Справа № 160/20281/22
Суддя: Сидоренко Дмитро Володимирович
Дата ухвалення: 2023-05-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Сидоренко Д.В.
Обставини справи: 21.12.2022 року за допомогою системи "Електронний суд" до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 до Державної установи "Криворізька установа виконання покарань №3", в якому позивач просить суд:
- стягнути з Державної установи "Криворізька установа виконання покарань №3" середній заробіток за несвоєчасний розрахунок при звільненні (невиплату грошового забезпечення) за період з 11.10.2022 по день прийняття судом рішення у справі.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30.12.2022 року позовну заяву залишено без руху та встановлено позивачу десятиденний строк для усунення недоліків позовної заяви, з дня отримання копії ухвали про залишення позовної заяви без руху, шляхом надання: заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду, оформлену у відповідності до статті 167 КАС України, в якій вказати підстави для поновлення строку із звернення з позовними вимогами, які викладені в пункті 1 та 2 прохальної частини, із відповідними доказами поважності причин пропуску строку; документу про сплату судового збору (квитанції установи банку або відділення зв`язку, які прийняли платіж або платіжне доручення, підписане уповноваженою посадовою особою банку і скріплене печаткою установи банку з відміткою про дату виконання платіжного доручення) за позов, який містить вимоги майнового характеру.
09.01.2023 року від позивача надійшла заява на виконання вимог ухвали суду від 30.12.2022 року, а саме заява про поновлення строку звернення до суду та квитанція про сплату судового збору.
08.02.2023 року від відповідача надійшла заява про закриття провадження у справі.
Ухвалою суду від 03.05.2023 року відмовлено Державній установі "Криворізька установа виконання покарань №3" в закритті провадження у справі.
Станом на 03.05.2023 року жодні заяви по суті справи на адресу суду від сторін не надходили.
Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується адміністративний позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, -
Згідно Витягу із наказу №321/ОС-22 від 10.10.2022 року "Про особовий склад" Державної установи "Криворізька установа виконання покарань (№3)" наказано відповідно до пункту 7 частини 1 статті 77 Закону України "Про Національну поліцію" звільнено зі служби в Державній кримінально-виконавчій службі України (за власним бажанням) майора внутрішньої служби ОСОБА_1 (Д-004691) інженера відділу інженерно-технічних засобів охорони, зв`язку та інформатизації установи, 10 жовтня 2022 року.
Наказано виплатити премію за результатами оперативно-службової діяльності за вересень 2022 року у розмірі 25% та компенсацію за невикористані 32 доби щорічної чергової оплачуваної відпустки за 2022 рік.
Трудові відносини всіх працівників, сприяння зростанню продуктивності праці, поліпшенню якості роботи, підвищенню ефективності суспільного виробництва і піднесенню на цій основі матеріального і культурного рівня життя працівників, зміцненню трудової дисципліни і поступовому перетворенню праці на благо суспільства в першу життєву потребу кожної працездатної людини, регулює Кодекс законів про працю України.
Статтею 117 Кодексу законів про працю України визначено, що у разі невиплати з вини роботодавця належних звільненому працівникові сум у строки, визначені статтею 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку, але не більш як за шість місяців.
Затримка розрахунку з працівником за відсутності спору про розмір належних працівникові сум тягне обов`язок власника провести на користь працівника виплату середнього заробітку за весь час затримки розрахунку. Пред`являючи таку вимогу до власника, працівник не зобов`язаний доводити наявність будь-яких шкідливих наслідків затримки розрахунку при звільненні.
При наявності спору про розмір належних звільненому працівникові сум власник зобов`язаний виплатити працівникові середню заробітну плату за весь час затримки розрахунку, якщо спір вирішено на користь працівника. Якщо ж спір вирішено на користь працівника частково, працівникові провадиться відшкодування за період затримки розрахунку, розмір якого визначає суд.
Зі змісту наведеної норми слідує, що стягнення середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку, але не більш як за шість місяців, є відповідальністю за невиплату з вини роботодавця належних звільненому працівникові сум у строки, визначені строки та при відсутності спору про їх розмір.
Матеріали справи не містять доказів невиплати з вини роботодавця належних позивачу сум, з огляду на що, відсутні підстави для стягнення середнього заробітку за несвоєчасний розрахунок при звільненні.
Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
При цьому в силу положень частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідно до статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
За вказаних обставин, позовні вимоги задоволенню не підлягають.
Відповідно до ч.5 ст.250 КАС України, датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 9, 73-78, 90, 139, 241 - 246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
В задоволенні позову відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Д.В. Сидоренко