Справа № 420/20905/21
Суддя: Шляхтицький О.І.
Дата ухвалення: 2023-05-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 травня 2023 р.м.ОдесаСправа № 420/20905/21
Головуючий в 1 інстанції: Аракелян М.М.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача Шляхтицького О.І.,

суддів: Семенюка Г.В., Домусчі С.Д.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі апеляційні скарги Військової частини НОМЕР_1 , Регіонального управління Морської охорони Адміністрації Державної прикордонної служби України, 1 загону морської охорони Державної прикордонної служби України (Військова частина НОМЕР_2 ), Південного регіонального управління Державної прикордонної служби України (Військова частина НОМЕР_3 ) на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 06 березня 2023 року по справі № 420/20905/21 за позовом ОСОБА_1 до Регіонального управління Морської охорони Адміністрації Державної прикордонної служби України, Військової частини НОМЕР_2 , Військової частини НОМЕР_4 , Військової частини НОМЕР_1 , Південного регіонального управління Державної прикордонної служби України (Військова частина НОМЕР_3 ) про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог.

У листопаді 2021 року ОСОБА_1 звернувся з адміністративним позовом до Регіонального управління Морської охорони Адміністрації Державної прикордонної служби України, в якому просив:

визнати протиправною бездіяльність Регіонального управління Морської охорони Адміністрації Державної прикордонної служби України щодо не нарахування ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з січня 2015 року по лютий 2018 року із застосуванням при розрахунку базового місяця - січень 2008 року;

зобов`язати Регіональне управління Морської охорони Адміністрації Державної прикордонної служби України провести розрахунок індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з січня 2015 року по лютий 2018 року із застосуванням при розрахунку базового місяця - січень 2008 року та виплатити перераховану суму індексації грошового забезпечення з урахуванням вже проведених виплат;

визнати протиправною бездіяльність Регіонального управління Морської охорони Адміністрації Державної прикордонної служби України щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 компенсації за затримку розрахунку при звільненні;

зобов`язати Регіональне управління Морської охорони Адміністрації Державної прикордонної служби України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію за затримку розрахунку при звільненні у розмірі 36950,41 грн.

В обґрунтування адміністративного позову зазначено, що з 10.09.2021 позивача виключено зі списків особового складу та всіх видів забезпечення Регіонального управління Морської охорони Адміністрації Державної прикордонної служби України.

Позивач вказує, що з метою отримання документів щодо здійснення нарахування грошових коштів під час служби та при звільненні, Регіональному управлінню Морської охорони Адміністрації Державної прикордонної служби України направлено адвокатський запит, на який отримано відповідь, якою підтверджені обставини щодо не проведення повного розрахунку при звільненні, а саме не виплачена індексація грошового забезпечення за 2015-2018 роки. Позивач зазначає, що 28.10.2021 на його картковий рахунок у банку надійшла суму коштів 14866,27 грн., яка є виплаченою індексацією за 2015-2018 роки. Разом з цим, позивач вважає, що при розрахунку та виплаті безпідставно не був застосований базовий місяць січень 2008 року. З огляду на те, що у спірний період з 2015 року по лютий 2018 року останнє підвищення посадового окладу військовослужбовців було у січні 2008 року, позивач вважає, що січень 2008 року має бути базовим місяцем для обчислення індексації грошового забезпечення за вказаний період. Також, на думку позивача, він має право на отримання середнього заробітку за несвоєчасний розрахунок при звільненні за період з 11.09.2021 до дня повної виплати 29.10.2021 у сумі 36950,41 грн. (за 49 днів затримки розрахунку при звільненні).

Заперечуючи проти позову, Регіональне управління Морської охорони Адміністрації Державної прикордонної служби України у відзиві на позовну заяву зазначило, що позивач проходив військову службу в Регіональному управлінні з 24.09.2019 по 10.09.2021, відповідно, Регіональне управління не є належним відповідачем щодо заявлених вимог щодо виплати індексації за 2015-2018 роки. Відповідач звернув увагу на те, що виплата індексації за 2015-2018 р.р. здійснювалась позивачу військовими частини, в яких останній проходив службу в цей період та перебував на фінансовому забезпеченні. Крім того, відповідач зазначає, що відповідно до пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України № 1013 від 09.12.2015 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» для проведення індексації заробітної плати обчислення індексу споживчих цін починається з січня 2016 року, а підстави для обрахунку індексації з урахуванням базового місяця січня 2008 року відсутні. Також, відповідач вважає, що вимоги позивача про стягнення середнього заробітку за несвоєчасний розрахунок при звільненні є передчасними, оскільки дата фактичного розрахунку невідома.

У відзиві на позовну заяву Регіональне управління Морської охорони Адміністрації Державної прикордонної служби України просило залучити в якості відповідачів Військову частину НОМЕР_2 , Військову частина НОМЕР_4 , Військову частину НОМЕР_1 , Південне регіональне управління, оскільки у заявлений період позивач проходив військову службу у вказаних установах і саме цими установами здійснювалось нарахування та виплату індексації грошового забезпечення.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 13.12.2021 залучено до участі у справі у якості других відповідачів: Військову частину НОМЕР_2 , Військову частину НОМЕР_4 , Військову частину НОМЕР_1 , Південне регіональне управління Державної прикордонної служби України (Військова частина НОМЕР_3 ).

Також, судом першої інстанції витребувано у Військової частини НОМЕР_2 , Військової частини НОМЕР_4 , Військової частини НОМЕР_1 , Південного регіонального управління Державної прикордонної служби України (Військова частина НОМЕР_3 ) інформацію щодо розміру нарахованої та виплаченої індексації грошового забезпечення за період проходження у них служби ОСОБА_1 із обов`язковим зазначенням базового місяця для розрахунку суми індексації.

18.01.2022 Військова частина НОМЕР_4 подала суду відзив на позов, в додатки до якого надано копію довідки щодо нарахування та виплати індексації ОСОБА_2 за період з 16.01.2015 - 30.11.2015 та копію архівної відомості щодо ОСОБА_2 за цей же період.

Військовою частиною НОМЕР_4 у відзиві на позовну заяву зазначено, що згідно Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1078 від 17.07.2003, в редакції з січня по листопад 2015 року, для встановлення базового місяця для обрахунку індексації враховувались будь-які зміни в бік підвищення грошового забезпечення за рахунок постійних його складових. Відповідач зазначає, що з січня по листопад 2015 року у позивача змінювався розмір грошового забезпечення за рахунок його основних складових, який вплинув безпосередньо на встановлення базового місяця для обрахунку індексації грошового забезпечення, а саме базовий місяць був встановлений в липні 2015 року у зв`язку з підвищенням надбавки за вислугу років з 30% до 35%. Таким чином, відповідач вважає, що виходячи із змін в розмірі грошового забезпечення в бік збільшення, ним правомірно визначено базовим місяцем для обрахунку індексації грошового забезпечення позивача за вказаний період липень 2015 року.

18.01.2022 Військова частина НОМЕР_1 подала суду відзив на позов, в додатки до якого надала довідку від 04.01.2022 про розмір індексації за 2016-2018 роки.

Військовою частиною НОМЕР_1 у відзиві на позовну заяву зазначено, що у зв`язку з обмеженим фінансуванням індексація грошового забезпечення за 2016-2018 роки не виплачувалась. Також, відповідач вказує, що в листопаді 2016 року позивача було переведено на іншу посаду з підвищенням тарифної сітки, що призвело до підвищення грошового забезпечення, а тому, листопад 2016 року є базовим для обчислення індексації відповідно до Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1078 від 17.07.2003. Крім того, відповідач посилається на те, що повноваження щодо обрахунку індексації, в тому числі, щодо визначення базового місяця для такого нарахування покладається на відповідача, а тому, відсутні підстави для зобов`язання останнього здійснити розрахунок індексації позивача з урахуванням відповідного базового місяця. Окрім викладеного, Військова частина НОМЕР_1 вказала на те, що відповідно до розпорядження Адміністрації Державної прикордонної служби України від 03.03.2020 № Т/116-1743 виплата індексації проводиться органом Державної прикордонної України, з якого військовослужбовець був виключений зі списків частини, у зв`язку із звільненням з військової служби, з урахуванням невиплаченої індексації грошового забезпечення під час проходження служби в інших органах Державної прикордонної служби України.

01.02.2022 до суду надійшов відзив на позов Південного регіонального управління Державної прикордонної служби України (Військова частина НОМЕР_3 ), в додатки до якого надано довідку щодо розміру індексації грошового забезпечення позивача за період з 23 січня 2018 року по 20 вересня 2018 року.

Південним регіональним управлінням Державної прикордонної служби України (Військова частина НОМЕР_3 ) у відзиві на позовну заяву зазначено, що індексація грошового забезпечення за період з 22.01.2018 по 19.09.2018 позивачу під час проходження служби не виплачувалась у зв`язку з обмеженнями фінансуванням. Відповідач вказує, що станом на момент подання позову індексація грошового забезпечення позивачу виплачена, в тому числі, за спірний період січень-лютий 2018 року, з розрахунку базового місяця листопад 2016 року. Відповідач посилається на те, що відповідно до пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України № 1013 від 09.12.2015 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» для проведення індексації заробітної плати обчислення індексу споживчих цін починається з січня 2016 року, а підстави для обрахунку індексації з урахуванням базового місяця січня 2008 року відсутні, оскільки до 15.12.2015 діяв інший механізм визначення та обрахунку індексації. Крім того, відповідач посилається на те, що повноваження щодо обрахунку індексації, в тому числі, щодо визначення базового місяця для такого нарахування покладається на відповідача, а тому, відсутні підстави для зобов`язання останнього здійснити розрахунок індексації позивача з урахуванням відповідного базового місяця. Також, відповідач вважає, що вимоги позивача щодо стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні необґрунтовані, не місять відповідних розрахунків, а тому, не підлягають задоволенню.

02.02.2022 Військова частина НОМЕР_2 подала суду відзив на позов, в додатки до якого надала докази на виконання ухвали суду про витребування доказів.

Заперечуючи проти позову Військова частина НОМЕР_2 у відзиві на позовну заяву зазначила, що за період з 01.01.2014 по 15.01.2015 індексація позивачу нарахована з розрахунку базових місяців лютий 2013 року та листопад 2014 року, оскільки у позивача відбулось підвищення грошового забезпечення за рахунок надбавки за роботу в умовах режимних обмежень та надбавки за кваліфікацію, а з 01.12.2015 по 16.11.2016 з розрахунку базового місяця липня 2015 року, оскільки позивач розпочав проходити службу у В/ч НОМЕР_4 та у нього відбулось збільшення посадового окладу. Відповідач вважає застосування січня 2008 року в якості базового для нарахування індексації безпідставним, оскільки до 15.12.2015 діяв інших механізм для визначення та обрахунку індексації. Крім того, відповідач посилається на те, що повноваження щодо обрахунку індексації, в тому числі, щодо визначення базового місяця для такого нарахування покладається на відповідача, а тому, відсутні підстави для зобов`язання останнього здійснити розрахунок індексації позивача з урахуванням відповідного базового місяця.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Одеський окружний адміністративний суд рішенням від 06.03.2023 по справі № 420/20905/21 позов ОСОБА_1 задовольнив частково.

Визнав протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_2 щодо не нарахування індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 в період з 01.12.2015 по 16.11.2016 із застосуванням місяця, за яким починається обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) - січень 2008 року.

Визнав протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 в період з 17.11.2016 по 22.01.2018 із застосуванням місяця, за яким починається обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) - січень 2008 року.

Визнав протиправною бездіяльність Південного регіонального управління Державної прикордонної служби України щодо не нарахування індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 в період з 23.01.2018 по 28.02.2018 із застосуванням місяця, за яким починається обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) - січень 2008 року.

Зобов`язав Військову частину НОМЕР_2 нарахувати ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення з 01.12.2015 по 16.11.2016 із прийняттям індексу споживчих цін за 1 або 100 відсотків для обчислення індексації грошового забезпечення у січні 2008 року (базовий місяць), з урахуванням раніше виплачених сум.

Зобов`язав Військову частину НОМЕР_1 нарахувати ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення з 17.11.2016 по 22.01.2018 року із прийняттям індексу споживчих цін за 1 або 100 відсотків для обчислення індексації грошового забезпечення у січні 2008 року (базовий місяць), з урахуванням раніше виплачених сум.

Зобов`язав Південне регіональне управління Державної прикордонної служби України (Військова частина НОМЕР_3 ) нарахувати ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення з 23.01.2018 по 28.02.2018 із прийняттям індексу споживчих цін за 1 або 100 відсотків для обчислення індексації грошового забезпечення у січні 2008 року (базовий місяць), з урахуванням раніше виплачених сум.

Зобов`язав Регіональне управління Морської охорони Адміністрації Державної прикордонної служби України виплатити на користь ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення з 01.12.2015 по 28.02.2018 із прийняттям індексу споживчих цін за 1 або 100 відсотків для обчислення індексації грошового забезпечення у січні 2008 року (базовий місяць), нараховану Військовою частиною НОМЕР_2 , Військовою частиною НОМЕР_1 , Південним регіональним управлінням Державної прикордонної служби України (Військова частина НОМЕР_3 ), з урахуванням раніше виплачених сум.

В задоволенні решти позовних вимог відмовив.

Короткий зміст вимог апеляційних скарг.

Не погоджуючись з даним рішенням суду Регіональне управління Морської охорони Адміністрації Державної прикордонної служби України подало апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі зазначено, що апелянт не погоджується з рішення суду першої інстанції, вважає його необґрунтованим та винесене з порушенням норм матеріального права, у зв`язку з чим апелянт просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нову постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 в повному обсязі.

Регіональне управління Морської охорони Адміністрації Державної прикордонної служби України, мотивуючи власну правову позицію зазначає, що орган діяв в межах та у спосіб, який визначений законодавством України, крім того, підстав для проведення розрахунку грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з грудня 2015 року по лютий 2018 року із застосуванням при розрахунку базового місяця січня 2008 року та виплати перерахованої суми немає.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, Військова частина НОМЕР_1 подала апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі зазначено, що рішення суду першої інстанції необґрунтоване та безпідставне, у зв`язку з чим апелянт просить його скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нову постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 повному обсязі.

Військова частина НОМЕР_5 , мотивуючи власну правову позицію зазначає, що Постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 №1013 істотно змінено порядок проведення індексації доходів населення, проте, з 01.12.2015 посадові оклади військовослужбовців не змінилися. Також вказує, що повноваження стосовно визначення базового місяця індексації та, відповідно, розрахунку розміру такої індексації є дискреційними повноваженнями військової частини.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, 1 загін морської охорони Державної прикордонної служби України (Військова частина НОМЕР_2 ) подав апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі зазначено, що рішення судом першої інстанції ухвалене з порушенням норм процесуального та неправильним застосуванням норм матеріального права, у зв`язку з чим просить його скасувати та ухвалити нову постанову, якою відмовити у задоволенні адміністративного позову в частині задоволення позовних вимог позивача до Військової частини НОМЕР_2 .

Мотивуючи власну правову позицію зазначено, що Військова частина НОМЕР_2 не відмовляла у виплаті індексації грошового забезпечення позивачу, як це вказано у позові та суд першої інстанції дійшов хибного висновку, що січень 2008 року є базовим місяцем для проведення індексації грошового забезпечення позивача.

Не погоджуючись з даним рішенням суду Південне регіональне управління Державної прикордонної служби України (Військова частина НОМЕР_3 ) подало апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі зазначено, що апелянт не погоджується з рішення суду першої інстанції, вважає його необґрунтованим та винесене з порушенням норм матеріального права, у зв`язку з чим апелянт просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нову постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Південного регіонального управління Державної прикордонної служби України (Військова частина НОМЕР_3 ) в повному обсязі.

Південне регіональне управління Державної прикордонної служби України (Військова частина НОМЕР_3 ), мотивуючи власну правову позицію зазначає, що судом першої інстанції невірно застосовано норми матеріального права та неповною мірою встановлені обставини у справі, що призвело до прийняття незаконного рішення, крім того повноваження стосовно визначення базового місяця індексації та, відповідно, розрахунку розміру такої індексації є дискреційними повноваженнями відповідача як органу, в якому позивач проходив військову службу.

Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційних скарг, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційних скарг, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню.

Обставини справи.

Суд першої інстанції встановив, що наказом Південного регіонального управління Державної прикордонної служби України від 22.01.2018 № 32-ОС, ОСОБА_1 зараховано у списки особового складу управління та постановлено на всі види забезпечення, та наказом цього ж управління від 19.09.2018 № 358-ОС виключено зі списків особового складу, знято з усіх видів забезпечення.

Згідно наказу начальника Регіонального управління Морської охорони Адміністрації Державної прикордонної служби України від 24.09.2019 № 22-ОС, капітана 1 рангу ОСОБА_1 зараховано у списки особового складу та на всі види забезпечення.

Відповідно до наказу начальника Регіонального управління Морської охорони Адміністрації Державної прикордонної служби України від 10.09.2021 № 200-ОС, виключено зі списків особового складу та всіх видів забезпечення капітана 1 рангу ОСОБА_1 , звільненого з військової служби наказом голови Державної прикордонної служби України від 08.09.2021 № 903-ОС за пп. ґ п. 2 ч. 5 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» у запас ЗСУ, з 10.09.2021.

На запит представника позивача від 17.09.2021, листом від 23.09.2021, Регіональне управління Морської охорони Адміністрації Державної прикордонної служби України повідомило, що індексація грошового забезпечення ОСОБА_1 за 2015-2018роки не виплачувалась, оскільки військовослужбовець перебував на фінансовому забезпеченні в Регіональному управлінні з 2020 року. Разом з цим, вказаним листом повідомлено про те, що ведеться листування з органами Державної прикордонної служби, де проходив позивач службу, з метою здійснення відповідних виплат.

Також, на запит представника позивача від 18.10.2021, листом від 23.10.2021, Регіональне управління Морської охорони Адміністрації Державної прикордонної служби України повідомило, що розрахунок індексації грошового забезпечення за 2015-2018 роки буде проведено в термін до 29.10.2021. Водночас, відповідачем також повідомлено, що підстави для розрахунку індексації з урахування базового місяця 2008 року відсутні.

Згідно виписки з карткового рахунку позивача у АТ КБ «Приватбанк», на рахунок позивача 28.10.2021 надійшли кошти у сумі 14866,27 грн., деталі операції заробітна плата.

Згідно довідки Військової частини НОМЕР_2 про розмір невиплаченої індексації за період з 01.01.2014 по 15.01.2015, у цей період ОСОБА_1 перебував на фінансовому забезпеченні в Військовій частині НОМЕР_2 , сума індексація, яка належить до виплати, з 01.01.2014 по 15.01.2015 складає 118,45 грн., базовий місяць для розрахунку індексації лютий 2013 року, листопад 2014 року.

У відповідності до довідки Військової частини НОМЕР_4 щодо нарахування та виплати позивачу індексації, за період з 16.01.2015 по 30.11.2015 ОСОБА_1 нараховувалась індексація з урахуванням базових місяців листопад 2014 року, липень 2015 року, до сплати належить 4066,84 грн.

Згідно довідки Військової частини НОМЕР_2 про розмір невиплаченої індексації за період з 01.12.2015 по 16.11.2016, у цей період ОСОБА_1 перебував на фінансовому забезпеченні в Військовій частині НОМЕР_2 , сума індексація, яка належить до виплати, з 01.12.2016 по 16.11.2016 складає 9399,54 грн., базовий місяць липень 2015 року (наданий В/ч НОМЕР_4 ).

Відповідно до довідки Військової частини НОМЕР_1 про розмір індексації за 2016-2018 роки, позивачу нарахована індексація у сумі 1223,64 грн. за період з листопада 2016 року по січень 2018 року з розрахунку базового місяця листопад 2016 року.

Згідно довідки-розрахунку індексації грошового забезпечення за період військової служби в Південному регіональному управлінні Державної прикордонної служби України, позивач проходив військову службу в Управлінні з 23.01.2018 по 20.09.2018, індексація за січень до виплати 63,94 грн., лютий 220,25 грн. (базовий місяць листопад 2016 року згідно довідки В/ч НОМЕР_1 ), з березня 2018 року індексація 0 грн., базовий місяць березень 2018 року (підвищення окладу).

Позивач вважає, що йому виплачено індексацію за 2015-2018 роки не в повному обсязі та безпідставно без застосування базового місяця для розрахунку індексації січня 2008 року, у зв`язку із чим звернувся до суду з даним позовом.

Вказані обставини сторонами не заперечуються, а отже є встановленими.

Висновок суду першої інстанції.

Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що згідно обставин даної справи, в період проходження позивачем служби з 01.12.2015 по 28.02.2018 йому не виплачувалась індексація грошового забезпечення та виплату такої індексації здійснено після звільнення з військової служби Регіональним управлінням Морської охорони Адміністрації Державної прикордонної служби України, як органом з якого позивача звільнено з військової служби, на підставі довідок, зокрема, Військової частини НОМЕР_2 , Військової частини НОМЕР_1 , Південного регіонального управління Державної прикордонної служби України щодо нарахованих сум індексації.

Зазначені обставини не заперечуються Регіональним управлінням Морської охорони Адміністрації Державної прикордонної служби України та додатково підтверджуються випискою з банку щодо зарахування на рахунок позивача індексації однією сумою за період проходження служби у різних В/ч.

За таких обставин, враховуючи, що Військовою частиною НОМЕР_2 , Військовою частиною НОМЕР_1 , Південним регіональним управлінням Державної прикордонної служби України здійснено помилковий розрахунок індексації, що призвело до неотримання позивачем сум індексації, однак, безпосередню виплату індексації здійснено Регіональним управлінням Морської охорони Адміністрації Державної прикордонної служби України, суд першої інстанції дійшов висновків, що Регіональне управління слід зобов`язати здійснити виплату позивачу індексації, нарахованої вказаними установами, на підставі судового рішення у даній справі.

Стосовно позовних вимог про нарахування та виплату середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні зазначено, на час вирішення справи в суді першої інстанції розмір суми індексації, яка є простроченою заборгованістю щодо ОСОБА_1 у зв`язку із його звільненням, не визначений, буде визначатися відповідачами шляхом розрахунку індексації за рішенням суду, отже за критерієм розміру невиплаченої індексації наразі суд першої інстанції не в змозі вирішити питання співмірності заявленої до відшкодування суми компенсації за ст.ст.116, 117 КЗпП України 36950,41грн. та можливості її зменшення.

Отже позовні вимоги в цій частині не підлягають задоволенню у зв`язку з їх передчасністю, проте позивач може ініціювати в суді новий спір, що виникне з нових підстав, обумовлених нарахуванням та виплатою індексації відповідачами за рішенням суду.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає їх такими, що відповідають вимогам статей 2, 6, 8, 9, 73, 74, 75, 76, 77, 78 КАС України.

Джерела права й акти їх застосування та оцінка суду.

За змістом частини 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Надаючи оцінку правомірності дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у статті 2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, встановлюючи при цьому чи прийняті (вчинені) ним рішення (дії): на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частинами 1 та 5 статті 2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» встановлено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, серед яких оплата праці (грошове забезпечення). Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.

Приписами частини 2 статті 5 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» визначено, що підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з Державного бюджету України, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів Державного бюджету України.

У рішенні Конституційного Суду України від 15.10.2013 у справі № 9-рп/2013 щодо офіційного тлумачення положення частини 2 статті 233 Кодексу законів про працю України зазначено, що індексація заробітної плати як складова належної працівникові заробітної плати спрямована на забезпечення реальної заробітної плати з метою підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності заробітної плати у зв`язку з інфляційними процесами та зростанням споживчих цін на товари та послуги.

Отже, індексація доходів громадян, зокрема грошового забезпечення військовослужбовців, є однією з основних державних соціальних гарантій, а проведення індексації у зв`язку зі зростанням споживчих цін (інфляцією) є обов`язковою для всіх роботодавців, незалежно від форми власності та виду юридичної особи.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 19.07.2019 у справі №240/4911/18 та від 07.08.2019 у справі № 825/694/17.

Відповідно до пункту 5 Порядку №1078 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 №1013) у разі підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків.

Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення.

Сума індексації у місяці підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу.

Тобто, з прийняттям постанови від 09.12.2015 №1013 змінилась процедура визначення базового місяця при обчисленні індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення.

Таким місяцем (базовим) є той, в якому відбулось підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, значення індексу споживчих цін у місяці.

Постановою Кабінету Міністрів України №1294 від 07.11.2007 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу», яка набрала чинності 01.01.2008 та втратила чинність 01.03.2018 (далі - Постанова №1294), встановлено підвищені посадові оклади військовослужбовців, які визначені Додатком №1 до Постанови №1294.

Таким чином, зміна посадових окладів військовослужбовців відбулась 01.01.2008 згідно з постановою Кабінету Міністрів України №1294 від 07.11.2007.

Надалі розмір посадового окладу військовослужбовців було змінено 01.03.2018. згідно з постановою Кабінету Міністрів України №704 від 30.08.2017.

Відповідно до Постанови Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 20 квітня 2022 року по справі № 420/3593/20, в якій зазначено, що посадовий оклад позивача, який йому виплачувався за період служби, був встановлений із січня 2008 року та не змінювався. Він змінився лише в березні 2018 року на підставі постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30 серпня 2017 року № 704, якою встановлені нові розміри посадових окладів військовослужбовців. Отже, відповідно до положень Порядку №1078, січень 2008 року є базовим місяцем для нарахування індексації грошового забезпечення позивача за період з 01 грудня 2015 року по 16 березня 2016 року.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність підстав про часткове задоволення позовних вимог шляхом: визнання протиправними дії та зобов`язанням відповідача нарахувати та виплатити ОСОБА_1 за період з 01.12.2015 по 28.02.2018 включно, індексацію грошового забезпечення, із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення - січень 2008 року.

Доводи апеляційної скарги.

Доводи апеляційних скарг щодо необґрунтованості рішення суду першої інстанції стосовно колегія суддів відхиляє, оскільки суд першої інстанції порушень матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив.

Посилання апелянтів Регіонального управління Морської охорони Адміністрації Державної прикордонної служби України, Військової частини НОМЕР_5 , Військової частини НОМЕР_2 на те, що суд першої інстанції дійшов хибного висновку, що січень 2008 року є місяцем підвищення тарифних ставок та на Постанову №1013, якою істотно змінено порядок проведення індексації доходів населення, проте, з 01.12.2015 посадові оклади військовослужбовців не змінилися, колегія суддів спростовує вказані аргументи та зазначає таке.

Посадовий оклад позивача був встановлений із січня 2008 року та не змінювався. Він змінився лише в березні 2018 року на підставі постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30 серпня 2017 року № 704, якою встановлені нові розміри посадових окладів військовослужбовців.

Відтак відповідно до положень Порядку №1078, січень 2008 року є базовим місяцем для нарахування індексації грошового забезпечення позивача за період з 01 грудня 2015 року по 28 лютого 2018 року.

Аналогічний правовий висновок також міститься в постанові Верховного Суду від 20 квітня 2022 року по справі № 420/3593/20.

Аргументи апелянтів Військової частини НОМЕР_5 , Південного регіонального управління Державної прикордонної служби України (Військова частина НОМЕР_3 ), в яких вказано, що повноваження щодо визначення базового місяця індексації та, відповідно, розрахунку розміру такої індексації є дискреційними повноваженнями військової частини спростовуються висновками Верховного Суду у постановах від 20.04.2022 в справі №420/3593/20 та від 31.05.2022 в справі №400/4491/20 в яких зазначено, що повноваження державних органів стосовно визначення базового місяця індексації грошового забезпечення не є дискреційними, оскільки законодавцем установлено один правомірний та законно обґрунтований варіант поведінки суб`єкта владних повноважень - проведення індексації грошових доходів у разі перевищення величини індексу споживчих цін порогу індексації, встановленого в розмірі 103 відсотки.

Інші доводи апеляційних скарги, яким була дана оцінка в мотивувальній частині постанови, ґрунтуються на суб`єктивній оцінці фактичних обставин справи та доказів. Зазначені доводи не містять посилань на конкретні обставини чи факти або на нові докази, які б давали підстави для скасування рішення суду першої інстанції.

Отже, на підставі встановлених в ході судового розгляду обставин, суд першої інстанції правильно дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню.

Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скаргах доводи правильність висновків суду не спростовують. За таких обставин, апеляційні скарги задоволенню не підлягає.

З огляду на залишення рішення суду першої інстанції без змін відповідно до приписів статті 139 КАС України підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 308, 309, 315, 321, 322, 325 КАС України,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги Регіонального управління Морської охорони Адміністрації Державної прикордонної служби України, Військової частини НОМЕР_1 , НОМЕР_6 загону морської охорони Державної прикордонної служби України (Військова частина НОМЕР_2 ), Південного регіонального управління Державної прикордонної служби України (Військова частина НОМЕР_3 ) залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 06 березня 2023 по справі № 420/20905/21 залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, за виключенням випадків, передбачених підпунктами а), б), в), г) пункту 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Головуючий суддя Шляхтицький О.І.
Судді Домусчі С.Д. Семенюк Г.В.