які є відмінними від координат паркувального майданчика, які вказані у відповіді відповідача (49.8377838, 24.032938), що ставить під сумнів фіксування розташування транспортного засобу позивача саме в межах платного паркувального майданчика.

Враховуючи те, що відповідачем не було надано достатніх доказів, які б підтверджували факт скоєння ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, у тому числі розміщення його транспортного засобу у зоні, яка позначена відповідними дорожніми знаками та/або суцільно-синьою (блакитною) смугою на проїжджій частині, що позначали майданчик для платного паркування, без плати за таке користування, хоча саме на нього в силу приписів ч. 2 ст. 77 КАС України покладено обов`язок доказування правомірності свого рішення. Натомість позивачем на підставі вимог ч. 1 ст. 77 КАС України доведено факт відсутності у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 152-1 КУпАП, оскільки його автомобіль у зазначений у постанові час був припаркований з дотриманням ПДР за межами зони платного паркувального майданчика в межах дії знаку 5.42.1 "Місце для стоянки".

Враховуючи викладене, під час розгляду справи не встановлено, а відповідачем не представлено жодного належного, об`єктивного та обґрунтованого доказу, який би спростовував доводи позивача та вказував на наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 152-1 КУпАП, а тому суд дійшов висновку про наявність підстав для скасування постанови про притягнення останнього до адміністративної відповідальності та закриття провадження у справі, що відповідає вимогам ч. 3 ст. 286 КАС України, у зв`язку з відсутністю належних доказів підтвердження наявності складу даного адміністративного правопорушення.

Таким чином, позов ОСОБА_1 до Департаменту міської мобільності та вуличної інфраструктури Львівської міської ради про скасування постанови по справі про притягнення до адміністративної відповідальності підлягає до задоволення.

Вжитий ухвалою суду від 18.04.2023 захід забезпечення вказаного позову продовжує діяти до набрання судовим рішенням в даній справі законної сили.

Щодо питання про поновлення пропущеного строку на оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення, то дане питання суд уже вирішив в ухвалі про відкриття провадження у справі та призначення її до розгляду від 18.04.2023, визнавши причини пропуску процесуального строку для звернення до суду поважними та поновивши його. Після відкриття провадження у справі жодних доказів, які б давали підстави вважати даний висновок суду передчасним, не долучено. Натомість представницею позивача надано на підтвердження неотримання оскаржуваної постанови її довірителем копію конверта та рекомендованого повідомлення про вручення, на якому наявна відмітка про його повернення за закінченням терміну зберігання (а.с. 70), які було долучено до відповіді на її запит (а.с. 13-14), чого не спростовано відповідачем, а тому відсутні підстави для залишення адміністративного позову ОСОБА_1 без розгляду.

Розподіл судових витрат:

згідно із ч. 1 ст. 132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до положення ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа, пропорційно до задоволених вимог.

Враховуючи те, що позов ОСОБА_1 задоволено повністю, тому за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту міської мобільності та вуличної інфраструктури Львівської міської ради на користь позивача слід стягнути понесені ним судові витрати у вигляді сплати судового збору за подання позову в розмірі 1073,60 гривні та 805,20 гривень за подання заяви про забезпечення позову, разом 1878,80 гривень.

Щодо вимоги позивача про стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу в розмірі 4000,00 грн., суд дійшов такого висновку.

Відповідно до п. 10 ч. 3 ст. 2 КАС України, основними засадами (принципами) адміністративного судочинства є, зокрема, відшкодування судових витрат фізичних та юридичних осіб, на користь яких ухвалене судове рішення.

Частинами 1, 2 ст. 16 КАС України встановлено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

Представництво в суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до вимог ст. 134 КАС України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Аналіз наведених положень процесуального законодавства дає підстави для висновку про те, що документально підтверджені судові витрати на правничу допомогу адвоката підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

При визначенні суми компенсації витрат, понесених на правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України», від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України», від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України», від 30 березня 2004 року у справі «Меріт проти України», заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Крім того, у пункті 154 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Lavents v. Latvia» (заява №58442/00) зазначено, що, згідно зі ст. 41 Конвенції, Суд відшкодовує лише ті витрати, які, як вважається, були фактично і обов`язково понесені та мають розумну суму.

Відповідно до ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

На підтвердження понесених судових витрат позивач подав такі документи:

- ордер на надання правничої (правової) допомоги від 18.04.2023 ОСОБА_1 адвокатом Кобилинець Т.В. (а.с. 59), свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю останньої (а.с. 60);

- договір про надання правничої допомоги від 28.03.2023, укладений між адвокатом Кобилинець Т.В. та Турашом С.В., в якому сторони погодили, що за здійснення захисту адвокат отримуює гонорар, який складається з суми вартості послуг, тарифи яких усно узгоджені сторонами. Факт надання юридичних послуг підтверджується актом наданих послуг, зразок якого є Додатком 1 до цього догоовру. Клієнт сплачує гонорар (частково) у день підписання договору, а решту суми по факту наданих послуг за домовленістю між сторонами (а.с. 53-57);

- акт наданих послуг від 18.04.2023, в якому зазначено, що адвокатка надала, а клієнт прийняв послуги на суму 4000 гривень (ознайомлення з матеріалами справи, підготовка адвокатського запиту, позову до суду, заяви про забезпечення позову - 2415,60 грн; участь в судових засіданнях - 1876 гривень) (а.с. 58);

- квитанцію до прибуткового касового ордера № 27 від 18.04.2023, згідно з якою адвокатом Кобилинець Т.В. на підставі договору від 28.03.2023 прийнято від ОСОБА_1 4000 гривень (а.с. 61).

Таким чином, позивач на обґрунтування понесених витрат на професійну правничу допомогу у справі подав належні та допустимі докази, що описані вище. Повноваження адвоката підтверджені ордером, що відповідає вимогам КАС України. При цьому, відповідачем не було ні подано, ні заявлено клопотання про зменшення розміру судових витрат, про їх неспівмірність з позовними вимогами, не були наведені ним також і обставини, за яких, як на його думку, заява не підлягала би до задоволення.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що розмір витрат, понесених позивачем на правничу допомогу, тобто на оплату послуг адвоката, є доведеним, обґрунтованим та співмірний, зокрема, із складністю та категорією даної справи, її значенням для сторін, обсягом наданих послуг адвокатом, часом, витраченим адвокатом на їх надання.

Таким чином, беручи до уваги викладене, суд дійшов висновку, що витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 4000,00 грн слід стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст. 293, 294 КУпАП, ст. 241, 246, 250-251, 255, 286 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

позов ОСОБА_1 до Департаменту міської мобільності та вуличної інфраструктури Львівської міської ради про скасування постанови по справі про притягнення до адміністративної відповідальності задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення серії РАП № 845332442 до повідомлення серії ЛВ № 00182188 від 14 жовтня 2022 року 12 год 52 хв, винесену 27 жовтня 2022 року провідним спеціалістом-інспектором з паркування сектору контролю майданчиків для платного паркування відділу інспекторів з паркування управління безпеки Департаменту міської мобільності та вуличної інфраструктури Львівської міської ради Юзьківим Олегом Миколайовичем відносно ОСОБА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 152-1 КУпАП, а провадження у справі закрити за відсутністю в його діях складу даного адміністративного правопорушення.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту міської мобільності та вуличної інфраструктури Львівської міської ради на користь ОСОБА_1 понесені ним судові витрати у вигляді сплати судового збору в розмірі 1878 (одна тисяча вісімсот сімдесят вісім) гривень 80 копійок, а також 4000 (чотири тисячі) гривень понесених витрат за надання професійної правничої допомоги.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня проголошення судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , житель АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .

Відповідач: Департамент міської мобільності та вуличної інфраструктури Львівської міської ради, місцезнаходження: м. Львів, пл. Ринок, 1, .

Суддя Долинського районного суду С. М. Монташевич