Справа № 757/31958/18-а
Суддя: Григоренко І. В.
Дата ухвалення: 2019-08-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

печерський районний суд міста києва
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 серпня 2019 року

Печерський районний суд м. Києва в складі:

головуючого: судді Григоренко І.В.,

при секретарі: Петровій Ю.О.,

за участю:

позивача: не з`явився,

відповідача: не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Інспектора патрульної поліції роти № 3, батальйону № 4 полку № 1 з ОПБ УПП в м. Києві Департаменту патрульної поліції старшого лейтенанта Колесникова Сергія Володимировича про визнання дій протиправними та скасування постанов про накладення адміністративного стягнення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Печерського районного суду м. Києва з позовом до Інспектора патрульної поліції роти № 3, батальйону № 4 полку № 1 з ОПБ УПП в м. Києві Департаменту патрульної поліції старшого лейтенанта Колесникова Сергія Володимировича (далі - відповідач, Інспектор УПП у м. Києві Колесников С.В.), в якому просить визнати дії Інспектора патрульної поліції роти № 3 батальйону № 4 полку № 1 з ОПБ УПП у м. Києві старшого лейтенанта поліції Колесникова С.В. щодо притягнення його до адміністративної відповідальності протиправними; скасувати постанову Інспектора патрульної поліції роти № 3 батальйону № 4 полку № 1 з ОПБ УПП у м. Києві Колесникова С.В. серії НК № 651808 від 12.06.2018 року про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу на ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122 КУпАП України та провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно останнього - закрити; скасувати постанову Інспектора патрульної поліції роти № 3 батальйону № 4 полку № 1 з ОПБ УПП у м. Києві Колесникова С.В. серії НК № 795109 від 12.06.2018 року про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу на ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 126 КУпАП України та провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно останнього - закрити.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначає, що 12.06.2018 року він рухався на автомобілі WOLKSWAGEN TRANSPORTER, номерний знак НОМЕР_1 , по вул. М. Задніпровського у напрямку вул. Старонаводницька в м. Києві. Під час проїзду перехрестя вул. М. Задніпровського/бульв. Лесі Українки автомобіль позивача наздогнав автомобіль патрульної поліції та подав сигнал зупинитися. Після зупинки до позивача підійшов працівник поліції та не представившись, не пояснюючи причину зупинки забрав у ОСОБА_1 посвідчення водія та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, після чого інспектор патрульної поліції повідомив, що позивач порушив вимоги дорожнього знаку 5.16 «напрямки руху по смугам», але пояснив про складання постанови за зупинку на перехресті, оскільки сума штрафу за вказане правопорушення менша. Після цього Інспектором УПП у м. Києві Колесниковим С.В. відносно ОСОБА_1 було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії НК № 651808 від 12.06.2018 року, згідно якої позивач здійснив зупинку на перехресті вул. Генерала Алмазова та бульв. Лесі Українки в м. Києві, чим порушив п. 15.9.ґ Правил дорожнього руху (далі - ПДР) та адміністративна відповідальність за вчинення якого, передбачена ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП). Під час ознайомлення з вказаною постановою позивач виявив, що в постанові серії НК № 651808 від 12.06.2018 року вказано не той автомобіль на якому він рухався та звернув на це увагу інспектора патрульної поліції. Після цього У подальшому Інспектором УПП у м. Києві Колесников С.В. відносно ОСОБА_1 було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії НК № 795109 від 12.06.2018 року, згідно якої позивач на перехресті вул. Генерала Алмазова та бульв. Лесі Українки в м. Києві здійснив зупинку транспортного засобу, чим порушив п. 15.9.ґ ПДР України та повернувши ліворуч, не виконав вимогу знаку 5.16 «напрямки руху по смугах», а після зупинки транспортного засобу, не пред`явив свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, який було зупинено, чим порушив п. 2.1.б ПДР та адміністративна відповідальність за вчинення якого, передбачена ч. 1 ст. 126 КУпАП. Проте, позивач вважає постанови незаконними та такими, що підлягають скасуванню, оскільки ПДР він не порушував та після зупинки його транспортного засобу працівниками патрульної поліції, надав Інспектору УПП у м. Києві Колесникову С.В. посвідчення водія та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.07.2018 року справу було передано судді Печерського районного суду м. Києва Кирилюк (Григоренко) І.В.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 06.07.2018 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху з наданням строку на усунення недоліків.

04.09.2018 року позивач усунув недоліки позовної заяви.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 11.09.2018 року в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання за наявними матеріалами справи відкрито провадження у адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Інспектора патрульної поліції роти № 3, батальйону № 4 полку № 1 з ОПБ УПП в м. Києві Департаменту патрульної поліції старшого лейтенанта Колесникова Сергія Володимировича про визнання дій протиправними та скасування постанов про накладення адміністративного стягнення та роз`яснено відповідачу право надати у п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали надати відзив на позовну заяву.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 10.01.2019 року постановлено здійснювати розгляд адміністративної справи за позовом ОСОБА_1 до Інспектора патрульної поліції роти № 3 батальйону № 4 полку № 1 з ОПБ Управління патрульної поліції у м. Києві старшого лейтенанта поліції Колесникова Сергія Володимировича про визнання дій протиправними та скасування постанов про накладення адміністративного стягнення в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін та судове засіданні для розгляду справи по суті призначено на 27.05.2019 року.

27.05.2019 року справу знято зі складу, у зв`язку із перебуванням головуючого судді у відпустці, судове засідання призначено на 12.08.2019 року.

12.08.2019 року на адресу Печерського районного суду м. Києва від позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

В судове засідання 12.08.2019 року позивач не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, у заяві від 12.08.2019 року просив розглядати справу за його відсутності.

Відповідач в судове засідання 12.08.2019 року не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення, одержане останнім 29.07.2019 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Оскільки учасники справи були належним чином повідомлені про розгляд справи, а позивач у заяві від 12.08.2019 року просив розглядати справу за його відсутності, суд дійшов висновку про розгляд справи за відсутності учасників справи.

Дослідивши письмові докази у справі у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, враховуючи наступне.

Судом встановлено, що 12.06.2018 року Інспектором патрульної поліції роти № 3, батальйону № 4 полку № 1 з ОПБ УПП в м. Києві Департаменту патрульної поліції старшим лейтенантом Колесниковим С.В. винесено постанову серії НК № 651808 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, відносно ОСОБА_1 та накладено на останнього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 255,00 грн. (далі - постанова від 12.06.2018 року серії НК № 651808; а. с. 6).

Відповідно до постанови від 12.06.2018 року серії НК № 651808, ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом VOLKSWAGEN СС, номерний знак НОМЕР_2 , на перехресті вул. Генерала Алмазова та бульв. Лесі Українки в м. Києві здійснив зупинку транспортного засобу, чим порушив п. 15.9.ґ Правил дорожнього руху України (далі - ПДР України) та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП).

12.06.2018 року Інспектором патрульної поліції роти № 3, батальйону № 4 полку № 1 з ОПБ УПП в м. Києві Департаменту патрульної поліції старшим лейтенантом Колесниковим С.В. винесено постанову серії НК № 795109 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, відносно ОСОБА_1 та накладено на останнього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 425,00 грн. (далі - постанова від 12.06.2018 року серії НК № 795109; а. с. 7).

Відповідно до постанови від 12.06.2018 року серії НК № 795109, ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом WOLKSWAGEN TRANSPORTER, номерний знак НОМЕР_1 , на перехресті вул. Генерала Алмазова та бульв. Лесі Українки в м. Києві здійснив зупинку транспортного засобу, чим порушив п. 15.9.ґ ПДР України та повернувши ліворуч, не виконав вимогу знаку 5.16 «напрямки руху по смугах», а після зупинки транспортного засобу, не пред`явив свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, який було зупинено, чим порушив п. 2.1.б ПДР та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Згідно із ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як передбачено ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 288 КУпАП України, може бути оскаржено, зокрема, постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі - у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

При вирішенні адміністративного позову щодо оскарження дії суб`єкта владних повноважень суд, відповідно до положень ст. 2 КАС України, перевіряє чи прийнято воно: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 КУпАП, перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

За правилами п. 15.9.ґ. Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306, зупинка забороняється на перехрестях та ближче 10 м від краю перехрещуваної проїзної частини за відсутності на них пішохідного переходу, за винятком зупинки для надання переваги в русі та зупинки проти бокового проїзду на Т-подібних перехрестях, де є суцільна лінія розмітки або розділювальна смуга.

Як визначено у ч. 1 ст. 126 КУпАП, керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно п. 2.1.б ПДР, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі реєстраційний документ на транспортний засіб (для транспортних засобів Збройних Сил, Національної гвардії, Держприкордонслужби, Держспецтрансслужби, Держспецзв`язку, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - технічний талон).

ОСОБА_1 у позовній заяві зазначав, що рухався на транспортному засобі WOLKSWAGEN TRANSPORTER, номерний знак НОМЕР_1 , дотримуючись правил дорожнього руху, не допустив порушення п. 15.9.ґ. ПДР України, оскільки рухався по вул. М. Задніпровського у напрямку вул. Старонаводницька в м. Києві та зупинився тільки на вимогу автомобіля патрульної поліції. Крім того, після зупинки транспортного засобу, на вимогу інспектора патрульної поліції надав свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, що виключає можливість порушення п. 2.1.б ПДР, в той же час докази, які б підтвердили протилежне в матеріалах справи, відсутні.

Як визначено у ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно ст. 255 КУпАП, у справах про адміністративні правопорушення, що розглядаються органами, зазначеними в статтях 218 - 221 цього Кодексу, протоколи про правопорушення мають право складати, зокрема, уповноважені на те посадові особи органів внутрішніх справ (Національної поліції) (частина перша статті 44, статті 441, 461, 462, 51, 512, 513, 881, 89, 92, частина перша статті 106-1, стаття 106-2, частини четверта і сьома статті 121, частини третя і четверта статті 122, статті 122-2, 122-4, 122-5, частини друга і третя статті 123, стаття 124, частина четверта статті 127, статті 127-1, 130, частина третя статті 133, стаття 135-1, стаття 136 (про порушення на автомобільному транспорті), стаття 139, частина четверта статті 140, статті 148, 151, 152, 154, 155, 155-2 - 156-2, 159, 160, 162 - 162-3, 164 - 164-11, 164-15, 164-16, 165-1, 165-2, 166-14 - 166-18, 172-4 - 172-9, 172-9-2, 173 - 173-2, 174, стаття 1751 (за винятком порушень, вчинених у місцях, заборонених рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради), статті 176, 177, 178 - 181-1, 181-3 - 185-2, 185-4 - 185-9, 186, 186-1, 186-3, 186-5 - 187, 188-28, 188-47, 189 - 195-6, статті 204-1, 206-1, 212-6, 212-7, 212-8, 212-10, 212-12, 212-13, 212-14, 212-19, 212-20).

Як передбачено ч. 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 року № 1395 (далі - Інструкція), у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу. Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п`ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою, третьою і п`ятою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140, частинами шостою, сьомою статті 152-1 КУпАП.

Частиною 2 розділу ІІІ Інструкції, передбачено, що постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п`ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою, третьою і п`ятою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140, частинами шостою, сьомою статті 152-1 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

За нормами ч. ч. 9, 10 розділу ІІІ Інструкції, розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання. Під час розгляду справи потерпілого може бути опитано як свідка. Поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Частина 1, 2 розділу ІV Інструкції, передбачає, що розглянувши справу про адміністративне правопорушення, поліцейський виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення. Зміст постанови по справі про адміністративне правопорушення повинен відповідати статті 283 КУпАП.

Відповідно до ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Змістом вказаної статті визначено, які відомості мають міститися у постанові.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 23.12.2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Згідно ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Особливості розгляду справ про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1-279-8 цього Кодексу.

Ураховуючи викладене, висновки про наявність чи відсутність в діях позивача адміністративного правопорушення мають бути зроблені на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів.

Так, позивач зазначає, що рухався на транспортному засобі WOLKSWAGEN TRANSPORTER, номерний знак НОМЕР_1 , по вул. М. Задніпровського у напрямку вул. Старонаводницька в м. Києві, дотримуючись правил дорожнього руху, не допустив порушення п. 15.9.ґ. ПДР України та зупинився тільки на вимогу автомобіля патрульної поліції. Крім того, після зупинки транспортного засобу, на вимогу інспектора патрульної поліції надав свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу.

Як визначено у ч. 3 ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем не подано до суду доказів та не зазначено обставин, які підтверджують наявність складу правопорушень та спростовують пояснення позивача, які б дозволили вказати на достовірність обставин, викладених в постановах про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , а відтак сумніви з приводу відсутності вини позивача відсутні, оскільки наявні у справі докази, а саме постанови, не дають підстав вважати про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122, ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Відповідно до ч. 1 ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Частинами 1 та 2 ст. 6 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Надаючи оцінку кожному окремому специфічному доводу всіх учасників справи, що мають значення для правильного вирішення адміністративної справи, суд застосовує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану в пункті 58 рішення у справі «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) № 303-A, пункт 29).

Наведена позиція ЄСПЛ також застосовується у практиці Верховним Судом, що, як приклад, відображено у постанові від 28.08.2018 року (справа № 802/2236/17-а).

Також при вирішенні цієї справи судом береться до уваги висновок ЄСПЛ, викладений у рішенні по справі «Суомінен проти Фінляндії» (Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36, від 01.07.2003 року, у якому вказано, що орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що постанова серії НК № 651808 від 12.06.2018 року та постанова серії НК № 795109 від 12.06.2018 року не відповідають вимогам ст. 283 КУпАП і при їх винесенні не було дотримано порядку розгляду та не з`ясовані всі обставини, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративні правопорушення.

За таких обставин, суд дійшов до висновку, що відповідач свої рішення не обґрунтував та прийняв їх передчасно, а тому позов підлягає задоволенню, із скасуванням оскаржуваних постанов, оскільки з наведених обставин вбачається відсутність складу адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122, ч. 1 ст. 126 КУпАП у діях позивача.

Щодо позовної вимоги про закриття провадження в адміністративній справі відносно позивача суд зазначає наступне.

Пунктом 1 статті 247 КУпАП визначено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин, зокрема, за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Беручи до уваги, що суд дійшов до висновку про відсутність у діях позивача складу адміністративних правопорушень, то справи про адміністративні правопорушення щодо ОСОБА_1 підлягають закриттю.

Щодо позовної вимоги про визнання дій Інспектора патрульної поліції роти № 3 батальйону № 4 полку № 1 з ОПБ УПП у м. Києві старшого лейтенанта поліції Колесникова С.В. щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності протиправними, суд зазначає наступне.

Згідно ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Аналіз наведеної норми закону дає підстави для висновку, що ч. 3 ст. 286 КАС України визначено виключний перелік способів захисту порушеного права особи, які можуть бути застосовані судом та серед яких відсутній такий спосіб як визнання протиправними дій.

Отже, застосування вищевказаних способів захисту у вигляді скасування спірних постанов та закриття справи про адміністративне правопорушення є достатнім для відновлення порушеного права та законного інтересу позивача.

За таких обставин, позов ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 19, 62 Конституції України, ст. ст. 122, 126, 251, 280, 283, 284, 288 Кодексу України про адміністративні правопорушення, п. п. 15.9.ґ, 2.1.б Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306, ч. 4 розділу І, ч. ч. 2, 9, 10 розділу ІІІ, ч. ч. 1, 2 розділу ІV Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 року № 1395, ст. ст. 2, 6, 77, 90, 159 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРШІИВ:

Позов ОСОБА_1 до Інспектора патрульної поліції роти № 3, батальйону № 4 полку № 1 з ОПБ УПП в м. Києві Департаменту патрульної поліції старшого лейтенанта Колесникова Сергія Володимировича про визнання дій протиправними та скасування постанов про накладення адміністративного стягнення - задовольнити частково.

Постанову серії НК № 651808 від 12.06.2018 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу - скасувати та справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 - закрити.

Постанову серії НК № 795109 від 12.06.2018 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу - скасувати та справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 - закрити.

В іншій частині позову - відмовити.

Позивач: ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ).

Відповідач: Інспектор патрульної поліції роти № 3, батальйону № 4 полку № 1 з ОПБ УПП в м. Києві Департаменту патрульної поліції старший лейтенант Колесников Сергій Володимирович (адреса: 03151, м. Київ, вул. Народного Ополчення, 9, ).

Апеляційні скарги на судове рішення можуть бути подані протягом десяти днів з дня його проголошення учасниками справи до Шостого апеляційного адміністративного суду через Печерський районний суд м. Києва, а з початку функціонування Єдиної інформаційно-телекомунікаційної системи безпосередньо до апеляційного суду, матеріали справи витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності Кодексом адміністративного судочинства України в редакції від 15.12.2017 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення складений та підписаний 16.08.2019 року.

Суддя І.В. Григоренко