Справа № 520/5196/22
Суддя: Подобайло З.Г.
Дата ухвалення: 2023-05-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2023 р. Справа № 520/5196/22
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Подобайло З.Г.,

Суддів: Бартош Н.С. , Григорова А.М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Національної поліції України в Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 11.08.2022, головуючий суддя І інстанції: Мельников Р.В., м. Харків, повний текст складено 11.08.22 по справі № 520/5196/22

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Національної поліції в Харківській області

про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції в Харківській області, в якому просить суд: визнати протиправною бездіяльність ГУНП в Харківській області щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 07.11.2015 по 31.10.2017; зобов`язати ГУНП в Харківській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 07.11.2015 по 31.10.2017; визнати протиправною бездіяльність ГУНП в Харківській області щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 додаткової доплати до грошового забезпечення у розмірі 50 відсотків грошового забезпечення за виконання службових обов`язків в умовах дії карантину, встановленої постановою Кабінету Міністрів України від 29.04.2020 № 375, за періоди з 12.03.2020 по 30.06.2020, з 01.08.2020 по 31.12.2020 та з 18.02.2021 по 10.12.2021; зобов`язати ГУНП в Харківській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову доплату до грошового забезпечення у розмірі 50 відсотків грошового забезпечення за виконання службових обов`язків в умовах дії карантину, встановлену постановою Кабінету Міністрів України від 29.04.2020 № 375, за періоди з 12.03.2020 по 30.06.2020, з 01.08.2020 по 31.12.2020 та з 18.02.2021 по 10.12.2021 з урахуванням фактичної кількості відпрацьованих у вказаний період днів/діб/змін і нарахованого у кожному місяці грошового забезпечення; визнати протиправною бездіяльність ГУНП в Харківській області щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 компенсації за невикористану частину чергової оплачуваної відпустки за 2020 рік у кількості 30 днів у сумі 13086,22 грн.; зобов`язати ГУНП в Харківській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсації за невикористану частину чергової оплачуваної відпустки за 2020 рік у кількості 30 днів у сумі 13086,22 грн.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 11.08.2022 року адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Харківській області щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 07.11.2015 по 31.10.2017. Зобов`язано Головне управління Національної поліції в Харківській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 07.11.2015 по 31.10.2017. Зобов`язано Головне управління Національної поліції в Харківській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову доплату до грошового забезпечення у розмірі 50 відсотків грошового забезпечення за виконання службових обов`язків в умовах дії карантину, встановлену постановою Кабінету Міністрів України від 29.04.2020 № 375, за періоди з 12.03.2020 по 30.06.2020, з 01.08.2020 по 31.12.2020 та з 18.02.2021 по 10.12.2021 з урахуванням фактичної кількості відпрацьованих у вказаний період днів/діб/змін і нарахованого у кожному місяці грошового забезпечення. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Головне управління Національної поліції України в Харківській області подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 11.08.2022 року в частині зобов`язання Головного управління Національної поліції в Харківській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову доплату до грошового забезпечення у розмірі 50 відсотків грошового забезпечення за виконання службових обов`язків в умовах дії карантину, встановлену постановою Кабінету Міністрів України від 29.04.2020 № 375, за періоди з 12.03.2020 по 30.06.2020, з 01.08.2020 по 31.12.2020 та з 18.02.2021 по 10.12.2021 з урахуванням фактичної кількості відпрацьованих у вказаний період днів/діб/змін і нарахованого у кожному місяці грошового забезпечення і ухвалити нове судове рішення, яким відмовити в задоволенні позову у вказаній частині. В іншій частині рішення суду першої інстанції просить залишити без змін. В обґрунтування вимог апеляційної скарги посилається на те, що персональний перелік працівників, яким установлюється доплата, визначається керівником відповідного органу або структурного підрозділу поліції. Поліцейським, які не залучалися до виконання вказаних завдань, додаткова доплата не встановлюється та не виплачується. Вказує, що відповідно до переліку підрозділів ГУНП в Харківській області, які забезпечують життєдіяльність населення, а також захист прав дітей та забезпечення правопорядку і безпеки громадян та внаслідок виконання своїх обов`язків мають безпосередній контакт з населенням, затвердженого наказом ГУНП в області від 12.11.2020 № 2165 підрозділом, який залучається в окремих випадках (за окремими наказами, дорученнями, планами), є слідче управління. Зазначає, що слідче управління не є підрозділом, який постійно (щоденно) забезпечує життєдіяльність населення, та внаслідок виконання своїх обов`язків має безпосередній контакт з населенням. Стверджує, що обов`язковою передумовою для призначення, нарахування та виплати цієї доплати є також наявність відповідних реальних асигнувань, виділених із Фонду боротьби з гострою респіраторною хворобою СОVID-19, спричиненою коронавірусом SARS-CoV-2. Зауважує, що виплата вказаної доплати не є обов`язковою. Наголошує, що виплата доплати може здійснюватися разово за минулий період, в якому поліцейський забезпечував життєдіяльність населення.

ОСОБА_1 подала до суду відзив на апеляційну скаргу відповідача, вважає доводи та обґрунтування апеляційної скарги помилковими та безпідставними, рішення суду першої інстанції вважає законним та обґрунтованим, просить суд апеляційної інстанції апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення Харківського окружного адміністративного суду від 11.08.2022 року без змін. Зазначає, що відповідачем не доведено факт нарахування ОСОБА_1 додаткової доплати до грошового забезпечення та жодного документу на підтвердження цього факту не надано. Стверджує, що відповідно до інформації, викладеної в листі УФЗБО ГУНП в Харківській області від 26.07.2022 №1348/119-29/03-2022, надати такі відомості неможливо, оскільки вони знищені під час обстрілу і пожежі у будівлі ГУНП в Харківській області 02.03.2022 року. Зауважує, що на виконання вимог Постанови №375 та наказу МВС від 03.06.2020 №431 «Про окремі питання організації оплати праці на період дії карантину», якими запроваджено додаткову доплату поліцейським, які внаслідок виконання своїх обов`язків мають безпосередній контакт з населенням, в тому числі під час забезпечення правопорядку і безпеки громадян, керівництвом слідчого управління та відділу дізнання ГУНП в Харківській області, складено загальні табелі та таблиці (з уточненнями) із зазначенням загальної кількості днів/діб/змін, протягом яких, в період дії карантину, ОСОБА_1 виконувала свої службові обов`язки та мала контакт з населенням та, з урахуванням зазначених показників, встановлено додаткову доплату у розмірі 50 відсотків посадового окладу. Наголошує, що посилання відповідача на відсутність фінансування, як підставу для не виплати додаткової доплати до грошового забезпечення є таким, що суперечить, по-перше, постановам Кабінету Міністрів України, на які посилається сам відповідач; по-друге, правовій позиції Європейського суду з прав людини, викладеній у справі «Кечко проти України» (рішення від 08.11.2005), відповідно до якої в межах свободи дій держави визначати, які надбавки виплачувати своїм робітникам з державного бюджету.

Відповідно до п.п. 1, 3 ч.1 ст.311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі: відсутності клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю; подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Оскільки оскаржуване рішення суду першої інстанції було розглянуто в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи і сторонами не заявлялись клопотання про розгляд справи за їх участі, колегія суддів вирішила розглядати справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Учасникам по даній справі було направлено судом апеляційної інстанції та отримано останніми копії ухвал Другого апеляційного адміністративного суду про відкриття апеляційного провадження та про призначення даної справи до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження, у т.ч. копію апеляційної скарги, що підтверджується наявними в матеріалах справи довідками про доставку електронного листа.

Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" №64/2022 від 24.02.2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" №2102-IX від 24.02.2022, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року.

З огляду на вищевикладене, з урахуванням запровадженого на території України воєнного стану та активними бойовими діями на території Харківської області та безпосередньо у м. Харків, апеляційна скарга була розглянута 08.05.2023 року.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, дослідивши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що ОСОБА_1 в період з 13.01.2015 по 06.11.2015 проходила службу в лавах органів внутрішніх справ України.

Наказом Головного управління Національної поліції в Харківській області від 07.11.2015 №15о/с ОСОБА_1 , як прибулу з Міністерства внутрішніх справ, в порядку пункту 9 розділу XV Закону України «Про Національну поліцію», прийнято на службу до ГУНП в Харківській області на посаду помічника слідчого Зміївського відділу поліції (м. Зміїв) ГУНП в Харківській області.

11.02.2022 наказом Головного управління Національної поліції в Харківській області №35о/с ОСОБА_1 переведено на посаду помічника слідчого Зміївського відділення поліції Чугуївського відділу поліції ГУНП в Харківській області.

Наказом Головного управління Національної поліції в Харківській області від 14.03.2017 №153о/с ОСОБА_1 призначено на посаду слідчого організаційно-методичного відділу слідчого управління ГУНП в Харківській області.

В подальшому, згідно з п.1 ч.1 ст.65 Закону України «Про національну поліцію» на підставі наказу Головного управління Національної поліції в Харківській області від 29.05.2020 №137о/с ОСОБА_1 було переміщено на посаду старшого інспектора з особливих доручень відділу дізнання ГУНП в Харківській області.

19.01.2021 ОСОБА_1 наказом ГУНП в Харківській області № 16о/с переміщено па посаду старшого дізнавача з особливих доручень відділу дізнання ГУНП в Харківській області.

Під час розгляду справи встановлено, що 10.12.2021 року на підставі наказу №804о/с від 07.12.2021 позивачку було звільнено зі служби в поліції згідно з пунктом 7 (за власним бажанням) частини 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» з виплатою компенсації за невикористану частину щорічної чергової оплачуваної відпустки за період з 01.01.2021 до 10.12.2021 у кількості 12 діб. На день звільнення, відповідно до наказу Головного управління Національної поліції в Харківській області від 07.12.2021 № 804о/с, ОСОБА_1 обчислені стаж служби в поліції для встановлення поліцейському надбавки за вислугу років та надання додаткової оплачуваної відпустки у календарному обчисленні, кожний з яких складає 06 років 10 місяців і 26днів.

Позивачкою у позовній заяві зазначено, що 24.12.2021 року та 29.12.2021 року, на її картковий рахунок, відкритий в AT КБ «ПриватБанк», було нараховано 5166,63 грн. та 4171,11 грн., що підтверджується випискою за картковим рахунком позивачки.

Водночас, позивачкою вказано, що в порушення вимог Кодексу законів про працю відповідачем під час проведення зазначених виплат не було проведено та здійснено повідомлення позивачки про склад та суми проведених виплат.

При цьому, позивачкою зазначено, що з метою отримання інформації про суми, належні (виплачені) їй під час проходження служби та при звільненні представником позивачки 24.01.2022 було направлено до відповідача відповідні заяви.

Листом Головного управління Національної поліції в Харківській області від 31.01.2022 №14аз/119/05/29-2022 на адресу позивачки було направлено довідки про грошове забезпечення ОСОБА_1 за період 07.11.2015 року - 10.12.2021 року. Також, зазначено, що до УФЗБО ГУНП в Харківській області у 2015-2021 роках не надходили довідки обліку несення ОСОБА_1 служби в нічний час за формою, визначеною у додатку 1 до наказу МВС України від 06.04.2016 № 260 (зі змінами). Нарахування та виплата коштів за службу в нічний час не здійснена. Водночас, вказано, що ОСОБА_1 24.12.2021 та частково 28.12.2021 було нараховано та перераховано на зарплатну карту в ПАТ КБ «Приватбанк» компенсацію за невикористану частину щорічної чергової оплачуваної відпустки за період з 01.01.2021 по 10.12.2021 у кількості 12 діб згідно наказу №804 о/с від 07.12.2021 у сумі 5231,48 грн. (з урахуванням утримання 1,5% військового збору (5311,15 грн. - 79,67 грн.). Відповідно до розділу III пункту 8 абзацу 8 Наказу МВС України від 06.04.2016 № 260 (зі змінами) виплата грошової компенсації за невикористану в році звільнення відпустку проводиться, виходячи з розміру місячного грошового забезпечення, право на отримання якого поліцейський має відповідно до чинного законодавства, на день звільнення зі служби. При цьому одноденний розмір грошового забезпечення визначається шляхом ділення розміру грошового забезпечення на 30 календарних днів. При цьому, на адресу позивачки направлено витяги таблиць та табелів додаткових доплат до грошового забезпечення на підставі документів, що подані керівником підрозділу ГУНП в Харківській області для встановлення підлеглим додаткової доплати до грошового забезпечення у відповідності до Порядку визначення персонального переліку поліцейських Головного управління Національної поліції в Харківській області за періоди липень 2020 року, січень 2021 року по 10 грудня 2021 року. Крім того, зазначено, що у серпні 2020 року ОСОБА_1 було нараховано та виплачено додаткову доплату до грошового забезпечення у сумі 6810,32 грн. (з урахуванням утримання 1,5% військового збору (6914,04 грн. - 103,72 грн.) за липень 2020 року, у липні 2021 року було нараховано та виплачено за січень 2021 року у сумі 6792,83 грн. (з урахуванням утримання 1,5% військового збору (6896,27 грн. - 103,44 грн.) та за період з 01 лютого 2021 року по 17 лютого 2021 року у сумі 4090,26 грн., (з урахуванням утримання 1,5% військового збору (4152,55 грн. - 62,29 грн.). Відповідно до розділу II пункту 7 абзацу З Наказу МВС України від 06.04.2016 № 260 (зі змінами) установлення поліцейським надбавки за службу в умовах режимних обмежень здійснюється наказом керівника органу (міжрегіонального органу) поліції на підставі мотивованих рапортів заступників керівника органу-керівникам структурних або відокремлених підрозділів органу поліції, керівників структурних або відокремлених підрозділів органу поліції-іншим поліцейським, погодженим з режимно-секретним органом, за умови надання допуску таким поліцейським та доступу до державної таємниці та постійної роботи з відомостями, що становлять державну таємницю. До УФЗБО ГУНП в Харківській області не надходили накази про встановлення ОСОБА_1 надбавки за службу в режимних обмежень. Нарахування та виплата додаткової доплати до грошового забезпечення поліцейським, матеріальна допомога для оздоровлення та матеріальна допомога для вирішення соціально - побутових питань зазначена у довідках від 31.01.2022 № 1 - № 6.

Позивачкою у позовній заяві вказано, що зі змісту отриманої інформації їй стало відомо про те, що в порушення вимог чинного законодавства ГУНП в Харківській області допущено протиправну бездіяльність, яка виразилась у не встановленні, не нарахуванні та не виплаті їй під час проходження нею служби в поліції грошового забезпечення в повному обсязі, а саме: індексації грошового забезпечення за період з 07.11.2015 по 31.10.2017, додаткової доплати до грошового забезпечення, встановленої відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 29.04,2020 № 375 «Про деякі питання оплати праці (грошового забезпечення) окремих категорій працівників, військовослужбовців Національної гвардії та Державної прикордонної служби, посадових осіб Державної митної служби, осіб рядового та начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту, поліцейських, які забезпечують життєдіяльність населення, на період дії карантину, установленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби CОVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та протягом 30 днів з дня його відміни», у розмірі 50 відсотків грошового забезпечення за виконання службових обов`язків в умовах дії карантину за період з 12.03.2020 до 16.10.2020 в повному обсязі; компенсації за невикористану частину чергової оплачуваної відпустки за 2020 рік у кількості 30 діб.

Вважаючи свої права порушеними, позивачка звернулась до суду з даним позовом, задля захисту порушених прав.

Приймаючи рішення про часткове задоволення адміністративного позову, суд першої інстанції дійшов висновку, що бездіяльність відповідача щодо не нарахування та невиплати позивачці індексації грошового забезпечення за період з 07.11.2015 по 31.10.2017, є протиправною. У зв`язку з чим, суд першої інстанції дійшов висновку про зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити позивачці індексацію грошового забезпечення за період з 07.11.2015 по 31.10.2017. Також, суд першої інстанції дійшов висновку про наявність підстав для зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити позивачці додаткову доплату до грошового забезпечення у розмірі 50 відсотків грошового забезпечення за виконання службових обов`язків в умовах дії карантину, встановлену постановою Кабінету Міністрів України від 29.04.2020 № 375, за періоди з 12.03.2020 по 30.06.2020, з 01.08.2020 по 31.12.2020 та з 18.02.2021 по 10.12.2021 з урахуванням фактичної кількості відпрацьованих у вказаний період днів/діб/змін і нарахованого у кожному місяці грошового забезпечення. першої інстанції виходив Відмовляючи в задоволенні решти позовних вимог, суд першої інстанції виходив з їх необґрунтованості.

Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Зі змісту апеляційної скарги вбачається, що рішення суду першої інстанції оскаржується в частині зобов`язання Головного управління Національної поліції в Харківській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову доплату до грошового забезпечення у розмірі 50 відсотків грошового забезпечення за виконання службових обов`язків в умовах дії карантину, встановлену постановою Кабінету Міністрів України від 29.04.2020 № 375, за періоди з 12.03.2020 по 30.06.2020, з 01.08.2020 по 31.12.2020 та з 18.02.2021 по 10.12.2021 з урахуванням фактичної кількості відпрацьованих у вказаний період днів/діб/змін і нарахованого у кожному місяці грошового забезпечення, отже, в межах розгляду цієї справи надається правова оцінка рішенню суду першої інстанції в зазначеній частині.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції в оскаржуваній частині, з огляду на наступне.

Згідно з ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України від 02 липня 2015 року №580-VIII «Про Національну поліцію» (далі по тексту - Закон №580-VIII).

Згідно з частиною першою статті 1 Закону №580 Національна поліція України - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

Статтею 2 Закону №580 визначено завдання поліції, до яких віднесено надання поліцейських послуг у сферах: 1) забезпечення публічної безпеки і порядку; 2) охорони прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави; 3) протидії злочинності; 4) надання в межах, визначених законом, послуг з допомоги особам, які з особистих, економічних, соціальних причин або внаслідок надзвичайних ситуацій потребують такої допомоги.

Згідно з частиною першою статті 12 Закону № 580 поліція забезпечує безперервне та цілодобове виконання своїх завдань. Кожен має право в будь-який час звернутися за допомогою до поліції або поліцейського.

Відповідно до частини першої статті 17 Закону № 580 поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.

Відповідно до частин першої та другої статті 94 Закону № 580-VIII поліцейські отримують грошове забезпечення, розмір якого визначається залежно від посади, спеціального звання, строку служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наявності наукового ступеня або вченого звання.

Порядок виплати грошового забезпечення визначає Міністр внутрішніх справ України.

Згідно з пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 № 988 "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції" грошове забезпечення поліцейських складається з посадового окладу, окладу за спеціальним званням, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер), премії та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211 "Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19" установлено з 12 березня до 3 квітня 2020 року на усій території України карантин, який у подальшому неодноразово продовжувався.

Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 29.04.2020 № 342 "Про визначення переліку посад працівників, службових і посадових осіб, щодо яких не застосовується обмеження під час нарахування заробітної плати, грошового забезпечення у квітні 2020 р. та на період до завершення місяця, в якому відміняється карантин, установлений Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" (далі по тексту - Постанова № 342) установлено, що обмеження під час нарахування заробітної плати, грошового забезпечення у квітні 2020 р. та на період до завершення місяця, в якому відміняється карантин, установлений Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, не застосовується для таких категорій посад, зокрема: поліцейські, які беруть участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, у тому числі в операції Об`єднаних сил (ООС), здійсненні заходів із забезпечення правопорядку на державному кордоні, відбитті збройного нападу на об`єкти, що охороняються військовослужбовцями, звільненні цих об`єктів у разі захоплення або спроби насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою.

Відповідно до пункту 2 Постанови № 342 визначення переліку посад (професій) працівників, службових і посадових осіб, військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу, поліцейських, зазначених у пункті 1 цієї постанови, з урахуванням специфіки їх участі у заходах, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню, локалізацію та ліквідацію спалахів, епідемій та пандемій гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та заходах із забезпечення національної безпеки і оборони, у тому числі в операції Об`єднаних сил (ООС), здійснюється відповідним центральним органом виконавчої влади у сфері, у якій він реалізує державну політику, органом державної влади, іншим державним органом.

Персональний перелік працівників, службових і посадових осіб, військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу, поліцейських, зазначених у пункті 1 цієї постанови, визначається керівником (керівником державної служби) відповідної установи, організації, органу державної влади, іншого державного органу, органу місцевого самоврядування (пункт 3 Постанови № 342).

Пунктом 1 Постанови № 375 установлено, що на період карантину, установленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та протягом 30 днів з дня його відміни окремим категоріям працівників, військовослужбовців Національної гвардії та Державної прикордонної служби, посадових осіб Державної митної служби, осіб рядового та начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту, поліцейських, які забезпечують життєдіяльність населення (забезпечення продовольчими та непродовольчими товарами, послугами зв`язку, транспорту, адміністративними, соціальними послугами, а також захист прав дітей та забезпечення правопорядку і безпеки громадян) (працівники) та внаслідок виконання своїх обов`язків мають безпосередній контакт з населенням, встановлюється додаткова доплата до заробітної плати (грошового забезпечення) пропорційно відпрацьованому часу в зазначених умовах.

Встановлення доплати, визначеної пунктом 1 цієї постанови, працівникам підприємств, установ та організацій, органів державної влади, які фінансуються з державного та місцевих бюджетів, здійснюється у граничному розмірі до 50 відсотків заробітної плати (грошового забезпечення) (пункт 2 Постанови № 375).

Згідно з пунктом 4 Постанови № 375 перелік посад (професій) працівників, яким встановлюються такі доплати, визначається відповідним центральним органом виконавчої влади у сфері, у якій він реалізує державну політику. Персональний перелік працівників, яким встановлюється доплата, визначається керівником (керівником державної служби) відповідного підприємства, установи та організації, органу державної влади.

Відповідно до пункту 5 Постанови № 375 доплати, визначені пунктами 2 і 3 цієї постанови, здійснюються за рахунок та в межах видатків державного та місцевих бюджетів, передбачених за відповідними бюджетними програмами головних розпорядників бюджетних коштів.

Відповідно до частини першої, другої та третьої статті 22 Бюджетного кодексу України за обсягом наданих повноважень розпорядники бюджетних коштів поділяються на головних розпорядників бюджетних коштів та розпорядників бюджетних коштів нижчого рівня. Головними розпорядниками бюджетних коштів можуть бути виключно: за бюджетними призначеннями, визначеними законом про Державний бюджет України, - установи, уповноважені забезпечувати діяльність Верховної Ради України, Президента України, Кабінету Міністрів України в особі їх керівників; міністерства, Національне антикорупційне бюро України, Служба безпеки України, Конституційний Суд України, Верховний Суд, вищі спеціалізовані суди, Вища рада правосуддя та інші органи, безпосередньо визначені Конституцією України, в особі їх керівників, а також Державна судова адміністрація України, Національна академія наук України, Національна академія аграрних наук України, Національна академія медичних наук України, Національна академія педагогічних наук України, Національна академія правових наук України, Національна академія мистецтв України, інші установи, уповноважені законом або Кабінетом Міністрів України на реалізацію державної політики у відповідній сфері, в особі їх керівників. Головні розпорядники коштів Державного бюджету України визначаються відповідно до пункту 1 частини другої цієї статті та затверджуються законом про Державний бюджет України шляхом встановлення їм бюджетних призначень.

Постановою Кабінету Міністрів України від 10.06.2020 № 485 "Про виділення коштів для здійснення доплати військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським, які забезпечують життєдіяльність населення, медичним та іншим працівникам, які безпосередньо зайняті на роботах з ліквідації захворювання на гостру респіраторну хворобу COVID-19, спричинену коронавірусом SARS-CoV-2, у відомчих закладах охорони здоров`я" затверджено Порядок використання коштів, виділених для здійснення доплати військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським, які забезпечують життєдіяльність населення, медичним та іншим працівникам, які безпосередньо зайняті на роботах з ліквідації захворювання на гостру респіраторну хворобу COVID-19, спричинену коронавірусом SARS-CoV-2, у відомчих закладах охорони здоров`я (далі по тексту - Порядок № 485).

У пункті 1 Порядку № 485 вказано, що цей Порядок визначає механізм використання коштів державного бюджету за програмами, зокрема: "Здійснення доплати поліцейським, які забезпечують життєдіяльність населення на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, за рахунок коштів, виділених з фонду боротьби з гострою респіраторною хворобою COVID-19, спричиненою коронавірусом SARS-CoV-2, та її наслідками" (бюджетні кошти).

Відповідно до пункту 2 Порядку № 485 головним розпорядником бюджетних коштів є МВС. Відповідальними виконавцями бюджетних програм є МВС, Національна гвардія, Адміністрація Держприкордонслужби, ДСНС та Національна поліція (органи системи МВС).

Абзацами першим та другим пункту 4 Порядку № 485 визначено, що кошти, отримані органами системи МВС відповідно до пункту 3 цього Порядку, використовуються виключно для: доплати до грошового забезпечення військовослужбовцям Національної гвардії та Адміністрації Держприкордонслужби, особам рядового і начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту, поліцейським, які забезпечують життєдіяльність населення на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2.

На виконання пункту 4 Постанови № 375 Міністерством внутрішніх справ України видано наказ від 03.06.2020 № 431 "Про окремі питання організації оплати праці на період дії карантину" , яким визначено керівникам, зокрема, Національної поліції України забезпечити встановлення на період дії карантину, установленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та протягом 30 днів з дня його відміни окремим категоріям поліцейських, які забезпечують життєдіяльність населення (забезпечення продовольчими та непродовольчими товарами, послугами зв`язку, транспорту, адміністративними, соціальними послугами, а також захист прав дітей та забезпечення правопорядку і безпеки громадян) та внаслідок виконання своїх обов`язків мають безпосередній контакт з населенням, додаткової доплати у граничному розмірі до 50 відсотків заробітної плати (грошового забезпечення) пропорційно відпрацьованому часу в зазначених умовах (пункт 1); виплату додаткової доплати здійснювати поліцейським, які перебувають відповідно на штатних посадах в органах (підрозділах) Національної поліції України (пункт 2); нарахування додаткової доплати здійснювати у відсотковому співвідношенні до заробітної плати (грошового забезпечення) з розрахунку всіх складових, у тому числі премії, за винятком виплат, що носять одноразовий та компенсаційний характер (пункт 3); персональний перелік осіб, яким установлюється додаткова доплата, визначається керівником відповідного органу, закладу, зазначених у пункті 1 цього наказу (пункт 4).

Отже, підставою для отримання доплати за Постановою № 375 є сукупність таких умов: 1) особа є поліцейським; 2) забезпечує життєдіяльність населення, зокрема шляхом забезпечення правопорядку і безпеки громадян, на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України.

Вказана доплата здійснюється не всім поліцейським, а лише окремим категоріям поліцейських, які внаслідок безпосереднього виконання своїх обов`язків забезпечують життєдіяльність населення, у зв`язку з чим мають з населенням безпосередній контакт.

Забезпечення життєдіяльності населення - комплекс організаційних, економічних, соціальних та інших заходів, спрямованих на створення і підтримання нормальних умов життя, здоров`я, працездатності людей, які здійснюються з метою планування і підготовки до нормованого (у разі необхідності) забезпечення населення продовольчими та непродовольчими товарами, медичним обслуговуванням, послугами зв`язку, транспорту, комунальними та побутовими послугами в особливий період.

У загальному розумінні під громадським порядком розуміють урегульовану правовими та іншими соціальними нормами певну частину суспільних відносин, які складають режим життєдіяльності у відповідних сферах, забезпечують недоторканність життя, здоров`я та гідності громадян, власності та умов, що склалися для нормальної діяльності установ, підприємств, організацій, посадових осіб і громадян.

Громадський порядок у вузькому розумінні визначається як морально-правовий стан суспільства, при якому компетентні органи виконавчої влади шляхом поліцейського нагляду забезпечують безпеку і правомірну поведінку громадян в громадських місцях, вільне використання ними своїх прав і свобод, а також упорядження громадських місць, яке сприяє трудовій діяльності та відпочинку громадян.

Згідно з пунктом 4 Постанови № 375 перелік посад (професій) працівників, яким встановлюються такі доплати, визначається відповідним центральним органом виконавчої влади у сфері, у якій він реалізує державну політику. Персональний перелік працівників, яким встановлюється доплата, визначається керівником (керівником державної служби) відповідного підприємства, установи та організації, органу державної влади.

Такі ж положення знайшли своє відображення й у дорученні Національної поліції України від 25.06.2020 № 7789/01/29-2020 «Про організацію заходів, спрямованих на забезпечення встановлення додаткової доплати поліцейським, визначеної постановою Кабінету Міністрів України від 29.04.2020 №375».

З огляду на викладене, рішення щодо визначення персонального переліку поліцейських, які у зв`язку із виконанням службових обов`язків у період дії карантину мали безпосередній контакт з населенням, та встановлення додаткової доплати останнім пропорційно до відпрацьованого часу в особливих умовах, приймає начальник відповідного відділу Головного управління Національної поліції в Харківській області.

Разом з тим суд зазначає, що визначений законодавством граничний розмір такої надбавки до 50%, тобто встановлено її максимальний відсоток, в межах якого керівник має дискрецію на встановлення відсоткового розміру доплати поліцейським, які забезпечують життєдіяльність.

При цьому, керівники органів поліції мають право встановлювати відсотковий розмір доплати поліцейським, які забезпечують життєдіяльність населення та які безпосередньо зайняті на роботах з ліквідації захворювання на гостру респіраторну хворобу СОVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 у межах асигнувань, затверджених на грошове забезпечення для утримання Національної поліції.

З наявної в матеріалах справи копії листа з УФЗБО ГУНП в Харківській області від 26.07.2022 року №1348/119-29/08-2022 вбачається, що ОСОБА_1 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 29 квітня 2020 року № 375 була нарахована та виплачена додаткова доплата до грошового забезпечення пропорційно відпрацьованому часу на підставі персонального переліку поліцейських, затверджених керівником відповідного органу, а саме: у серпні 2020 року за липень 2020 року - 6810,32 грн. (з урахуванням утримання 1,5% військового збору); у липні 2021 року за січень 2021 року - 6792,83 грн.; у липні 2021 року за лютий 2021 року - 4090,26 грн.

При цьому, матеріали справи не містять належних доказів на підтвердження факту виконання ОСОБА_1 в спірні періоди (з 12.03.2020 по 30.06.2020, з 01.08.2020 по 31.12.2020 та з 18.02.2021 по 10.12.2021) обов`язків з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, які забезпечують життєдіяльність населення (забезпечення продовольчими та непродовольчими товарами, послугами зв`язку, транспорту, адміністративними, соціальними послугами, а також захист прав дітей та забезпечення правопорядку і безпеки громадян) внаслідок виконання яких мала безпосередній контакт з населенням.

Також, в матеріалах справи відсутні докази наявності наказів керівника відповідача щодо нарахування позивачці додаткової доплати до грошового забезпечення у розмірі 50 відсотків грошового забезпечення за виконання службових обов`язків в умовах дії карантину, встановленої постановою Кабінету Міністрів України від 29.04.2020 № 375.

Стосовно посилання позивачки у відзиві на апеляційну скаргу на уточнені таблиці формування даних для встановлення додаткової доплати на період карантину по особовому складу відділу розслідування злочинів, скоєних проти життя та здоров`я особи, СУ ГУНП в Харківській області, то колегія суддів зазначає, що сам факт наявності таких таблиць ще не означає видання керівником відповідача наказу про виплату таких доплат у визначеному ним розміру.

Як встановлено судом з відповіді УФЗБО ГУНП в Харківській області від 26.07.2022 №1348/119-29/03-2022, організувати надання інформації та належним чином завірених доказів на її підтвердження про нарахування та виплату ОСОБА_1 додаткової доплати у відповідності до Постанови №375 за період з 12.03.2020 року по 29.05.2020 року та повідомити, чи подавались до УФЗБО зі слідчого управління персональні переліки працівників для нарахування та виплати доплати, в тому числі позивачці, спеціалістами УФЗБО не має можливості, у зв`язку зі знищенням документації під час обстрілу і пожежі в будівлі ГУНП в Харківській області 02.03.2022 року.

З огляду на те, що позивачці в окремі періоди виплачувалася вказана доплата у межах визначеного законодавством граничного розміру такої надбавки до 50%, що підтверджується наведеним вище, і матеріали справи не містять доказів наявності наказів керівника відповідача щодо виплати цієї надбавки за інші періоди, колегія суддів доходить висновку щодо помилковості висновків суду першої інстанції про задоволення вказаних вимог позову.

Враховуючи вищезазначені положення, дослідивши фактичні обставини та питання права, що лежать в основі спору по даній справі, колегія суддів доходить висновку про відсутність необхідності надання відповіді на інші аргументи сторін, оскільки судом були досліджені усі основні питання, які є важливими для прийняття даного судового рішення.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Згідно із ч.1 ст.6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до ч.1 ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно зі ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

При цьому, суд враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. При цьому, зазначений Висновок також акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану в пункті 58 рішення у справі "Серявін та інші проти України" (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain), серія A, 303-A, п. 29).

Відповідно до ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Згідно з ч.2 ст.317 КАС України неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, та неправильно застосував норми матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи в оскаржуваній відповідачем частині, а тому апеляційну скаргу слід задовольнити. Рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню в частині задоволення позовних вимог про зобов`язання Головного управління Національної поліції в Харківській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову доплату до грошового забезпечення у розмірі 50 відсотків грошового забезпечення за виконання службових обов`язків в умовах дії карантину, встановлену постановою Кабінету Міністрів України від 29.04.2020 № 375, за періоди з 12.03.2020 по 30.06.2020, з 01.08.2020 по 31.12.2020 та з 18.02.2021 по 10.12.2021 з урахуванням фактичної кількості відпрацьованих у вказаний період днів/діб/змін і нарахованого у кожному місяці грошового забезпечення, з прийняттям в цій частині нового рішення про відмову у задоволенні зазначених позовних вимог. В іншій частині рішення суду першої інстанції підлягає залишенню без змін.

Враховуючи те, що справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження, рішення суду апеляційної інстанції не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України, відповідно до вимог ст.327, ч.1 ст.329 КАС України.

Керуючись ст.ст. 311, 315, 316, 321, 325, 327, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу задовольнити.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 11.08.2022 по справі № 520/5196/22 скасувати в частині задоволення позовних вимог про зобов`язання Головного управління Національної поліції в Харківській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову доплату до грошового забезпечення у розмірі 50 відсотків грошового забезпечення за виконання службових обов`язків в умовах дії карантину, встановлену постановою Кабінету Міністрів України від 29.04.2020 № 375, за періоди з 12.03.2020 по 30.06.2020, з 01.08.2020 по 31.12.2020 та з 18.02.2021 по 10.12.2021 з урахуванням фактичної кількості відпрацьованих у вказаний період днів/діб/змін і нарахованого у кожному місяці грошового забезпечення.

Прийняти в цій частині нове рішення, яким у задоволенні зазначених позовних вимог відмовити.

В іншій частині рішення Харківського окружного адміністративного суду від 11.08.2022 року по справі № 520/5196/22 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України відповідно до вимог ст.327, ч.1 ст.329 КАС України.

Головуючий суддя (підпис)З.Г. Подобайло
Судді(підпис) (підпис) Н.С. Бартош А.М. Григоров