Справа № 120/5604/23
Суддя: Томчук Андрій Валерійович
Дата ухвалення: 2023-05-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

м. Вінниця

04 травня 2023 р. Справа № 120/5604/23

Суддя Вінницького окружного адміністративного суду Томчук А.В., розглянувши письмово заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви

ВСТАНОВИВ:

02.05.2023 ОСОБА_1 звернувся до Вінницького окружного адміністративного суду з заявою про забезпечення позову до подання позовної заяви. Так, у поданій заяві заявник просить забезпечити позов до Окремої радіолокаційної роти військової частини НОМЕР_1 шляхом:

- заборони відповідачу в особі командира окремої радіолокаційної роти (військова частина НОМЕР_1 ) майора ОСОБА_2 вчиняти дію, що полягає в безпідставному та з ознаками перевищення повноважень усунені заявника - військовослужбовця окремої радіолокаційної роти (військової частини НОМЕР_1 ) призваного на проходження військової служби по мобілізації в особі командира відділення взводу охорони старшого сержанта ОСОБА_1 від виконання службових обов`язків за займаною посадою;

- заборони складу дисциплінарної комісії яким доручено проведення дисциплінарного розслідування відносно заявника - військовослужбовця окремої радіолокаційної роти (військової частини НОМЕР_1 ) призваного на проходження військової служби по мобілізації в особі командира відділення взводу охорони старшого сержанта ОСОБА_1 у відповідності до наказу командира військової частини НОМЕР_2 № 80 "Про призначення службового розслідування" вчиняти дії пов`язані з проведення службового розслідування з дати подачі даної заяви до суду до прийняття судового рішення в справі з предметом позову про визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними при оформленні свідоцтва про відрядження від 12.04.2023 № 99.

В обґрунтування поданого клопотання заявник вказує, що наказом командира Військової частини НОМЕР_2 від 01.03.2022 № 48 ОСОБА_1 було призначено на посаду командира відділення взводу охорони військової частини НОМЕР_1 за місцем дислокації АДРЕСА_1 .

В подальшому наказом командира військової частини НОМЕР_2 від 12.04.2023 №80 вирішено провести службове розслідування по факту невиконання вимог телеграми командира військової частини НОМЕР_3 від 10.04.2023 №350/209/167/ОС та наказу командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 12.04.2023 № 112 командиром відділення взводу охорони військової частини НОМЕР_1 старшим сержантом ОСОБА_1 . Проведення службового розслідування доручено комісії та визначено її склад. Вказано до 12.05.2023 надати на затвердження акт розслідування з усіма матеріалами встановленим порядком.

Заявник наголошує, що в межах дії наказу від 12.04.2023 № 80 його було усунуто від виконання службових обов`язків з забороною виконання бойових завдань без прийняття відповідного рішення про таке усунення (усунення відбулось в усному порядку), за призначенням в умовах військового стану командиром роти військової частини НОМЕР_1 поза наділених повноважень з власної ініціативи та за відсутності законних підстав, всупереч положень статті 47 розділу ІІІ Закону України "Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України".

Крім іншого, ОСОБА_1 наголошує щодо протиправності висновків наказу від 12.04.2023 № 80 зокрема щодо невиконання ним вимог телеграми командира військової частини НОМЕР_3 від 10.04.2023 №350/209/167/ОС та наказу командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 12.04.2023 № 112.

У зв`язку з наведеними обставинами ОСОБА_1 , звертаючись до суду з заявою про забезпечення позову, вказує, що очевидними є ознаки протиправності дій суб`єкта владних повноважень відносно ОСОБА_1 , а невжиття заходів забезпечення позову у спосіб зупинення дисциплінарного провадження унеможливить ефективний захист прав та інтересів позивача, за захистом яких він має намір звернутися до суду, зокрема і щодо оскарження свідоцтва про відрядження ОСОБА_1 від 12.04.2023 № 99.

Відповідно до частини 1 статті 154 КАС України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Беручи до уваги те, що матеріалів заяви достатньо для вирішення відповідного процесуального питання, заява про забезпечення позову розглядається без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні).

Розглянувши заяву про забезпечення позову, зазначаю про наступне.

Відповідно до частин першої та другої статті 150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Згідно з частинами першою та другою статті 151 КАС України позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку відповідача вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду у постанові від 24.04.2020 у справі №580/2403/19 зазначив наступне: …Підстави забезпечення позову, передбачені частини другої статті 150 КАС України, є оціночними, тому суд повинен у кожному випадку, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи є хоча б одна з названих обставин, і оцінити, чи не може застосуванням заходів забезпечення позову бути завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

У відповідності до частини 2 статті 151 КАС України, суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Не допускається забезпечення позову, зокрема, шляхом зупинення дії рішення суб`єкта владних повноважень, яке не є предметом оскарження в адміністративній справі, або встановлення заборони або обов`язку вчиняти дії, що випливають з такого рішення (пункт 5 частини 3 статті 151 КАС України).

При розгляді заяв про забезпечення позову суд (суддя) має, з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Згідно Рекомендації № R (89) 8 про тимчасовий судовий захист в адміністративних справах, прийнятій Комітетом Ради Європи 13.09.1989, рішення про вжиття заходів тимчасового захисту може, зокрема, прийматися у разі, якщо виконання адміністративного акта може спричинити значну шкоду, відшкодування якої неминуче пов`язано з труднощами, і якщо на перший погляд наявні достатньо вагомі підстави для сумнівів у правомірності такого акта. Суд, який постановляє вжити такий захід, не зобов`язаний одночасно висловлювати думку щодо законності чи правомірності відповідного адміністративного акта; його рішення стосовно вжиття таких заходів жодним чином не повинно мати визначального впливу на рішення, яке згодом має бути ухвалено у зв`язку з оскарженням адміністративного акта.

Тобто інститут забезпечення позову є однією з гарантій захисту прав, свобод та законних інтересів юридичних та фізичних осіб - позивачів в адміністративному процесі, механізмом, покликаним забезпечити реальне та неухильне виконання судового рішення, прийнятого в адміністративній справі.

Отже, якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам та інтересам позивача, або захист цих прав та інтересів стане неможливим чи для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також якщо очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, суд може постановити ухвалу про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову шляхом заборони вчиняти певні дії.

За своєю суттю інститут забезпечення позову в адміністративному судочинстві є інститутом попереднього судового захисту. Метою його запровадження є гарантування виконання рішення суду у випадку задоволення позову за існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення у справі.

Доведення наявності зазначених підстав або принаймні однієї з них, з точки зору процесуального закону, є необхідною передумовою для вжиття судом заходів до забезпечення позову у разі їх вжиття за заявою позивача.

При цьому заходи забезпечення мають бути вжиті лише в межах позовних вимог та бути адекватними та співмірними з позовними вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з майновими наслідками заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Отже, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

З поданих заявником до заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви документів встановлено, що наказом командира військової частини НОМЕР_2 від 12.04.2023 №80 вирішено провести службове розслідування по факту невиконання вимог телеграми командира військової частини НОМЕР_3 від 10.04.2023 №350/209/167/ОС та наказу командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 12.04.2023 № 112 командиром відділення взводу охорони військової частини НОМЕР_1 старшим сержантом ОСОБА_1 . Проведення службового розслідування доручено комісії та визначено її склад. Вказано до 12.05.2023 надати на затвердження акт розслідування з усіма матеріалами встановленим порядком.

При цьому заявник вказує, що в межах дії наказу від 12.04.2023 № 80 його в усному порядку було усунуто від виконання службових обов`язків з забороною виконання бойових завдань без прийняття відповідного рішення про таке усунення та за призначенням в умовах військового стану командиром роти військової частини НОМЕР_1 поза межами наділених повноважень з власної ініціативи та за відсутності законних підстав, всупереч положень статті 47 розділу ІІІ Закону України "Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України".

У зв`язку з наведеними обставинами ОСОБА_1 , звертаючись до суду з заявою про забезпечення позову, наголошує, що очевидними є ознаки протиправності дій суб`єкта владних повноважень відносно ОСОБА_1 та вказує, що невжиття заходів забезпечення позову у спосіб зупинення дисциплінарного провадження унеможливить ефективний захист прав та інтересів позивача, за захистом яких він має намір звернутися до суду.

Надаючи оцінку доводам заявника, з огляду на спосіб забезпечення позову, про який він просить у заяві від 28.04.2023, вказую про таке.

Дисциплінарний статут Збройних Сил України, затверджений Законом України від 24 березня 1999 року № 551-XIV "Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України", визначає сутність військової дисципліни, обов`язки військовослужбовців, а також військовозобов`язаних та резервістів під час проходження навчальних (перевірочних) і спеціальних зборів щодо її додержання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, права командирів щодо їх застосування, а також порядок подання і розгляду заяв, пропозицій та скарг.

Розділом ІІІ Дисциплінарного статуту визначено порядок та підстави накладення стягнення за порушення військової дисципліни.

Прийняттю рішення командиром про накладення на підлеглого дисциплінарного стягнення може передувати службове розслідування. Воно проводиться з метою уточнення причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення, та ступеня вини (п. 84 Дисциплінарного статуту).

Згідно з п. 85 Дисциплінарного статуту службове розслідування призначається письмовим наказом командира (начальника), який прийняв рішення притягти військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності. Воно може бути проведено особисто командиром (начальником), доручено військовослужбовцю офіцерського складу, а в разі вчинення правопорушення військовослужбовцем рядового, сержантського (старшинського) складу - також військовослужбовцю сержантського (старшинського) складу.

Порядок проведення службового розслідування у Збройних Силах України визначається наказом Міністерства оборони України, в інших військових формуваннях, правоохоронних органах спеціального призначення - наказами державних органів, які мають у своєму підпорядкуванні військові формування, утворені відповідно до законів України, правоохоронних органів спеціального призначення, Державної спеціальної служби транспорту, Адміністрації Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України.

Виходячи з завдання адміністративного судочинства та цілей, які спрямовані на вжиття заходів забезпечення позову, приходжу до висновку, що у заяві про забезпечення позову позивачем не наведено беззаперечних доводів, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду; або є очевидними ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулась до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Варто вказати, що підстави, які зазначає позивач у заяві про забезпечення позову є предметом розгляду справи по суті, а тому, встановлення обставин законності прийняття/неприйняття відповідного рішення, дій/бездіяльності відповідача/відповідачів, їх оцінка повинна бути надана судом з урахуванням доказів та посилань, якими обґрунтовує відповідач свої заперечення та пояснень інших учасників справи, при розгляді справи по суті.

Згідно п. 17 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 06.03.2008 № 2, застосування судом таких заходів забезпечення, які за змістом є ухваленням рішення без розгляду справи по суті, не відповідає меті застосування правового інституту забезпечення позову. Забезпеченням позову у такий спосіб суди виходять за межі підстав забезпечення позову, що є неприпустимим.

Крім того, доказів того, що невжиття заходів забезпечення позову якимось чином може ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду заявником не надано. В той же час, судом також не встановлено будь-яких обставин що можуть істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів заявника, за захистом яких він має намір звернутися до суду.

При цьому варто вказати, що спосіб у який позивач просить забезпечити позов є нічим іншим як спробою недопустити проведення призначеного службового розслідування, за наслідками проведення якого може бути, крім іншого, і встановлено відсутність вини позивача у скоєнні інкримінованого йому порушення військової дисципліни. Крім того, застосування заходів забезпечення у такий спосіб суперечитиме інституту службового розслідування визначеного Дисциплінарним статутом Збройних Сил України, що є непрпистумим.

Згідно частини 1 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Виходячи з викладених заявником обставин та вищенаведених положень чинного законодавства, доходжу висновку, що заява про забезпечення позову не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 150-154, 156, 248, 256, 294 КАС України, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення адміністративного позову, що надійшла до подання позовної заяви - відмовити.

Ухвала з питань забезпечення адміністративного позову може бути оскаржена. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 256 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення (складання).

Суддя Томчук Андрій Валерійович