Справа № 540/420/22
Суддя: Стефанов С.О.
Дата ухвалення: 2023-05-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 540/420/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 травня 2023 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Стефанова С.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Станіславської сільської ради про визнання протиправною відмову та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

До Херсонського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Станіславської сільської ради про визнання протиправною відмову та зобов`язання вчинити певні дії, в якому позивач просить:

- визнати протиправною відмову в наданні позивачу дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність площею 1,8443 га, кадастровий номер :02:001:0853 для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення на території Станіславської сільської ради, об`єднаної територіальної громади, Білозерського району, Херсонської області;

- зобов`язати Станіславську сільську раду повторно розглянути заяву позивача про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність загальною площею 1,8443 га, кадастровий номер :02:001:0853, для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення на території Станіславської сільської ради, об`єднаної територіальної громади, Білозерського району, Херсонської області, з урахуванням висновків суду.

Ухвалою Херсонського окружного адміністративного суду від 18 лютого 2022 року відкрито провадження у справі. Розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Розпорядженням Верховного Суду від 18.03.2022 року №11/0/9-22, відповідно до ч.7 ст.147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», змінено територіальну підсудність судових справ Херсонського окружного адміністративного суду та визначено суд, якому визначається територіальна підсудність справи - Одеський окружний адміністративний суд.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.03.2023 року, адміністративну справу №540/420/22 передано на розгляд судді Стефанову С.О.

Позиція позивач обґрунтовується наступним

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що його 08.10.2021 року подала заяву про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 1,8443 Га, кадастровий номер :02:001:0853 для ведення особистого селянського господарства із земель комунальної власності, розташованої за межами населених пунктів, на території Станіславської сільської ради, об`єднаної територіальної громади, Білозерського району, Херсонської області у власність ОСОБА_1 .

Рішенням Станіславської сільської ради №621 від 24.11.2021 року позивачу відмовлено у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у його власність у зв`язку з розташуванням земельної ділянки площею 1,8443 Га в межах прибережної захисної смуги уздовж морів, морських заток і лиманів та на островах у внутрішніх морських водах (встановленої з метою охорони водного об`єкту від забруднення і засмічення та збереження його водності) та віднесенням земельної ділянки, у відповідності до ст.58, ч. 1, ч. 3 ст.60 Земельного кодексу України, ст. 88

Водного кодексу України, до земель водного фонду, на які розповсюджується окремий порядок надання та використання».

Позивач зазначає, що прибережні захисні смуги встановлюються за окремими проектами землеустрою, як зазначено в ч. 3 ст. 60 Земельного кодексу України, які не

були надані, тому відмова Станіславської сільської ради є протиправною та

такою, що порушує його конституційне право на землю.

Процесуальні дії та клопотання учасників процесу

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 06 березня 2023 року прийнято справу №540/420/22 за позовом ОСОБА_1 до Станіславської сільської ради про визнання протиправною відмову та зобов`язання вчинити певні дії - до розгляду. Розпочато спочатку розгляд адміністративної справи №540/420/22 зі стадії відкриття провадження у справі.

Вирішено справу розглядати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін на підставі ст.262 КАС України у межах строків, визначених ст.258 КАС України та з урахуванням встановлених сторонам строків для подання заяв по суті.

Копія ухвали від 06 березня 2023 року надіслана Одеським окружним адміністративним судом 09.03.2023 року на електронну пошту відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Станом на 04 травня 2023 року, будь-яких інших заяв по суті справи з боку сторін на адресу суду не надходило.

Вивчивши матеріали справи, а також дослідивши обставини, якими обґрунтовувалася позиція позивача, перевіривши її доказами суд встановив наступні факти та обставини.

Обставини справи встановлені судом

08 жовтня 2021 року представник позивача звернулася до Станіславської сільської ради із заявою про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 1,8443 Га, кадастровий номер :02:001:0853 для ведення особистого селянського господарства із земель комунальної власності, розташованої за межами населених пунктів, на території Станіславської сільської ради, об`єднаної територіальної громади, Білозерського району, Херсонської області у власність ОСОБА_1 .

Рішенням ХХ сесії VIII скликання Станіславської сільської ради №621 від 24.11.2021 року відмолено у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, шляхом поділу та зміни цільового призначення, громадянину ОСОБА_1 , площею 18443 га для ведення особистого селянського господарства, із земель комунальної власності, сільськогосподарського призначення, за межами населених пунктів, на території Станіславської сільської ради, об`єднаної територіальної громади, Білозерського району, Херсонської області, кадастровий номер :02:001:0853, у зв`язку з відмовою Департаменту захисту довкілля та природних ресурсів Херсонської обласної державної адміністрації у погодженні проекту землеустрою: у зв`язку з розташуванням земельної ділянки площею 1,8443 га в межах прибережної захисної смуги уздовж морів, морських заток і лиманів та на островах у внутрішніх морських водах (встановленої з метою охорони водного об`єкту від забруднення і засмічення та збереження його водності) та віднесенням земельної ділянки, у відповідності до ст. 58. ч. 1. ч. 3 ст. 60 Земельного кодексу України, ст.

88 Водного кодексу України, до земель водного фонду, на які розповсюджується окремий порядок надання та використання.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, вважаючи його протиправним та таким, що підлягає скасуванню позивач звернувся до суду з даною позовною заявою.

Релевантні джерела права та висновки суду

Відповідно ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до п. "б" ч.1 ст.81 Земельного кодексу України, громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності.

Згідно п. "в" ч.3 ст.116 Земельного кодексу України, безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

На підставі п. "б" ч.1 ст.121 Земельного кодексу України громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для ведення особистого селянського господарства - не більше 2,0 гектара.

Відповідно до ч.1 ст.5 Закону України "Про особисте селянське господарство" від 15.05.2003 р. №742-IV для ведення особистого селянського господарства використовують земельні ділянки розміром не більше 2,0 гектара, передані фізичним особам у власність або оренду в порядку, встановленому законом.

Аналіз вищенаведених норм свідчить про наявність у позивача можливості отримати дозвіл на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок площею 2,0 га. у власність для ведення особистого селянського господарства, із земель державної або комунальної власності сільськогосподарського призначення, однак за умови, якщо такого права він не використав раніше.

Згідно з ч.1 ст.122 Земельного кодексу України сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Відповідно до статті 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом.

Згідно з пунктом 34 частини 1 статті 26 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються питання регулювання земельних відносин.

Відповідно до частини 6 статті 118 Земельного кодексу України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Частиною 7 статті 118 Земельного кодексу України передбачено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Таким чином, частиною сьомою статті 118 Земельного кодексу України визначено перелік підстав для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, який є вичерпним та розширеному тлумаченню не підлягає.

Відтак, перелік підстав для відмови в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства є вичерпним, та розширеному тлумаченню не підлягає.

Як зазначалось вище та вбачається зі змісту оскаржуваного рішення, підставою для відмови у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, шляхом поділу та зміни цільового призначення, громадянину ОСОБА_1 , площею 18443 га для ведення особистого селянського господарства, із земель комунальної власності, сільськогосподарського призначення, за межами населених пунктів, на території Станіславської сільської ради, об`єднаної територіальної громади, Білозерського району, Херсонської області, кадастровий номер :02:001:0853, слугував висновок відповідач про те, що наявна відмова Департаменту захисту довкілля та природних ресурсів Херсонської обласної державної адміністрації у погодженні проекту землеустрою: у зв`язку з розташуванням земельної ділянки площею 1,8443 га в межах прибережної захисної смуги уздовж морів, морських заток і лиманів та на островах у внутрішніх морських водах (встановленої з метою охорони водного об`єкту від забруднення і засмічення та збереження його водності) та віднесенням земельної ділянки, у відповідності до ст. 58. ч. 1. ч. 3 ст. 60 Земельного кодексу України, ст. 88 Водного кодексу України, до земель водного фонду, на які розповсюджується окремий порядок надання та використання.

Стаття 186 Земельного кодексу України передбачає, що технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) затверджується: у разі передачі на підставі такої документації земельної ділянки у власність та користування Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування - рішенням таких органів;в інших випадках - власником (розпорядником) земельної ділянки, а щодо земельної ділянки державної або комунальної власності, що перебуває у користуванні, - землекористувачем (ч.5) Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, органи виконавчої влади або органи місцевого самоврядування, інші суб`єкти, визначені цією статтею, зобов`язані протягом десяти робочих днів з дня одержання документації із землеустрою безоплатно надати або надіслати рекомендованим листом з повідомленням розробнику свої висновки про її погодження або про відмову в погодженні з обов`язковим посиланням на закони та прийняті відповідно до них нормативно-правові акти, що регулюють відносини у відповідній сфері. Строк дії таких висновків є необмеженим (ч.7). Підставою для відмови у погодженні та затвердженні документації із землеустрою може бути лише невідповідність її положень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою або містобудівної документації ( ч.8).

В даному випадку спір виник через відмову сільської ради затвердити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, шляхом поділу та зміни цільового призначення, громадянину ОСОБА_1 , площею 18443 га для ведення особистого селянського господарства, із земель комунальної власності, сільськогосподарського призначення, за межами населених пунктів, на території Станіславської сільської ради, об`єднаної територіальної громади, Білозерського району, Херсонської області, кадастровий номер :02:001:0853, у зв`язку з тим, що земельна ділянка знаходиться в межах прибережної захисної смуги уздовж морів, морських заток і лиманів та на островах у внутрішніх морських водах (встановленої з метою охорони водного об`єкту від забруднення і засмічення та збереження його водності), що підтверджується технічною документацією та відомостями про обмеження у використанні зазначеної земельної ділянки Державного земельного кадастру.

Положеннями статті 60 ЗК України передбачено, що вздовж річок, морів і навколо озер, водосховищ та інших водойм з метою охорони поверхневих водних об`єктів від забруднення і засмічення та збереження їх водності у межах водоохоронних зон виділяються земельні ділянки під прибережні захисні смуги.

Уздовж морів та навколо морських заток і лиманів встановлюється прибережна захисна смуга шириною не менше двох кілометрів від урізу води (ч.3 ст. 60 ЗК України) аналогічну норму містить ст. 87 Водного кодексу України.

Межі прибережних захисних смуг, пляжних зон зазначаються в документації із землеустрою, містобудівній документації на місцевому та регіональному рівнях та позначаються органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування на місцевості інформаційними знаками. Відомості про межі прибережних захисних смуг, пляжних зон вносяться до Державного земельного кадастру як відомості про обмеження у використанні земель.

Згідно відомостей Державного земельного кадастру земельна ділянка з кадастровим номером :02:001:0853 знаходиться у водоохоронній зоні та відносно неї діє обмеження у її використанні.

Знаходження земельної ділянці у прибережній захисній смузі вздовж морів, річок та навколо водойм, свідчить про те, що автоматично ця земельна ділянка відноситься до земель водного фонду у відповідності до ст. 58 ЗК України .

Таким чином, на спірну земельну ділянку, поширюються обмеження, встановлені Земельним кодексом України та Водним кодексом України для земельних ділянок водного фонду та прибережних захисних смуг.

Враховуючи приписи п. "д" ч.4 ст. 84, ст. 59 Земельного кодексу України суд зазначає, що на землі водного фонду розповсюджується окремий порядок надання та використання, а саме - ці землі не можуть передаватись у приватну власність, крім випадків, визначених Земельним кодексом України, Так, ч. 2 ст. 59 ЗК передбачено, що громадянам та юридичним особам за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування можуть безоплатно передаватись у власність замкнені природні водойми (загальною площею до 3 гектарів). Власники на своїх земельних ділянках можуть у встановленому порядку створювати рибогосподарські, протиерозійні та інші штучні водойми. Громадянам землі водного фонду можуть передаватись в оренду для конкретно визначених цілей - для сінокосіння, рибогосподарських потреб, культурно-оздоровчих, рекреаційних, спортивних і туристичних цілей, проведення науково-дослідних робіт тощо.. (ч.4 ст. 59 ЗК України).

Діючим законодавством передбачені обмеження у використанні земельних ділянок прибережних захисних смуг, це є прироприродоохоронною територією з режимом обмеженої господарської діяльності.

Зі змісту ст.88 Водного кодексу України та ст.60 Земельного кодексу України вбачається, що землі прибережних захисних смуг перебувають у державній та комунальній власності та можуть надаватись у користування лише для цілей, визначених цими кодексами.

Отже, доводи відповідача про те, що земельна ділянка, яка розташована на землях водного фонду, не може передаватись у власність громадянину, є правомірними.

Посилання позивачки на те, що на даний момент відсутні встановлені межі прибережної захисної смуги є необґрунтованими, оскільки у разі відсутності землевпорядної документації та встановлення меж в натурі (на місцевості) меж щодо прибережних захисних смуг водних об`єктів, сільська рада повинна все одно забезпечити їх збереження шляхом урахування при розгляді матеріалів щодо надання цих земельних ділянок нормативних розмірів прибережних захисних смуг, встановлених ст.88 ВК України, та орієнтовних розмірів і меж водоохоронних зон, що визначаються відповідно до Порядку визначення розмірів і меж водоохоронних зон та режим ведення господарської діяльності в них, затвердженого постановою КМУ від 08 травня 1996 року №486.

Згідно ч.1 ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч.2 ст.74 КАС України)

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин (ч.2 ст.77 КАС України).

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні (ч.1 ст.90 КАС України).

Враховуючи викладене, суд вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню.

Розподіл судових витрат

Відповідно до ч.1 ст.143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи відмову в задоволенні позовних вимог, розподіл судових витрат у відповідності до вимог ст.139 КАС України, судом не здійснюється.

Керуючись вимогами ст.ст. 2, 6-11, 77, 139, 180, 192-194, 205, 241-246, 251, 255, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Станіславської сільської ради про визнання протиправною відмову та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

Рішення набирає законної сили згідно ст.255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст.ст.293, 295 та п.15-5 розділу VII Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення може бути оскаржено, згідно ст.295 КАС України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або розгляд справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Відповідач: Станіславська сільська рада (вул. Свободи, м. Станіслав, буд. 15, Херсонська область, 75051, ).

Суддя С.О. Cтефанов

.