Справа № 580/2728/23
Суддя: Анжеліка БАБИЧ
Дата ухвалення: 2023-05-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

04 травня 2023 року справа № 580/2728/23 м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд одноособово у складі головуючої судді Бабич А.М., розглянувши в залі суду в спрощеному письмовому провадженні клопотання Головного управління Національної поліції в Черкаській області про залишення без розгляду позову ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Черкаській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії,

УСТАНОВИВ:

12.04.2023 у Черкаський окружний адміністративний суд надійшов позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) (далі позивач) до Головного управління Національної поліції в Черкаській області (18036, місто Черкаси, вулиця Смілянська, будинок 57; ) (далі відповідач) про:

визнання протиправною бездіяльності щодо не зарахування йому до стажу служби в поліції, наявну на момент переходу на службу у Національну поліцію України вислугу років з 09.12.1999 до 07.12.2016 у Державній кримінально-виконавчій службі;

зобов`язання відповідача зарахувати йому до стажу служби в поліції, наявну на момент переходу на службу у Національну поліцію України вислугу років з 09.12.1999 до 07.12.2016 у Державній кримінально-виконавчій службі;

стягнення на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судового збору в сумі 1073,60грн.

Обґрунтовуючи зазначив, що відповідач всупереч вимог закону відмовив у зарахуванні вказаної вище вислуги років позивачу до його до стажу служби в поліції.

Ухвалою суду від 17 квітня 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження.

28.04.2023 на адресу суду надійшов відзив на адміністративний позов (вх.№ 16557/23) відповідача, до якого додав клопотання про залишення без розгляду адміністративного позову (далі - Клопотання).

Обґрунтовуючи зазначив, що оскільки предметом спору є дія щодо не зарахування до стажу служби в поліції, наявної на момент переходу на службу у Національну поліцію України вислуги років, яка пов`язана з проходженням публічної служби, для визначення строку позовної давності необхідно застосувати положення ч.5 ст.122 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), а саме місячний строк. Наказом від 12.06.2017 № 153 о/с відповідач призначив позивача на посаду та встановив стаж служби для виплати надбавки за вислугу років станом на день призначення 01 рік 05 місяців 17 днів. Тому з дня видачі вказаного наказу, а саме з 12.06.2017 позивач є таким, що повинен був дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи законних інтересів. До адміністративного суду зі вказаним позовом позивач звернувся 12.04.2023, тобто з пропуском місячного строку з дня звільнення. Подання позовної заяви з пропущенням встановленого законом строку звернення до адміністративного суду за відсутності підстав для визнання їх поважними відповідно до п.8 ст.240 КАС України є підставою для залишення позову без розгляду. Посилався на висновки Верховного Суду у постанові від 31.03.2021 у справі № 240/12017/19.

Ознайомившись із матеріалами позову, оцінивши доводи Клопотання, дослідивши докази, суд дійшов висновку про його необґрунтованість з огляду на таке.

Згідно з ч.4 ст.123 КАС України якщо після відкриття провадження у справі суд дійде висновку, що викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду був передчасним, і суд не знайде інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Тобто, суд має право переглянути власний висновок щодо поважності причин звернення особи в суд з пропуском встановленого законом строку.

Позивач звернувся з позовними вимогами щодо не зарахування йому до стажу служби в поліції наявної на момент переходу на службу у Національну поліцію України вислуги років з 09.12.1999 до 07.12.2016 у Державній кримінально-виконавчій службі та зобов`язання відповідача зарахувати її до стажу служби в поліції.

Частина перша статті 3 Закону України від 2 липня 2015 року №580-VIII «Про Національну поліцію» (далі Закон України №580-VIII) встановлює, що у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.94 Закону України №580-VIII поліцейські отримують грошове забезпечення, розмір якого визначається залежно від посади, спеціального звання, строку служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наявності наукового ступеня або вченого звання.

Згідно з ч.1 ст.78 Закону України №580-VIII стаж служби в поліції дає право на встановлення поліцейському надбавки за вислугу років, надання додаткової оплачуваної відпустки.

Частиною 2 вказаної статті Закону України №580-VIII визначено, що до стажу служби в поліції зараховуються:

1) служба в поліції на посадах, що заміщуються поліцейськими, з дня призначення на відповідну посаду;

2) військова служба в Збройних Силах України, Державній прикордонній службі України, Національній гвардії України, Управлінні державної охорони, Цивільній обороні України, внутрішніх військах Міністерства внутрішніх справ України та інших військових формуваннях, утворених відповідно до закону, Службі безпеки України, Службі зовнішньої розвідки, Державній спеціальній службі транспорту;

3) служба в органах внутрішніх справ України на посадах начальницького і рядового складу з дня призначення на відповідну посаду;

4) час роботи у Верховній Раді України, місцевих радах, центральних і місцевих органах виконавчої влади із залишенням на військовій службі, на службі в органах внутрішніх справ України або на службі в поліції;

5) час роботи в органах прокуратури і суді осіб, які працювали на посадах суддів, прокурорів, слідчих, а також служба у Службі судової охорони;

6) дійсна військова служба в Радянській Армії та Військово-Морському Флоті, прикордонних, внутрішніх, залізничних військах, в органах державної безпеки та інших військових формуваннях колишнього СРСР, а також служба в органах внутрішніх справ колишнього СРСР.

Тобто, належне обчислення стажу особи впливає на належний розмір її грошового забезпечення, право на відпустки.

Посилання відповідача на те, що обчислення стажу позивача відбулося під час його прийняття на службу, не враховане, оскільки такі дії відбуваються також і під час її звільнення та призначення пенсії. Крім того, неправильне обчислення стажу під час прийняття не службу не має виправдовувати неналежний розмір щомісячного грошового забезпечення особи.

Строки звернення до суду за вирішенням трудових спорів врегульовані ст.233 КЗпП України, яка на момент виникнення спірних правовідносин у цій справі передбачала, що у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

Чинна редакція ст.233 КЗпП України, на яку представник відповідача посилався у Заяві, передбачає:

"Працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті.

Із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (стаття 116).

Для звернення роботодавця до суду в питаннях стягнення з працівника матеріальної шкоди, заподіяної підприємству, установі, організації, встановлюється строк в один рік з дня виявлення заподіяної працівником шкоди.

Встановлений частиною третьою цієї статті строк застосовується і при зверненні до суду вищого у порядку підлеглості органу.".

Отже, для вирішення трудового судового спору встановлюється тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (стаття 116).

Відповідно до п.1 глави ХІХ «Прикінцеві положення» КЗпП України визначено, що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтею 233 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

Отже, визначені у ст.233 КЗпП України строки продовжуються на строк дії карантину. Вказана норма є імперативною та підлягає врахуванню судом.

Суд зі вказаного питання на виконання ч.5 ст.242 КАС України також врахував висновки Верховного суду (далі ВС) у постанові від 19.01.2023 у справі №460/17052/21 ВС, який проаналізував норми ст.233 КЗпП України та серед іншого зазначив:

«...23. Крім того, суд наголошує, що відповідно до пункту першого глави XIX "Прикінцеві положення" КЗпП України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтею 233 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

24. Постановою Кабінету Міністрів України від 23 грудня 2022 року № 1423 "Про внесення змін до розпорядження Кабінету Міністрів України від 25 березня 2020 р. № 338 і постанови Кабінету Міністрів України від 9 грудня 2020 р. № 1236" дію карантину через COVID-19 продовжено до 30 квітня 2023 року.

25. З огляду на вказане, доводи касаційної скарги щодо пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду є помилковими, оскільки його право на звернення до суду із цим позовом відповідно до положень частини другої статті 233 КЗпП України (в редакції, чинній до 19 липня 2022 року) не обмежене будь-яким строком.».

На час звернення позивача до суду в Україні на підставі постанови Кабінету Міністрів України (далі КМУ) від 09.12.2020 №1236 у редакції постанови від 27.05.2022 діють карантинні обмеження з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2. Вказані обставини можуть свідчити, що позивач у період карантинних обмежень мав об`єктивні перешкоди для своєчасного звернення до адміністративного суду щодо не зарахування йому до стажу служби в поліції, наявну на момент переходу на службу у Національну поліцію України вислугу років з 09.12.1999 до 07.12.2016 у Державній кримінально-виконавчій службі, в т.ч. через ризик його захворювання на COVID-19.

Водночас строки звернення до адміністративного суду визначені у ст.122 КАС України. Відповідно до ч.1 ст.122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк (ч.5 ст.122 КАС України).

Згідно з витягом з наказу відповідача від 12.06.2017 № 153 о/с позивача призначено на посаду та встановлено стаж служби для виплати надбавки за вислугу років станом на день призначення 01 рік 05 місяців 17 днів. Докази щодо дати ознайомлення позивача зі вказаним наказом відсутні. 10.03.2023 позивач звернувся рапортом до відповідача, в якому просив доручити Управлінню кадрового забезпечення ГУНП в Черкаській області зарахувати до стажу служби в поліції наявну на момент призначення на службу вислугу років з 09.12.1999 до 07.12.2016 у Державній кримінально-виконавчій службі. Докази щодо такого зарахування вислуги років матеріали адміністративної справи не містять. Листом від 05.04.2023 № 848/12/4/01-2023 відповідач повідомив про відсутність підстав для зарахування в стаж служби позивача вказаного вище періоду вислуги років. Докази письмового повідомлення позивача про таку відмову до 05.04.2023 також відсутні.

Отже, доводи відповідача щодо пропуску позивачем місячного строку звернення до суду, передбаченого ч.5 ст.122 КАС України, не обґрунтовані.

Посилання відповідача у Клопотанні на постанову Верховного Суду у складі Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних Касаційного адміністративного суду у постанові від 31 березня 2021 року у справі №240/12017/19 не обґрунтовані та не враховані, оскільки висновки в ній стосуються вирішення спору, який не є подібним для цієї справи за суб`єктним складом і предметом позовних вимог.

Тому Клопотання щодо залишення без розгляду адміністративного позову задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст.2-20, 122-123, 132-139, 140, 189, 238, 295 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити повністю у задоволенні клопотання (вх. від 28.04.2023) Головного управління Національної поліції в Черкаській області () про залишення без розгляду позову ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Черкаській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії.

2. Копію ухвали направити сторонам.

3. Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та може бути оскаржена до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом 15 днів з моменту її складення.

Суддя Анжеліка БАБИЧ

Ухвала постановлена, складена в повному обсязі та підписана 04.05.2023.