Справа № 620/4543/22
Суддя: Шелест Світлана Богданівна
Дата ухвалення: 2023-05-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 620/4543/22 Суддя (судді) першої інстанції: Клопот С.Л.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 травня 2023 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого-судді Шелест С.Б., суддів Горяйнова А.М., Пилипенко О.Є., при секретарі судового засідання Турчин М.М., за участі сторін:

позивача: ОСОБА_1 ,

представника позивача: Підгорного К.Є.,

представника відповідача: Роєнка О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Чернігівській області на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 05.09.2022 у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Чернігівській області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

УСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 (далі також - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Чернігівського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Чернігівській області (далі також - ГНУП в Чернігівській області), в якому просив суд:

скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Чернігівській області від 13.06.2022 № 489 в частині накладення дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення з органів внутрішніх справ на капітана поліції ОСОБА_1 (0097789), інспектора відділу реагування патрульної поліції Чернігівського районного управління поліції ГУНИ в Чернігівській області;

скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Чернігівській області від 28.06.2022 № 325 о/с «по особовому складу» в частині звільнення ОСОБА_1 зі служби в поліції за пунктом 6 частини першої статті 77 Закону України «Про Національну поліцію»;

поновити ОСОБА_1 на посаді інспектора відділу реагування патрульної поліції Чернігівського районного управління поліції ГУНП в Чернігівській області з 29.06.2022;

стягнути з Головного управління Національної поліції в Чернігівської області на користь ОСОБА_1 суму середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 29.06.2022 року до дня поновлення на посаді.

Позовні вимоги мотивовані протиправністю наказу ГУПН в Чернігівській області від 13.06.2022 №489 в частині застосування до позивача дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції, як такого, що прийнятий за відсутності факту порушення позивачем вимог статті 18 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 №580-VIII (далі - Закон № 580-VIII), статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 05.03.2018 № 2337-VIII (далі - Дисциплінарний статут), Присяги працівника поліції, а також як такого, що прийнятий на підставі хибних та непідтверджених висновків щодо самоусунення позивача від виконання службових обов`язків як поліцейського та самовільного залишення в умовах воєнного стану з 24.02.2022 без будь-якого погодження з керівництвом території дислокації підрозділу (м. Чернігів).

Чернігівський окружний адміністративний суд рішенням від 05.09.2022 позов задовольнив:

скасував наказ Головного управління Національної поліції в Чернігівській області від 13.06.2022 № 489 в частині накладення дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення з органів внутрішніх справ на капітана поліції ОСОБА_1 (0097789), інспектора відділу реагування патрульної поліції Чернігівського районного управління поліції ГУНП в Чернігівській області;

скасував наказ Головного управління Національної поліції в Чернігівській області від 28.06.2022 № 325 о/с «по особовому складу» в частині звільнення ОСОБА_1 зі служби в поліції за пунктом 6 частини першої статті 77 Закону України «Про Національну поліцію»;

поновив ОСОБА_1 на посаді інспектора відділу реагування патрульної поліції Чернігівського районного управління поліції ГУНП в Чернігівській області з 30.06.2022;

стягнув з Головного управління Національної поліції в Чернігівської області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 30.06.2022 в розмірі 31351,31 грн.

звернув до негайного виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді інспектора відділу реагування патрульної поліції Чернігівського районного управління поліції ГУНП в Чернігівській області;

звернув до негайного виконання рішення суду в частині стягнення з Головного управління Національної поліції в Чернігівської області на користь ОСОБА_1 грошового забезпечення за час вимушеного прогулу у межах суми стягнення за один місяць в розмірі 13804,01 грн.

У поданій апеляційній скарзі ГУНП в Чернігівської області із посиланням на порушення судом першої інстанції норм матеріального й процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову.

18.04.2023 до Шостого апеляційного адміністративного суду від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, за змістом якого позивач з огляду на законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції просить залишити його без змін, а вимоги апеляційної скарги без задоволення.

У судовому засіданні 03.05.2023 відповідач підтримав доводи апеляційної скарги, позивач та його представник проти їх задоволення заперечили.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, оцінивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів уважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Суд першої інстанції установив, що ОСОБА_1 , капітан поліції, проходив службу в Національній поліції України на посаді інспектора відділу реагування патрульної поліції Чернігівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Чернігівській області.

Позивач є учасником бойових дій, що підтверджується посвідченням учасника бойових дій серії НОМЕР_1 , виданим Головним управлінням Національної поліції в Чернігівській області 10.05.2016.

Наказом ГУНП в Чернігівській області від 21.03.2022 №383 за грубе порушення службової дисципліни, неналежне виконання посадових (функціональних) обов`язків, недотримання вимог статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, статті 18 Закону № 580-VIII, присяги Працівника поліції в частині відсутності на службі та невиконання службових обов`язків під час дії воєнного стану на території України, зокрема, на території дислокації підрозділу (м. Чернігів), інспектора відділу реагування патрульної поліції Чернігівського районного управління поліції ГУНП в Чернігівській області, капітана поліції ОСОБА_1 звільнено зі служби в поліції.

Наказом Головного управління Національної поліції в Чернігівській області від 21.03.2022 № 120 о/с «По особовому складу» капітан поліції ОСОБА_1 (0097789), інспектор відділу реагування патрульної поліції Чернігівського районного управління поліції ГУНП, звільнений зі служби в поліції за пунктом 6 (у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України) частини першої статті 77 Закону України «Про Національну поліцію», 21 березня 2022 року.

13.05.2022 на розгляд керівництва ГУНП в Чернігівській області надійшла доповідна записка начальника відділу правового забезпечення ГУНП в Чернігівській області капітана поліції Олега Роєнка з обґрунтуванням та пропозицією скасування наказів про притягнення до дисциплінарної відповідальності поліцейських та наказів по особовому складу ГУНП в Чернігівській області, які були видані в процесі реалізації висновків службових розслідувань, проведених дисциплінарними комісіями, які викладені з недотриманням процедури проведення службового розслідування за фактом відсутності на службі та невиконання службових обов`язків окремими поліцейськими структурних та територіальних підрозділів ГУНП в Чернігівській області з 24.02.2022, у зв`язку з військовою агресією російської федерації та введенням воєнного стану на території України.

На підставі зазначеної доповідної записки наказом ГУНП в Чернігівській області від 13.05.2022 №424 наказ ГУНП в Чернігівській області від 21.03.2022 №383 скасований як передчасний; наказом від 13.05.2022 №212о/с ОСОБА_1 поновлений на службі в поліції; наказом від 13.05.2022 №595 призначене проведення службового розслідування за фактом відсутності на службі та невиконання службових обов`язків окремими поліцейськими структурних та територіальних підрозділів ГУНП в Чернігівській області, які вказані у матеріалах попередніх службових розслідувань.

11.06.2022 начальник ГУНП в Чернігівській області поліції полковник поліції Володимир Нідзельський затвердив висновок службового розслідування за відомостями, викладеними у доповідній записці начальника ВПЗ ГУНП в Чернігівській області капітана поліції Олега Роєнка.

Згідно з матеріалами висновку службового розслідування від 11.06.2022 опитаний під час службового розслідування капітан поліції ОСОБА_1 надав наступні пояснення (узагальнені).

З 21.02.2022 ОСОБА_1 перебував на лікарняному в ДУ ТМО МВС по Чернігівській області з діагнозом: ларингіт. З 24.02.2022 на момент вторгнення російської федерації на територію України, а саме Чернігівської області, перебував в с. Гориця, Чернігівського району, разом зі своєю дружиною ОСОБА_2 та двома малолітніми дітьми. 24.02.2022 ОСОБА_1 зателефонував безпосередньому керівнику майору поліції Грушуну Ігорю Олеговича (далі також - Грушун І.О. ). із питанням про надання вказівок, на що отримав відповідь залишатися вдома.

24.02.2022 ОСОБА_1 разом із родиною намагався повернутися до м. Чернігова; зважаючи на руйнацію мосту через р. Снов в с. Слов`янка не зміг потрапити до м. Чернігова та повернувся до с. Гориця.

Подальших вказівок від керівництва не отримував. Вчиняв спроби зв`язатися із керівництвом, які виявилися безрезультативними.

У період з 24.02.2022 по 20.04.2022 перебував у с. Гориця Чернігівського району Чернігівської області разом із родиною.

Згідно з поясненнями безпосереднього керівника капітана поліції ОСОБА_1 - майора поліції Грушуна І.О. , позивач станом на 24.02.2022 перебував на лікарняному, у подальшому перебував на території с. Гориця Чернігівського району; з`єднання з містом Чернігів було відсутнє через руйнування мосту та тимчасову окупацію населених пунктів; згідно з довідкою Березнянської територіальної громади позивач здійснював патрулювання населених пунктів.

За результатами проведеного службового розслідування ГУНП в Чернігівській області виданий наказ від 13.06.2022 №489 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності», яким за грубе порушення службової дисципліни, невиконання посадових обов`язків, недотримання вимог статей 1, 5 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, статті 18 Закону №580-VIII, Присяги працівника поліції у частині самоусунення з 25.03.2022 від виконання своїх службових обов`язків як поліцейського від захисту Українського народу, охорони прав і свобод людини, честі держави в період дії правового режиму воєнного стану в Україні, зокрема за місцем дислокації підрозділу, невиконання наказів керівництва ГУНП в Чернігівській області та Національної поліції України, а також самовільному залишенню з 24.03.2022 без будь-якого погодження з керівництвом території дислокації підрозділу (м. Чернігів), інспектора відділу реагування патрульної поліції Чернігівського районного управління поліції ГУНП в Чернігівській області капітана поліції ОСОБА_1 звільнено зі служби в поліції.

На підставі даного наказу 28.06.2022 ГУНП в Чернігівській області виданий наказ №325о/с про звільнення позивача зі служби в поліції за пунктом 6 (у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби) частини 1 статті 77 Закону №580-VIII.

Вказуючи на протиправність наказів від 13.06.2022 №489 в частині притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності та від 28.06.2022 №325о/с в частині звільнення позивача зі служби в поліції, ОСОБА_1 звернувся до суду із даним позовом.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з протиправності оскаржуваних наказів у відповідних частинах, як таких що прийняті за відсутності у діях позивача вини як обов`язкової складової дисциплінарного проступку. Так, суд першої інстанції установив, що у період з 24.02.2022 до початку квітня 2022 року позивач з незалежних від нього причин був позбавлений можливості прибути за місцезнаходженням Чернігівського районного управління поліції ГУНП в Чернігівській області у місто Чернігів.

Апеляційна скарга ГУНП в Чернігівській області мотивована порушенням судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права та невідповідністю висновків суду обставинам справи. Скаржник наполягає на правомірності оскаржуваних наказів, як таких, що прийняті за наявності підтверджених фактів порушення позивачем вимог статті 18 Закону № 580-VIII, статті 1 Дисциплінарного статуту та Присяги працівника поліції у частині самоусунення позивача від виконання службових обов`язків як поліцейського та самовільного залишення 24.02.2022 території дислокації підрозділу (м. Чернігів) та з дотриманням порядку, передбаченого Дисциплінарним статутом.

Колегія суддів апеляційного суду, виходячи з меж апеляційного перегляду, встановлених статтею 308 КАС України, погоджується із висновком суду першої інстанції щодо відсутності підстав для задоволення позову, з огляду на наступне.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначені Законом № 580-VIII.

Частиною першою статті 1 Закону № 580-VIII визначено, що Національна поліція України (поліція) - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

У своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами (частина перша статті 3 Закону № 580-VIII).

Згідно з частиною першою статті 64 Закону №580-VIII особа, яка вступає на службу в поліції, складає Присягу на вірність Українському народові такого змісту:

"Я, (прізвище, ім`я та по батькові), усвідомлюючи свою високу відповідальність, урочисто присягаю вірно служити Українському народові, дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права і свободи людини, честь держави, з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов`язки".

Відповідно до частини першої статті 18 Закону № 580-VIII поліцейський зобов`язаний: 1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; 2) професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; 3) поважати і не порушувати прав і свобод людини; 4) надавати невідкладну, зокрема домедичну і медичну, допомогу особам, які постраждали внаслідок правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоров`я; 5) зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків; 6) інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.

Згідно зі статтею 24 Закону №580-VIII виконання інших (додаткових) повноважень може бути покладене на поліцію виключно законом.

У разі виникнення загрози державному суверенітету України та її територіальної цілісності, а також у ході відсічі збройної агресії проти України органи та підрозділи, що входять до системи поліції, відповідно до законодавства України беруть участь у виконанні завдань територіальної оборони, забезпеченні та здійсненні заходів правового режиму воєнного стану у разі його оголошення на всій території України або в окремій місцевості.

У ході забезпечення та здійснення заходів правового режиму воєнного стану у разі його оголошення на всій території України або в окремій місцевості, виконання завдань територіальної оборони органи та підрозділи, що входять до системи поліції та дислокуються в межах Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, області, міста Києва, підпорядковуються відповідному начальнику Головного управління Національної поліції в Автономній Республіці Крим та місті Севастополі, області, місті Києві.

Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією російської Федерації проти України, на підставі пропозицій Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», з 5 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року на території України введений воєнний стан.

Частинами першою та другою статті 19 Закону № 580-VIII визначено, що у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.

Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Відповідно до пункту 6 частини першої статті 77 Закону № 580-VIII поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється, серед іншого, у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України

Днем звільнення зі служби в поліції вважається день видання наказу про звільнення або дата, зазначена в наказі про звільнення (частини друга статті 77 Закону № 580-VIII).

Відповідно до статті 1 Дисциплінарного статуту службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Частиною третьою статті 1 Дисциплінарного статуту визначено, що службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону №580-VIII, зобов`язує поліцейського, зокрема, бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України (пункт 1); знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки (пункт 2); поважати права, честь і гідність людини, надавати допомогу та запобігати вчиненню правопорушень (пункт 3); безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону (пункт 4); знати і виконувати заходи безпеки під час несення служби, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку (пункт 8).

Відповідно до частин першої та другої статті 5 Дисциплінарного статуту поліцейський отримує наказ від керівника в порядку підпорядкованості та зобов`язаний неухильно та у визначений строк точно його виконувати. Забороняється обговорення наказу чи його критика.

За відсутності можливості виконати наказ поліцейський зобов`язаний негайно повідомити про це безпосередньому керівнику з обґрунтуванням причин невиконання і повідомленням про вжиття заходів до подолання перешкод у виконанні наказу.

За порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом (частина перша статті 11 Дисциплінарного статуту).

Відповідно до статті 12 Дисциплінарного статуту дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Згідно з частиною третьою статті 13 Дисциплінарного статуту до поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції.

Частинами першою - четвертою статті 14 Дисциплінарного статуту визначено, що службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського.

Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків.

Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.

Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

За змістом частини першої, пункту 1 частини дев`ятої статті 15 Дисциплінарного статуту проведення службових розслідувань за фактом порушення поліцейським службової дисципліни здійснюють дисциплінарні комісії.

Уповноважений член дисциплінарної комісії, що проводить службове розслідування, має право, зокрема, одержувати пояснення щодо обставин справи від поліцейського, стосовно якого проводиться службове розслідування, та від інших осіб

Згідно із частинами першою та другою статті 18 Дисциплінарного статуту під час проведення службового розслідування поліцейський має право на захист, що полягає в наданні йому можливості надавати письмові пояснення щодо обставин вчинення дисциплінарного проступку та докази правомірності своїх дій.

Поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, має право, зокрема: надавати пояснення, подавати відповідні документи та матеріали, що стосуються обставин, які досліджуються; подавати клопотання про отримання і залучення до матеріалів розслідування нових документів, отримання додаткових пояснень від осіб, які мають відношення до справи; ознайомлюватися з матеріалами, зібраними під час проведення службового розслідування, робити їх копії за допомогою технічних засобів з урахуванням обмежень, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, законами України "Про захист персональних даних", "Про державну таємницю" та іншими законами; подавати скарги на дії осіб, які проводять службове розслідування; користуватися правничою допомогою.

Частинами першою та третьою статті 19 Дисциплінарного статуту визначено, що у висновку за результатами службового розслідування зазначаються: дата і місце складання висновку, прізвище та ініціали, посада і місце служби членів дисциплінарної комісії, що проводила службове розслідування; підстава для призначення службового розслідування; обставини справи, зокрема обставини вчинення поліцейським дисциплінарного проступку; пояснення поліцейського щодо обставин справи; пояснення інших осіб, яким відомі обставини справи; пояснення безпосереднього керівника поліцейського щодо обставин справи; документи та матеріали, що підтверджують та/або спростовують факт вчинення дисциплінарного проступку; відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень; причини та умови, що призвели до вчинення проступку, вжиті або запропоновані заходи для їх усунення, обставини, що знімають з поліцейського звинувачення; висновок щодо наявності або відсутності у діянні поліцейського дисциплінарного проступку, а також щодо його юридичної кваліфікації з посиланням на положення закону; вид стягнення, що пропонується застосувати до поліцейського у разі наявності в його діянні дисциплінарного проступку.

Під час визначення виду стягнення дисциплінарна комісія враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

У разі встановлення вини поліцейського за результатами проведеного службового розслідування видається письмовий наказ про застосування до поліцейського одного з видів дисциплінарного стягнення, передбаченого статтею 13 цього Статуту, зміст якого оголошується особовому складу органу поліції (частина сьома статті 19 Дисциплінарного статуту).

Відповідно до частин першої та другої статті 21 Дисциплінарного статуту Дисциплінарне стягнення застосовується не пізніше одного місяця з дня виявлення дисциплінарного проступку і не пізніше шести місяців з дня його вчинення шляхом видання дисциплінарного наказу.

У разі проведення службового розслідування за фактом вчинення дисциплінарного проступку днем його виявлення вважається день затвердження висновку за результатами службового розслідування.

Дисциплінарні стягнення у виді звільнення з посади, пониження у спеціальному званні на один ступінь та звільнення із служби в поліції виконуються (реалізуються) шляхом видання наказу по особовому складу (частина третя статті 22 Дисциплінарного статуту).

Пунктом 4 розділу V Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затверджений наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2018 № 893 (далі - Порядок №893) визначено, що службове розслідування має встановити: наявність чи відсутність складу дисциплінарного проступку в діянні (дії чи бездіяльності) поліцейського, з приводу якого (якої) було призначено службове розслідування; наявність чи відсутність порушень положень законів України чи інших нормативно-правових актів, організаційно-розпорядчих документів або посадових інструкцій; ступінь вини кожної з осіб, що вчинили дисциплінарний проступок; обставини, що пом`якшують або обтяжують ступінь і характер відповідальності поліцейського чи знімають безпідставні звинувачення з нього; відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень; вид і розмір заподіяної шкоди; причини та умови, що призвели до вчинення дисциплінарного проступку.

Згідно з пунктом 7 розділу V Порядку №893 розгляд справи дисциплінарною комісією проводиться зазвичай у формі письмового провадження.

Збирання та перевірка матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського у разі розгляду справи у формі письмового провадження здійснюються зазвичай шляхом: одержання пояснень щодо обставин справи від поліцейського, стосовно якого проводиться службове розслідування, та від інших осіб; одержання в органах, закладах, установах поліції та їх підрозділах чи за запитом в інших органах державної влади та органах місцевого самоврядування необхідних документів або їх копій та долучення до матеріалів справи; отримання консультацій спеціалістів з питань, що стосуються службового розслідування.

Відповідно до пункту 1 розділу VІІ Порядку №893 у разі якщо за результатами розгляду матеріалів службового розслідування (справи) дисциплінарна комісія встановить наявність у діях (бездіяльності) поліцейського дисциплінарного проступку, керівнику, який призначив службове розслідування, вносяться пропозиції щодо накладення на поліцейського дисциплінарного стягнення. Уповноважений керівник, враховуючи характер проступку, обставини, за яких він був учинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби, визначає вид дисциплінарного стягнення, що підлягає застосуванню до поліцейського, та видає письмовий наказ про його застосування.

Аналіз наведених положень свідчить про те, що однією з підстав для звільнення зі служби в поліції є реалізація дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту.

Колегія суддів апеляційного суду зазначає, що види дисциплінарних стягнень, які можуть застосовуватися до поліцейських, визначені у статті 13 Дисциплінарного статуту. Підставою для застосування цих стягнень є вчинення дисциплінарних проступків (дій, що порушують службову дисципліну). Ці обставини, як і причини та умови, що їх зумовили, а також ступінь вини поліцейського, з`ясовуються під час службового розслідування, за наслідками якого начальник вирішує питання щодо наявності чи відсутності у діянні поліцейського складу дисциплінарного проступку, та, відповідно, вирішує питання щодо наявності чи відсутності підстав для притягнення його до дисциплінарної відповідальності, обґрунтовуючи при цьому своє рішення у відповідному наказі.

Адміністративний суд у силу вимог частини третьої статті 2 КАС України в порядку судового контролю за рішеннями, діями чи бездіяльністю суб`єктів владних повноважень повинен дослідити, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, обґрунтовано, розсудливо, з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, пропорційно тощо.

Правова оцінка судами правильності та обґрунтованості рішення про притягнення до дисциплінарної відповідальності повинна полягати насамперед у перевірці, чи прийняте таке рішення у межах повноважень, у порядку та спосіб, встановлені Конституцією України та законами України, чи дійсно у діях особи є встановлені законом підстави для застосування до неї дисциплінарного стягнення.

Зазначена позиція суду відповідає позиції Верховного Суду, що викладена у постанові від 06.04.2023 у справі № 620/4545/22 та у постанові від 22.02.2023 у справі № 200/11036/20-а.

Колегія суддів апеляційного суду при розгляді даної справи також керується правовим висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 04.02.2020 року у справі №П/9901/871/18 та підтриманим, зокрема, у постанові від 16.03.2023 у справі 60/18668/21, відповідно до якого Європейський суд з прав людини виробив позицію стосовно судового контролю за дискреційними адміністративними актами, згідно з якою за загальним правилом національні суди повинні утриматися від перевірки обґрунтованості таких актів, однак все ж суди повинні проконтролювати, чи не є викладені у них висновки адміністративних органів щодо обставин у справі довільними та нераціональними, непідтвердженими доказами або ж такими, що є помилковими щодо фактів; у будь-якому разі суди повинні дослідити такі акти, якщо їх об`єктивність та обґрунтованість є ключовим питанням правового спору (пункт 157 рішення у справі «Sigma Radio Television ltd. v. Cyprus» (заява № 32181/04); пункт 44 рішення у справі «Bryan v. the United Kingdom» (заява № 19178/91); пункти 156-157, 159 рішення у справі «Sigma Radio Television ltd. v. Cyprus» (заява № 32181/04); пункти 47-56 рішення у справі «Putter v. Bulgaria» (заява № 38780/02).

Суд апеляційної інстанції також враховує практику ЄСПЛ (рішення у справі «Волохи проти України» від 02 листопада 2006 року, рішення у справі «Malone v. United Kindom» від 02 серпня 1984 року), згідно з якою надання правової дискреції органам влади у виді необмежених повноважень є несумісним з принципом верховенства права і закон має з достатньою чіткістю визначати межі такої дискреції, наданої компетентним органам та порядок її здійснення, з урахуванням законної мети даного заходу, щоб забезпечити особі належний захист від свавільного втручання.

Отже, суд апеляційної інстанції, не заперечуючи наявність у ГУНП в Чернігівській області дискреційних повноважень надавати оцінку дотримання поліцейським вимог Дисциплінарного статуту, Присяги працівника поліції та обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону № 580-VIII та ухвалювати рішення за результатами проведення службового розслідування, зазначає, що така дискреція має ґрунтуватися на приписах закону.

Погоджуючись із позицією суду першої інстанції щодо протиправності наказів від 13.06.2022 № 489 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» та від 28.06.2022 № 325 о/с «По особовому складу» в частинах, що стосуються позивача, колегія суддів апеляційного суду виходить з наступного.

Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», у зв`язку з військовою агресією Російською Федерацією проти України, на підставі пропозицій Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року на території України введено воєнний стан.

Відповідно до наказу Національної поліції України від 23.02.2022 №171 «Про переведення особового складу на посилений варіант службової діяльності та Ситуаційного центру Національної поліції України й ситуаційних центрів головних управлінь Національної поліції в надзвичайний (позаплановий) режим діяльності» особовий склад Головного управління Національної поліції в Чернігівській області переведено на посилений варіант службової діяльності.

Виходячи з положень статті 24 Закону № 580-VIII, які передбачають участь органів та підрозділів, що входять до системи поліції, у виконанні завдань територіальної оборони, забезпеченні та здійсненні заходів правового режиму воєнного стану у разі його оголошення та підпорядкування їх відповідному начальнику Головного управління Національної поліції в Автономній Республіці Крим та місті Севастополі, області, місті Києві, колегія суддів погоджується із позицією суду першої інстанції, що всі поліцейські з 24.02.2022 зобов`язані були знаходитися за місцем дислокації підрозділу, в якому проходять службу та виконувати свої безпосередні функціональні обов`язки, в тому числі і завдань щодо захисту, пов`язаних із захистом територіальної цілісності України.

У вказаній справі суд першої інстанції установив, що у період з 16.02.2022 по 25.02.2022 позивач ОСОБА_1 хворів та був тимчасово непрацездатним. Зазначене підтверджується складеними Державною установою «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Чернігівській області» медичними висновками про тимчасову непрацездатність № Х7ХЕ-5РХК-А554-ВВК6 від 16.02.2022 та № АЕЕ9-6ХС7-5ЕКМ-Х9АА від 21.02.2022, а також скрін-шотами з реєстру медичних висновків щодо цих медичних висновків, копії яких наявні у матеріалах справи.

Станом на 24.02.2022 позивач, разом із дружиною та двома малолітніми дітьми 2016 та 2018 років народження, проживали в селі Гориця, Чернігівського району, Чернігівської області, що підтверджується довідкою від 18.04.2022 № 152, виданою старостою Локнистенського старостинського округу Березнянської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області, копія якої знаходиться у матеріалах справи.

У період з 24 лютого 2022 до початку квітня 2022 року військами російської федерації було окуповано частину території Чернігівської області, у тому числі територію, що знаходиться між містом Чернігів та селом Гориця Чернігівського району Чернігівської області. Сполучення між містом Чернігів та селом Гориця здійснювалось по трасі Чернігів Мена , з якою з`єднується дорога, що веде до села Гориця. З іншого боку села Гориця протікає річка Десна. Міст через річку Десна в селі Гориця відсутній. Мости через річки, які знаходилися у розташованих на трасі Чернігів - Мена від міста Чернігів до повороту на село Гориця населених пунктах Снов`янка та Киселівка, були зруйновані 24.02.2022. Військами російської федерації встановлювались блок-пости на дорогах, що ведуть у місто Чернігів, здійснювались обстріли військових й цивільних осіб та транспортних засобів, що по цих дорогах рухалися. Село Новоселівка, яке розташоване на трасі Чернігів - Мена, біля в`їзду у місто Чернігів, є одним із населених пунктів Чернігівської області, що найбільше постраждало від обстрілів та бомбардувань військами російської федерації і фактично було лінією фронту (активних бойових дій).

Обставина відсутності сполучення між селом Гориця та містом Чернігів є загальновідомою та, серед іншого, підтверджується довідкою від 19.04.2022 № 156, виданою старостою Локнистенського старостинського округу Березнянської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області, копія якої знаходиться у матеріалах справи.

Крім того, обставини перебування позивача, станом на 24.02.2022 на лікарняному, знаходження його на території села Гориця, Чернігівського району та відсутність з`єднання із містом Чернігів через руйнування мостів та тимчасову окупацію населених пунктів, підтверджується наявними у матеріалах службового розслідування поясненнями безпосереднього керівника позивача - Грушуна І.О. від 08.06.2022.

Як вбачається з висновку службового розслідування від 11.06.2022 позиція дисциплінарної комісії щодо самоусунення позивача у період, починаючи з 24.02.2022 по 21.03.2022, від виконання ним своїх службових та функціональних обов`язків як поліцейського ґрунтується на ненаданні позивачем підтверджуючих документів перебування на лікарняному, а також невчиненні ним дій, спрямованих на повернення до місця дислокації підрозділу та несення служби.

У той же час тимчасова непрацездатність позивача, у тому числі, станом на 24.02.2022, підтверджується медичними висновками про тимчасову непрацездатність від 16.02.2022 № Х7ХЕ-5РХК-А554-ВВК6 та від 21.02.2022 № АЕЕ9-6ХС7-5ЕКМ-Х9АА.

Колегія суддів апеляційного суду зазначає про необґрунтованість посилання відповідача на ненадання позивачем під час проведення службового розслідування доказів його тимчасової непрацездатності, оскільки відповідач, як роботодавець та страхувальник, має доступ до відповідних відомостей через Електронний кабінет страхувальника на порталі Пенсійного фонду України.

У свою чергу, неможливість повернення позивача до місця дислокації підрозділу (м. Чернігів) з огляду на територіальне розташування с. Гориця підтверджується обставинами, наведеними вище.

Суд апеляційної інстанції критично оцінює доводи скаржника про наявність у позивача фізичної можливості дістатися до м. Чернігів із с. Гориця шляхом переправу через річку Десна. Наявність випадків, коли окремі громадяни перетинали річку Десна, не свідчить про безпечність та доступність такого способу пересування. Крім того, згідно з довідкою ОК «Північ» від 18.11.2022 №502/2/9/463/1 пряме сполучення між м. Чернігів та с. Гориця було ускладнене внаслідок перебування підрозділів збройних сил російської федерації в районі населеного пункту Березанка і використання автодоріг як шляхів підвозу та евакуації.

Враховуючи викладене, зважаючи на те, що позивач у період з 24.02.2022 до початку квітня 2022 року з незалежних від нього причин був позбавлений можливості прибути за місцезнаходженням Чернігівського районного управління поліції ГУНП в Чернігівській області у місто Чернігів, а також враховуючи факт перебування його 24.02.2022 на лікарняному, колегія суддів апеляційного суду погоджується із висновком суду першої інстанції щодо необґрунтованості висновків службового розслідування щодо самовільного залишення позивачем без будь-якого погодження з керівництвом території дислокації підрозділу (м. Чернігів) у період дії правого режиму воєнного стану.

Крім того, суд апеляційної інстанції зазначає, що підпунктом 1 пункту 1 наказу Головного управління Національної поліції в Чернігівській області від 28.01.2021 № 175 «Про закріплення зон оперативного реагування груп реагування патрульної поліції» за групою реагування патрульної поліції Чернігівського районного управління поліції ГУНП в Чернігівській області, до складу якої входить позивач, у якості зони оперативного обслуговування закріплено населені пункти Березнянської об`єднаної територіальної громади, у тому числі, село Гориця.

Таким чином, знаходження позивача у період з 24.02.2022 до початку квітня 2022 року у селі Гориця, Чернігівського району, Чернігівської області свідчить про його знаходження на території, на яку поширюється діяльність Чернігівського районного управління поліції ГУНП в Чернігівській області, та у зоні оперативного реагування групи реагування патрульної поліції, до складу якої він входив.

Колегія суддів апеляційного суду враховує положення наказу Національної поліції України від 10.03.2022 № 190 «Про деякі питання проходження служби поліцейськими на період дії воєнного стану», відповідно до якого з метою забезпечення ефективного виконання службових обов`язків поліцейськими, які тимчасово перебувають поза місцем несення служби та не мають можливості повернутися до нього наказано прибути до найближчого органу поліції для реєстрації та постановки на облік.

У той же час, для позивача, який знаходився у селі Гориця Чернігівського району Чернігівської області найближчий орган поліції розміщувався у місті Чернігові, до якого він не міг потрапити з наведених вище причин. Другий за віддаленістю орган поліції розміщувався у місті Мена, Чернігівської області, яка була тимчасово окупована військами російської федерації.

За встановлених обставин колегія суддів апеляційного суду зазначає про необґрунтованість позиції відповідача щодо невиконання позивачем вимог наказу Національної поліції України від 10.03.2022 № 190.

Матеріали службового розслідування не містять посилання на вчинення позивачем активних дій, спрямованих на самоусунення від виконання службових обов`язків як поліцейського від захисту Українського народу, охорони прав і свобод людини, честі держави в період дії правового режиму воєнного стану в України, або ж умисне невчинення ним дій, спрямованих на належне виконання зазначеного обов`язку.

Матеріали службового розслідування також не містять посилання на факти невиконання позивачем наказів керівництва ГУНП в Чернігівській області.

Згідно з довідкою старости Локнистенського старостинського округу Березнянської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області від 18.04.2022 № 152 позивач, під час проживання в селі Гориця, приймав активну участь в підтримуванні громадського порядку.

За вказаних обставин, позиція дисциплінарної комісії щодо самоусунення ОСОБА_1 від виконання службових обов`язків як поліцейського від захисту Українського народу, охорони прав і свобод людини, честі держави в період дії правового режиму воєнного стану в України не є такою, що підтверджується встановленими у справі обставинами справи.

Враховуючи викладене, колегія суддів апеляційного суду погоджується із висновком суду першої інстанції щодо протиправності наказів від 13.06.2022 № 489 в частині притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності та від 28.06.2022 № 325о/с в частині звільнення позивача зі служби в поліції як таких, що не відповідають вимогам щодо обґрунтованості, добросовісності та розсудливості рішення суб`єкта владних повноважень.

Зважаючи на протиправність наказів від 13.06.2022 № 489 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» та від 28.06.2022 № 325 о/с «По особовому складу» в частинах, що стосуються позивача, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції щодо наявності підстав захисту порушених прав позивача шляхом поновлення його на посаді, з якої його було звільнено.

При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижче оплачуваної роботи, але не більш як за один рік (частина друга статті 235 Кодексу законів про працю України).

Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню середній заробіток за час вимушеного прогулу з 30.06.2022 (наступний день після звільнення) по 04.09.2022 (дата напередодні винесення рішення про поновлення).

Згідно з довідкою Головного управління Національної поліції в Чернігівській області від 04.07.2022 № 364/124/21/01-2022 розмір середньоденного грошового забезпечення позивача з розрахунку становить 467,93 грн., розмір середньомісячного грошового забезпечення - 13804,01 грн.

Враховуючи викладене, позиція суду першої інстанції щодо наявності підстав для стягнення з відповідача на користь позивача грошового забезпечення за час вимушеного прогулу з 30.06.2022 по 05.09.2022 у розмірі 31351,31 грн є обґрунтованою.

Розрахунок розміру середнього заробітку, належного до стягнення, відповідачем при поданні апеляційної скарги не заперечувався.

За встановлених обставин та наведеного правового регулювання, колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновком суду першої інстанції щодо наявності підстав для задоволення позову. Доводи апеляційної скарги зазначеного висновку суду першої інстанції не спростовують. Правова оцінка встановлених обставин судом першої інстанції дана правильно, порушень норм матеріального та процесуального права не допущено.

За змістом частини першої статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 241, 242, 310, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Чернігівській області залишити без задоволення, а рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 05.09.2022 у справі №620/4543/22 - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, за виключенням випадків передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Cуддя-доповідач С.Б. Шелест

Судді А.М. Горяйнов

О.Є. Пилипенко

Повний текст судового рішення складений 03.05.2023