Справа № 460/16325/21
Суддя: Довгополов Олександр Михайлович
Дата ухвалення: 2023-05-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2023 рокуЛьвівСправа № 460/16325/21 пров. № А/857/12191/22

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Довгополова О.М.,

суддів Гудима Л.Я., Святецького В.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Львові апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Рівненській області на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 12 травня 2022 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Рачин-Транс» до Головного управління ДПС у Рівненській області, Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинення певних дій, -

суддя (судді) в суді першої інстанції Щербаков В.В.,

справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження,

місце ухвалення рішення м. Рівне,

дата складання повного тексту рішення: 12.05.2022,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Рачин-Транс» (далі ТзОВ «Рачин-Транс») звернулося в суд з позовом до Головного управління ДПС у Рівненській області (далі ГУ ДПС у Рівненській області), Державної податкової служби України (далі ДПС України) про визнання протиправним та скасування рішення Головного управління ДПС у Рівненській області № 2856678/44223476 від 12.07.2021 про відмову в реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної № 1 від 04.06.2021, зобов`язання зареєструвати у ЄРПН податкову накладну № 1 від 04.06.2021 днем її первинного подання.

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 12 травня 2022 року позов задоволено повністю. Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління ДПС у Рівненській області № 2856678/44223476 від 12.07.2021 про відмову в реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної Товариства з обмеженою відповідальністю «Рачин-Транс» № 1 від 04.06.2021. Зобов`язано Державну податкову службу України зареєструвати у Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну Товариства з обмеженою відповідальністю «Рачин-Транс» № 1 від 04.06.2021 днем її первинного подання. Стягнуто на користь Товариство з обмеженою відповідальністю «Рачин-Транс» за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Рівненській області судовий збір у розмірі 2270,00 грн понесені витрати на професійну правничу допомогу в розмірі у розмірі 8000,00 грн.

Рішення мотивоване тим, що відповідачами як суб`єктами владних повноважень не доведено правомірності своїх дій.

Не погодившись із ухваленим судовим рішенням, ГУ ДПС у Рівненській області подало апеляційну скаргу. Вважає, що судом неправильно та неповно досліджено докази та встановлено обставини у справі, просить його скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що позивачем не надано всі необхідні документи, які засвідчують факт здійснення господарських операцій за податковою накладною, у реєстрації якої було відмовлено. Отже, у Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС у Рівненській області були законні підстави для прийняття рішень про відмову в реєстрації спірної податкової накладної.

Зазначає, що з огляду на положення Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) щодо компетенції адміністративного суду, останній не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади. Також вважає, що позивачем пропущено строк звернення до суду.

Позивачем надано суду відзив на апеляційну скаргу, у якому він заперечив щодо її доводів та просив залишити рішення суду без змін.

Згідно п. 3 ч.1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (частина перша статті 308 КАС України).

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 14.05.21 Товариство з обмеженою відповідальністю «Рачин-Транс» зареєстроване як юридична особа, основним видом економічної діяльності якого за КВЕД: 49.41 є «Вантажний автомобільний транспорт»

Другорядними напрямами діяльності за КВЕД:

46.90 є «Неспеціалізована оптова торгівля»;

52.29 є «Інша допоміжна діяльність у сфері транспорту»;

68.20 є «Надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна»;

77.12 є «Надання в оренду вантажних автомобілів»;

10.06.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Рачин-Транс», в якості Перевізника та ТОВ «СПЕЦАВТОІНВЕСТ», в якості Замовника, укладений договір надання автотранспортних послуг по перевезенню вантажів №САІ 1-0106/21-сп, за умовами якого Перевізник зобов`язується здійснювати послуги по перевезенню вантажів, а замовник, в свою чергу, зобов`язується оплатити надані послуги.

На виконання зобов`язань за вказаним вище договором, з 01.06.2021 по 15.06.21 позивачем надано, а замовником прийнято автотранспортні послуги на суму 3836463,09 грн, у тому числі 639743,85 грн ПДВ.

Надання позивачем вказаних вище послуг підтверджується актом надання послуг №1 від 18.06.2021.

Судом також встановлено, що поставка товару здійснювалась транспортними засобами позивача згідно додатку до договору №САІ 1-0106/21-сп від 01.06.2021, що підтверджується товарно-транспортними накладними: №02080621/043 від 08.06.2021 на суму 180600,00 грн, №02090621/031 від 09.06.2021, на суму 11400,00 грн, №02090621/051 від 09.06.2021 на суму 108000,00 грн, №02110621/028 від 11.06.2021 на суму 106000,00 грн, №02110621/054 від 11.06.2021 на суму 114000,00 грн, №03010621/001 від 01.06.2021 на суму 106000,00 грн, №03010621/033 від 01.06.2021 на суму 112000,00 грн, №03020621/032 від 02.06.2021 на суму 107000,00 грн, №03030621/014 від 03.06.2021 на суму 106000,00 грн, №03030621/047 від 03.06.2021 на суму 112000,00 грн, №03040621/027 від 04.06.2021 на суму 106000,00 грн, №03040621 від 04.06.2021 на суму 150900,00 грн, №03050621/024 від 05.06.2021 на суму 112800,00 грн, №03060621/035 від 06.06.2021 на суму 111900,00 грн, №03080621/034 від 08.06.2021 на суму 111600,00 грн, №03120621/006 від 12.06.2021 на суму 107400,00 грн, №03120621/013 від 12.06.2021 на суму 120800,00 грн, №03150621/015 від 15.06.2021 на суму 120800,00 грн, №03150621/020 від 15.06.2021 на суму 120500,00 грн, №03010621/030 від 01.06.2021 на суму 108000,00 грн, №03150621/050 від 15.06.2021 на суму 120500,00 грн, №03150621/018 від 15.06.2021 на суму 107000,00 грн, №03120621/071 від 12.06.2021 на суму 117900,00 грн, №03120621/009 від 12.06.2021 на суму 110900,00 грн, №03090621/006 від 09.06.2021 на суму 120800,00 грн, №03080621/004 від 08.06.2021 на суму 111300,00 грн, №03060621/003 від 06.06.2021 на суму 107700,00 грн, №03050621/006 від 05.06.2021 на суму 112500,00 грн, №03040621/039 від 04.06.2021 на суму 112200,00 грн, №03040621/018 від 04.06.2021 на суму 111900,00 грн, №03030621/020 від 03.06.2021 на суму 111600,00 грн, №03020621/036 від 02.06.2021 на суму 107700,00 грн, №03010621/035 від 01.06.2021 на суму 111600,00 грн, №03010621/004 від 01.06.2021 на суму 115200,00 грн, №0211621/056 від 11.06.2021 на суму 114900,00 грн, №02110621/030 від 11.06.2021 на суму 109800,00 грн, №02100621/003 від 10.06.2021 на суму 114600,00 грн, №02080621/060 від 08.06.2021 на суму 113700,00 грн, №02070621/028 від 07.06.2021 на суму 108600,00 грн, №02070621/009 від 07.06.2021 на суму 113700,00 грн, №020506221/024 від 05.06.2021 на суму 114600,00 грн.

За фактом поставки товару на підставі вимог, передбачених пунктом 201.10 статті 210 Податкового кодексу України, складено та направлено для реєстрації в Єдиному реєстрі податкову накладну № 1 від 04.06.2021.

Однак, реєстрацію вказаної податкової накладної податковим органом було зупинено. Зокрема, квитанцією від 29.06.21 № зупинено реєстрацію податкової накладної № 1 від 04.06.2021.

При цьому, із змісту зазначеної квитанцій слідує, що зупинення реєстрації податкових накладних було проведене податковим органом з наступних підстав: «Відповідно до п.201.16 ст.201 Податкового кодексу України, реєстрація ПН/РК від 04.06.21 року №1 в Єдиному реєстрі податкових накладних зупинена. Коди УКТЗЕД/ДКПП товару/послуг 49.41 відсутні в таблиці даних платника податку на додану вартість, як товари/послуги, що на постійній основі постачаються (виготовляються), та їх обсяг постачання дорівнює або перевищує величину залишку обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання, що відповідає п.1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій.»

Крім вказаного, у квитанції позивачу пропонувалось надати пояснення та копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в ПН/РК для розгляду питання прийняття рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладнної/розрахунку коригування в ЄРПН.

З матеріалів справи слідує, що позивач надав пояснення та копії підтверджуючих документів щодо податкової накладної, реєстрацію якої було зупинено, а саме:

1) повідомленням від 09.07.2021 надано пояснення стосовно податкової накладної та копії документів на 9 арк.

В подальшому, Головою Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС у Рівненській області рішенням № 2856678/44223476 від 12.07.2021 відмовлено у реєстрації податкової накладної № 1, складеної 04.06.2021.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, позивачем було подано скаргу, за результатами розгляду якої скаргу залишено без задоволення, рішення комісії регіонального рівня про відмову у реєстрації ПН залишено без змін. В якості підстави зазначено: ненадання платником податку копії первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси.

Не погоджуючись з такими рішеннями, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції і вважає його таким, що відповідає обставинам справи та правильному застосуванню норм матеріального права з огляду на наступне.

Відповідно до частин першої, другої та третьої статті 242 КАС України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить із того, що відповідно до підпункту «а» пункту 185.1 статті 185 ПК України, об`єктом оподаткування є операції платників податку з постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з безоплатної передачі та з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю.

Датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг згідно приписів норми пункту 187.1 статті 187 ПК України вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Згідно абз. 1 п. 201.1 ст. 201 ПК України, на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Пунктом 201.7 статті 201 ПК України передбачено, що податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).

Відповідно до п. 201.10 ст. 201 ПК України, при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

На виконання вказаних вище норм законодавства позивачем складено та надіслано до контролюючого органу (в електронному вигляді) податкову накладну № 1 від 04.06.2021 для реєстрації в ЄРПН.

Реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України (п.201.16 ст.201 ПК України).

На виконання зазначеної норми Кабінетом Міністрів України прийнято постанову від 11.12.2019 №1165 (набрала чинності 01.02.2020), якою серед іншого затверджено Порядок зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі Порядок №1165).

Пункт 1 додатку 3 до Порядку №1165 відносить до ознак ризиковості здійснення операцій наступне: відсутність товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податковій накладній, поданій для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Реєстр), у таблиці даних платника податку на додану вартість (далі - платник податку) як товару/послуги, що на постійній основі постачається, та обсяг постачання товару/послуги, зазначений у податковій накладній/розрахунку коригування до податкової накладної на збільшення суми податкових зобов`язань, яку/який подано для реєстрації в Реєстрі, дорівнює або перевищує величину залишку, що визначається як різниця між обсягом придбання на митній території України такого/такої товару/послуги (крім обсягу придбання товарів/послуг за операціями, які звільнені від оподаткування та підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою) та/або ввезення на митну територію України такого товару, зазначеного з 1 січня 2017 р. в отриманих податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих у Реєстрі, і митних деклараціях, збільшеного у 1,5 раза, та обсягом постачання відповідного товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих з 1 січня 2017 р. у Реєстрі, і переважання в такому залишку (більше 50 відсотків) груп товарів (продукції), визначених ДПС та затверджених відповідним наказом, оприлюдненим на офіційному веб-сайті ДПС.

Аналіз пункту 1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій свідчить про те, що для того аби встановити наявність у господарської операції відповідної ознаки мають існувати визначені цим пунктом передумови, а також для підтвердження відповідності господарської операції вказаному критерію слід навести обґрунтований розрахунок за цим критерієм, якому відповідає платник податку, чого вимагає пункт 11 Порядку №1165.

Із наведеного слідує, що контролюючим органом визначено загальні підстави прийняття рішень про відмову у реєстрації податкових накладних та не зазначено конкретної інформації щодо причин та підстав його прийняття.

Разом із тим, відсутність у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної зазначення конкретного критерію ризиковості здійснення операцій, про які йдеться у пункті 1 додатку 3 до Порядку №1165, із розрахованим показником за відповідним критерієм, якому відповідає платник податку, свідчить про необґрунтованість віднесення господарської операції до відповідного критерію, що визначений пунктом 1 Критеріїв ризиковості господарських операцій.

Зокрема, вищезазначена квитанція про зупинення реєстрації податкової накладної не містить обґрунтування того, що обсяг постачання послуг дорівнює чи перевищує величину залишку, що визначається як різниця між обсягом придбання на митній території України такого/такої товару/послуги (крім обсягу придбання товарів/послуг за операціями, які звільнені від оподаткування та підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою) та/або ввезення на митну територію України такого товару, зазначеного з 1 січня 2017 року в отриманих податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих у Реєстрі, і митних деклараціях, збільшеного у 1,5 раза, та обсягом постачання відповідного товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих з 1 січня 2017 року в Реєстрі, і переважання в такому залишку (більше 50 відсотків) груп товарів (продукції), визначених ДПС та затверджених відповідним наказом, оприлюдненим па офіційному веб-сайті ДПС, що свідчить про необґрунтованість такої квитанції.

З урахуванням наведеного, вірним є висновок суду, що квитанція про зупинення реєстрації податкових накладних не відповідає вимогам, що встановлені до неї пунктом 11 Порядку №1165 в частині необхідності зазначення критерію ризиковості здійснення операцій, на підставі якого зупинено реєстрацію податкових накладних в Реєстрі, із розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку.

Крім того, у квитанції не зазначено, які саме документи слід надати платнику податків та чого мають стосуватися пояснення такого платника податків для того, аби реєстрація податкової накладної стала можливою, що також свідчить про невідповідність сформованої квитанції вимогам, що визначені п.11 Порядку №1165.

В той же час, реальність господарських операцій між позивачем та його контрагентом підтверджується копіями документів, наданих разом із поясненнями по податковій накладній.

Зокрема, на підтвердження дійсності надання послуг позивачем надано: письмові пояснення, копію договору про надання автотранспортних послуг, акт надання послуг, банківську виписку про оплату наданих послуг, товаро-транспорті накладні, які підтверджують факт надання послуг. Також надано додаткові пояснення щодо забезпечення надання послуг, зокрема: копії договорів оренди транспортних засобів, техпаспорти на транспортні засоби, договір оренди площадки у постачальника промислової бази, копії договорів поставки нафтопродуктів, видаткових накладних на нафтопродукти, копії договорів поставки запасних частин та розхідних матеріалів для транспортних засобів, копія договору оренди виробничих приміщень.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що долучені документи в повній мірі дозволяють встановити дійсність господарських операцій, а саме факту виникнення господарського зобов`язання, факту його виконання та оплати, що в свою чергу дозволяє встановити виникнення податкового зобов`язання та об`єкт оподаткування.

Однак, мотивуючи свою відмову у реєстрації податкових накладних, податковий орган в якості причини вказав «ненадання платником податку копій документів: договорів, зокрема зовнішньоекономічних контрактів, з додатками до них; первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунків-фактури/інвойсів, актів приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних ти нових форм та галузевої специфіки, накладних (документи, які не надано, підкреслити); розрахункових документів та/або банківських виписок з особових рахунків».

Таким чином, суд дійшов вірного висновку про те, що зазначені у рішенні про відмову в реєстрації податкових накладних № 2856678/44223476 від 12.07.2021 підстави їх прийняття є необґрунтованими.

Пунктом 4.1.4 статті 4 ПКУ встановлено презумпцію правомірності рішень платника податку, відповідно до якої, будь-яке рішення платника податку вважається правомірним у разі, якщо норми одного або декількох нормативно-правових актів припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов`язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу.

Таким чином, не допускається припущення чи сумніви щодо правомірності дій платників податків без конкретно-визначеної законодавством умов їх незаконності.

Натомість, оскаржуване рішення не може вважатися безсумнівним та об`єктивним, оскільки не містять обґрунтувань однозначного застосування закону, щодо відмови у реєстрації податкової накладної.

У квитанції про зупинення реєстрації податкових накладних позивачу пропонувалось надати документи щодо підтвердження інформації, зазначеної в такій податковій накладній, однак конкретного переліку документів у відповідності до Додатку № 3 до постанови Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 №1165, у квитанції не вказано.

Таким чином, враховуючи принцип правомірності дій платника податків, вірним є висновок суду, що позивач правомірно самостійно визначив обсяг необхідних документів для підтвердження інформації, вказаної в податковій накладній, реєстрацію якої було зупинено.

Як вірно зазначено судом, надані копія договору, запит замовника на поставку товару, товаро-транспортна накладна, видаткова накладна, копії первинних документів, копія договору найму (оренди) транспортного засобу податковим органом під час прийняття оскаржуваних рішень до уваги не брались. Водночас, оскаржуване рішення про відмову в реєстрації податкових накладних не містить ані мотивів, ані обґрунтувань недостатності для реєстрації отриманих відповідачем документів.

Таким чином, можливість надання платником податків вичерпного переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної прямо залежить від чіткого визначення фіскальним органом конкретного виду критерію оцінки ступеня ризиків.

Вживання податковим органом загального посилання на «недостатність наданих документів» без конкретного переліку документів та без наведення відповідного підпункту, є неконкретизованим та призводить до необґрунтованого обмеження права платника податків бути повідомленим про необхідність надання документів за вичерпним переліком, відповідно до критерію зупинення реєстрації податкової накладної, а не будь-яких на власний розсуд.

На виконання вимоги про надання пояснень та документів, позивач вимушений був надати документи на підтвердження реальності проведення господарських операцій, виходячи із власного розсуду, а не з конкретних вимог податкового органу, що в подальшому виявилось достатнім для реєстрації лише деяких податкових накладних.

В свою чергу, в оскаржуваному рішенні подана інформація не спростована з точки зору її недостатності, не наведено жодних аргументів, щоб дозволило дійти об`єктивного висновку про не підтвердження дійсності господарської операції.

Верховним Судом у постанові від 02.04.2019 по справі №822/1878/18 викладено позицію, що загальними вимогами, які висуваються до актів індивідуальної дії, як акта правозастосування, є його обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення податковим органом конкретних підстав його прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття.

Відтак, вірним є висновок суду, що рішення суб`єкта владних повноважень № 2856678/44223476 від 12.07.2021 слід визнати протиправним та скасувати.

Разом з тим, заявлена позовна вимога про зобов`язання Державної податкової служби України зареєструвати податкову накладну № 1 від 04.06.2021 в Єдиному реєстрі податкових накладних також підлягала задоволенню з урахуванням наступного.

Завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до положень статті 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про: визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

Судом також враховано при обранні ефективного способу відновлення порушених відповідачем прав позивача такі норми та практику Європейського суду з прав людини.

Так, відповідно до пунктів 19, 20 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1246 від 29.12.2010, якими передбачено, що податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструються у день: 1) прийняття комісією рішення про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування; 2) набрання законної сили рішенням суду про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування (у разі надходження до Державної фіскальної служби відповідного рішення суду). У разі надходження до Державної фіскальної служби рішення суду про реєстрацію або скасування реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування, яке набрало законної сили, такі податкові накладні та/або розрахунки коригування реєструються після проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), або їх реєстрація скасовується. При цьому, датою реєстрації або скасування реєстрації вважається день, зазначений в такому рішенні, або день набрання законної сили рішенням суду. У першому випадку податкова накладна, реєстрацію якої в Єдиному реєстрі податкових накладних було зупинено, реєструється у день прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної, яке ухвалюється саме Комісією Державної фіскальної служби. У другому випадку податкова накладна, реєстрацію якої в Єдиному реєстрі податкових накладних було зупинено, реєструється у день набрання законної сили рішення суду про реєстрацію відповідної податкової накладної, при цьому датою реєстрації вважається день, зазначений в такому рішенні або день набрання законної сили рішенням суду.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 13.01.2011 (остаточне) у справі «Чуйкіна проти України» (Case of Chuykina v. Ukraine) (Заява N28924/04) констатував: «Суд нагадує, що процесуальні гарантії, викладені у статті 6 Конвенції, забезпечують кожному право звертатися до суду з позовом щодо своїх цивільних прав та обов`язків. Таким чином стаття 6 Конвенції втілює «право на суд», в якому право на доступ до суду, тобто право ініціювати в судах провадження з цивільних питань становить один з його аспектів (див. рішення від 21 лютого 1975 року у справі «Голдер проти Сполученого Королівства» (Golder v. the United Kingdom), пп. 28 - 36, Series A N18). Крім того, порушення судового провадження саме по собі не задовольняє усіх вимог пункту 1 статті 6 Конвенції. Ціль Конвенції гарантувати права, які є практичними та ефективними, а не теоретичними або ілюзорними. Право на доступ до суду включає в себе не лише право ініціювати провадження, а й право отримати «вирішення» спору судом. Воно було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної держави дозволяла особі подати до суду цивільний позов без гарантії того, що справу буде вирішено остаточним рішенням в судовому провадженні. Для пункту 1 статті 6 Конвенції було б неможливо детально описувати процесуальні гарантії, які надаються сторонам у судовому процесі - провадженні, яке є справедливим, публічним та швидким, не гарантувавши сторонам того, що їхні цивільні спори будуть остаточно вирішені (див. рішення у справах «Мултіплекс проти Хорватії» (Multiplex v. Croatia), заява N58112/00, п. 45, від 10 липня 2003 року, та «Кутіч проти Хорватії» (Kutic v. Croatia), заява N48778/99, п. 25, ECHR 2002-II)».

Відтак, вірним є висновок суду першої інстанції про те, що згідно встановлених судом обставин, комісія з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС у Рівненській області, приймаючи 12.07.2021 рішення про відмову у реєстрації податкової накладної, діяла необґрунтовано, без урахування усіх обставин, які мають значення для правильного вирішення питання у спірних відносинах, внаслідок чого необхідно зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати податкову накладну №1 від 04.06.2021 в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позовні вимоги підлягали до задоволення.

Крім того, колегія суддів вважає вірним висновок суду, що витрачений адвокатом ресурс та час в процесі надання правової допомоги у даній справі, та сплачена позивачем за вказані послуги їх вартість є співмірними.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують і не дають підстав стверджувати про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

Керуючись ч. 3 ст. 243, ст. ст. 308, 310, п. 1 ч. 1 ст. 315, ст. ст. 316, 321, 322, 325 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Рівненській області залишити без задоволення.

Рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 12 травня 2022 року у справі № 460/16325/21 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку виключно у випадках, передбачених частиною 4 статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя О. М. Довгополов
судді Л. Я. Гудим
В. В. Святецький
Повне судове рішення складено 08.05.2023.