Справа № 569/3359/23
Суддя: Левчук О. В.
Дата ухвалення: 2023-04-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 569/3359/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2023 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області в складі судді Левчука О.В.,

за участі секретаря судового засідання Янок М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за адміністративним позовом ОСОБА_1

до Інспектора 1-ї роти 2-го батальйону Управління патрульної поліції в Рівненській області старшого лейтенанта поліції Ярмошевич Наталії Михайлівни,

Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

В засіданні приймали участь:

позивач: ОСОБА_1

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із адміністративним позовом до Інспектора 1-ї роти 2-го батальйону Управління патрульної поліції в Рівненській області старшого лейтенанта поліції Ярмошевич Наталії Михайлівни, Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, в якому просить скасувати постанову серії БАБ № 509959 від 14 лютого 2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.10 ст. 121 КУпАП та накладення стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 грн. та стягнути на користь позивача 536,80 гривні судового збору, сплаченого ним при поданні позовної заяви.

В обґрунтування позову посилається на те, що 14.02.2023 поліцейським 1-ї роти 2 батальйону УПП в Рівненській області старшим лейтенантом поліції Ярмошевич Н.М. було винесено постанову серії БАБ №509959 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, на ОСОБА_1 за ч. 10 ст. 121 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 грн. Відповідно до змісту постанови, ОСОБА_1 14.02.2023 о 10 год.40 хв. на автодорозі, Н-25, Городище-Рівне-Староконстяитинів, 135 км, керуючи транспортним засобом ВАЗ 2106, д.н.з. НОМЕР_1 , порушив правила перевезення дитини, зріст якої менше 145 сантиметрів, у транспортному засобі без використання дитячих утримуючих систем, що дають змогу пристебнути дитину, за допомогою ременів безпеки, передбачене конструкцією цього транспортного засобу, чим порушив п.п.21. 11б ПДР України, і відповідно скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч.10 ст.121 КУпАП. Вказує, що постанова не відповідає вимогам ст. 283 КУпАП, оскільки остання не містить відомостей про технічний запис, яким здійснено фото або відеозапис. Зазначає, що будь-які пояснення, заперечення поліцейські не вислухали та не взяли до уваги. Вважає дану постанову незаконною та такою, що підлягає скасуванню.

Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 28 лютого 2023 року відкрито провадження у даній справі.

23.03.2023 представником відповідача було подано відзив, згідно якого вважає адміністративний позов про скасування постанови про адміністративне порушення таким, що не підлягає до задоволення, у зв`язку з тим, що обставини на які посилається позивач по справі не відповідають дійсності. Просить відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Позивач в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, просив позов задовольнити повністю.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, подав клопотання про розгляд справи без його участі, у ньому ж просив залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення.

Дослідивши подані суду письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов таких висновків.

Судом встановлено, що 14.02.2023 поліцейським 1-ї роти 2 батальйону УПП в Рівненській області старшим лейтенантом поліції Ярмошевич Н.М. було винесено постанову серії БАБ №509959 про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, на ОСОБА_1 .

Як зазначено у оскаржуваній постанові, 14.02.2023 о 10 год.40 хв. на автодорозі, Н-25, Городище-Рівне-Староконстянтинів, 135 км, позивач керуючи транспортним засобом ВАЗ 2106, д.н.з. НОМЕР_1 , порушив правила перевезення дитини, зріст якої менше 145 сантиметрів, у транспортному засобі без використання дитячих утримуючих систем, що дають змогу пристебнути дитину, за допомогою ременів безпеки, передбачене конструкцією цього транспортного засобу, чим порушив п.п.21. 11б ПДР України. Згідно з постановою, інспектор, враховуючи, що позивач скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 10 ст. 121 КУпАП, постановив застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510 гривень.

Так, порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України "Про дорожній рух", учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Згідно з п. 21.11. б Правил дорожнього руху, забороняється перевозити дітей, зріст яких менше 145 см, у транспортних засобах без використання дитячих утримуючих систем, що дають змогу пристебнути дитину за допомогою ременів безпеки, передбачених конструкцією цього транспортного засобу.

Відповідно до ч. 10 ст. 121 КУпАП, порушення правил перевезення дітей тягне за собою накладення штрафу на водія в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

За змістом ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) під час розгляду справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Судом встановлено, що під час розгляду справи про адміністративне правопорушення позивач свою провину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 10 ст. 121 КУпАП не визнавав.

Згідно зі ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом з дотриманням процесуальної форми її розгляду.

За приписами ч. 1 ст. 268 КУпАП, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно зі ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з положеннями ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 КАС України. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до пункту 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

За змістом викладеного, частина третя статті 283 КУпАП містить імперативний обов`язок відповідача щодо зазначення технічного засобу, яким здійснено фото або відеозапис у постанові по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

У разі відсутності в оскаржуваній постанові по справі про адміністративне правопорушення посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено відеозапис, такий відеозапис згідно з вимогами статті 70 КАС України не може вважатися належним та допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення.

Вказане відповідає правовій позиції Верховного Суду, висловленій зокрема у постанові від 19 лютого 2020 року в справі № 607/3394/17.

Як слідує зі змісту оскаржуваної постанови, така не містить посилання на технічний засіб (марку та номер відеореєстратора, тощо), у зв`язку з чим відеозапис, що долучений до відзиву не може вважатися належним і допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення.

Суд зазначає, що суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Суд звертає увагу, що дані, які містяться в постанові про адміністративне правопорушення не дають можливості встановити наявність порушення позивачем вимог Правил дорожнього руху і, відповідно, наявність адміністративного правопорушення.

Таким чином, відповідач, на якого нормами чинного законодавства покладено обов`язок доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності, не надав суду жодних належних та допустимих доказів на підтвердження правомірності своїх дій щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності, а в матеріалах справи відсутні докази, які б підтверджували, що дійсно позивач допустив порушення Правил дорожнього руху України, а також інші обставини, які б підтверджували факт вчинення останнім адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 10 ст. 121 КУпАП, що позбавляє можливості суд встановити факт порушення позивачем правил дорожнього руху.

З урахуванням вищенаведеного, оцінюючи зібрані у справі докази, суд вважає, що відповідачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження факту порушення позивачем вимог Правил дорожнього руху України й відповідно вчинення ним правопорушення, передбаченого ч. 10 ст. 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а тому, суд приходить до висновку про те, що постанова у справі про адміністративне правопорушення серії БАБ №509959 від 14.02.2023 підлягає скасуванню.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Враховуючи вищевказане та те, що оскаржувана постанова про адміністративне правопорушення підлягає скасуванню, суд вважає що провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 10 ст. 121 КУпАП підлягає закриттю.

Крім того, за змістом ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Судом встановлено, що при зверненні до суду з даним позовом позивачем було сплачено судовий збір в розмірі 536,80 грн.

Зважаючи на те, що суд задовольняє позовні вимоги, сплачений позивачем судовий збір в сумі 536,80 грн необхідно стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції Національної поліції України.

Керуючись ст. 2, 6, 72-77, 90, 241-243, 245, 246, 250, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Інспектора 1-ї роти 2-го батальйону Управління патрульної поліції в Рівненській області старшого лейтенанта поліції Ярмошевич Наталії Михайлівни, Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, задовольнити.

Скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії БАБ №509959 від 14.02.2023 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.10 ст.121 КУпАП та закрити справу про адміністративне правопорушення.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції Національної поліції України понесені ним витрати по сплаті судового збору у розмірі 536 грн 80 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його складення до Восьмого апеляцiйного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування учасників справи:

позивач: ОСОБА_1 : АДРЕСА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

відповідач: Інспектор 1-ї роти 2-го батальйону УПП в Рівненській області старший лейтенант поліції Ярмошевич Наталія Михайлівна: 33000, м.Рівне, вул.Степана Бандери, буд.14а;

відповідач: Департамент патрульної поліції Національної поліції України, адреса: 03048, м.Київ, вул. Федора Ернста, 3, .

Повне судове рішення складене та підписане 01.05.2023.

Суддя Левчук О. В.