Справа № 620/4633/23
Суддя: Скалозуб Ю.О.
Дата ухвалення: 2023-05-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
04 травня 2023 року Чернігів Справа № 620/4633/23
Чернігівський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Скалозуба Ю.О., розглянувши заяву про забезпечення адміністративного позову у справі
доПриватного виконавця виконавчого округу Чернігівської області Коваля Віталія Олександровича Приватного виконавця виконавчого округу Чернігівської області Приходька Юрія Михайловича
провизнання протиправними дій та скасування постанов,
У провадженні Чернігівського окружного адміністративного суду знаходиться справа за позовом ОСОБА_1 до Приватного виконавця виконавчого округу Чернігівської області Коваля Віталія Олександровича та Приватного виконавця виконавчого округу Чернігівської області Приходька Юрія Михайловича, в якому позивач просить:
2. визнати протиправними дії приватного виконавця виконавчого округу Чернігівської області Приходька Юрія Михайловича щодо пред`явлення до виконання постанови про стягнення з боржника основної винагороди від 02.12.2022 у виконавчому провадженні №70458547;
3. визнати протиправними дії приватного виконавця виконавчого округу Чернігівської області Коваля Віталія Олександровича щодо відмови у закінченні виконавчого провадження № 71166232;
4. зобов`язати приватного виконавця виконавчого округу Чернігівської області Коваля Віталія Олександровича закінчити виконавче провадження № 71166232, про що винести відповідну постанову про закінчення виконавчого провадження № 71166232.
Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 01.05.2023 відкрито провадження у справі, розгляд якої призначено на 09.05.2023.
03.05.2023 на адресу суду від представника позивача надійшла заява про забезпечення позову, у якій останній, з урахуванням доповнення до заяви, просить до набрання законної сили судовим рішенням у даній справі зупинити стягнення на підставі постанови від 02.12.2022 про стягнення з боржника основної винагороди №70458547, відповідно до якої постановлено стягнути з боржника ОСОБА_1 основну винагороду у сумі 124619,97 грн та зупинити стягнення на підставі постанови від 02.12.2022 прийнятої приватним виконавцем виконавчого округу Чернігівської області Приходьком Юрієм Михайловичем про стягнення з боржника основної винагороди №70458547, відповідно до якої постановлено стягнути з боржника ОСОБА_1 основну винагороду у сумі 124619,97 грн; заборонити приватному виконавцю виконавчого округу Чернігівської області Ковалю Віталію Олександровичу вчиняти дії у виконавчому провадженні №71166232.
Представник позивача зауважує, що у випадку продовження ВП № 71166232 щодо виконання оскаржуваної постанови, земельна ділянка, що належить позивачеві на праві власності буде продана, у зв`язку з чим відновлення порушених прав ОСОБА_1 в разі задоволення даного позову буде неможливим чи для їх відновлення доведеться докласти значних зусиль, що фактично призведе до неефективності захисту прав позивачки у справі №620/4633/23.
Визначаючись щодо наявності правових підстав для вжиття заходів забезпечення позову у даній адміністративній справі, суд враховує таке.
Відповідно до ст. 152 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) заява про забезпечення позову подається в письмовій формі і повинна містити: 1) найменування суду; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України; реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності; або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку, офіційну електронну адресу або адресу електронної пошти; 3) предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; 4) захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; 5) інші відомості, потрібні для забезпечення позову. Якщо заява про забезпечення позову подається до відкриття провадження у справі, в такій заяві додатково зазначаються повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) інших осіб, які можуть отримати статус учасника справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, а також відомі заявнику: реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб), за його наявності, або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку, офіційна електронна адреса або адреса електронної пошти. У заяві можуть бути зазначені кілька заходів забезпечення позову, що мають бути вжиті судом, із обґрунтуванням доцільності вжиття кожного з цих заходів. До заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.
Суд зазначає, що при дослідженні вказаної заяви про забезпечення позову у даній справі, вимоги передбачені ст. 152 КАС України заявником (позивачем) дотримано.
Згідно із ч. 2 ст. 150 КАС України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.
В силу ч. 1 ст. 151 КАС України, позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.
Відповідно до частини 2 ст. 151 КАС України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.
Із системного аналізу вимог наведених норм можна дійти висновку, що забезпечення позову це заходи адміністративного процесуального припинення дій, які можуть ускладнити виконання майбутнього рішення суду чи зробити його виконання неможливим. Вони повинні гарантувати можливість реалізації позовних вимог у разі задоволення позову.
Значення цього інституту адміністративного процесуального права в тому, що ним захищаються законні інтереси (права) позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли неприйняття заходів може призвести до невиконання судового рішення. Забезпечення позову не порушує принципів змагальності і процесуального рівноправ`я сторін.
Мета забезпечення позову це хоча і негайні, проте тимчасові заходи, направлені на недопущення ускладнення чи неможливості виконання судового рішення, а також перешкоджання спричинення значної шкоди заявнику. Таким чином, заходи забезпечення позову не мають якогось дискримінаційного характеру стосовно якоїсь із сторін у спорі; їх застосування здійснюється в рамках дискреційних повноважень суду і на основі принципів змагальності та процесуального рівноправ`я сторін.
Законодавець встановив вичерпні підстави для постановлення ухвали про забезпечення позову у справі, зокрема, такими є:
- невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду;
- наявні ознаки очевидної протиправності оскаржуваного рішення, дій чи бездіяльності;
- наявні ознаки очевидного порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду.
У пункті 17 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України "Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ" № 2 від 06 березня 2008 року надано роз`яснення, що в ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування обставин, які б свідчили про наявність зазначених вище підстав для забезпечення позову.
Під час вирішення питання про забезпечення позову адміністративний суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення адміністративного суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.
Із аналізу наведеного видно, що обов`язковою передумовою вжиття заходів для забезпечення позову, є обґрунтована заява сторони в той же час із зазначенням очевидних ознак протиправності оскаржуваного рішення та неможливість в подальшому без вжиття таких заходів відновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.
З цією метою обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.
Тому, у вирішенні питання про забезпечення позову адміністративний суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення адміністративного суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.
Крім того, суд зважає на Рекомендації № R (89) 8 про тимчасовий судовий захист в адміністративних справах, прийняті Комітетом Міністрів Ради Європи 13 вересня 1989 року, відповідно до яких рішення про вжиття тимчасового захисту може, зокрема, прийматися у разі, якщо виконання адміністративного акта може спричинити значну шкоду, відшкодування якої неминуче пов`язано з труднощами, і якщо на перший погляд наявні достатньо вагомі підстави для сумнівів у правомірності такого акта. Суд, який постановляє вжити такий захід, не зобов`язаний одночасно висловлювати думку щодо законності чи правомірності відповідного адміністративного акту; його рішення стосовно вжиття таких заходів жодним чином не повинно мати визначального впливу на рішення, яке згодом має бути ухвалено у зв`язку з оскарженням адміністративного акту.
Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд враховує, що в межах виконання наказу, виданого господарським судом Чернігівської області від 19 серпня 2022 року у справі № 927/5/22 приватним виконавцем виконавчого округу Чернігівської області Приходьком Юрієм Михайловичем було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №70458547 відносно ОСОБА_1 , а також постанову від 02.12.2022 про стягнення з боржника основної винагороди №70458547, відповідно до якої постановлено стягнути з боржника ОСОБА_1 основну винагороду у сумі 124619,97 грн.
У подальшому постановою приватного виконавця виконавчого округу Чернігівської області Коваля Віталія Олександровича від 01.03.2023 відкрито виконавче провадження №71166232 про стягнення з боржника ОСОБА_1 на користь приватного виконавця виконавчого округу Чернігівської області Приходька Юрія Михайловича основної винагороди приватного виконавця у сумі 124619,97 грн. Вказана постанова прийнята на підставі постанови приватного виконавця Приходька Ю.М. №70458547 від 02.12.2022.
Підставою для звернення позивача до суду із даною позовною заявою є непогодження з постановами відповідачів в частині суми стягнення основної винагороди приватного виконавця Приходька Юрія Михайловича, оскільки її розмір не відповідає розміру фактично стягнутої суми при виконання рішення Господарського суду Чернігівської області.
Водночас, на даний час позивач зазначає, що в рамках виконання постанови від 02.12.2022 відповідачем 2 у виконавчому провадженні № 71166232 вчиняються дії направлені на відчуження майна, що належить на праві власності позивачеві.
Так, постановою від 20.03.2023 призначено суб`єкта оціночної діяльності суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні, якою призначено суб`єкта оціночної діяльності суб`єкта господарювання ТОВ «ЕКСПЕРТНО-ПРАВОВИЙ ЦЕНТР «ПРАВЕКС».
Суд зауважує, що звернення ОСОБА_1 із позовом до суду про оскарження постанов про відкриття виконавчого провадження не зупиняє їх дію, а отже, до винесення рішення у зазначеній справі приватний виконавець має законні підстави відчужити земельну ділянку для погашення суми боргу з основної винагороди приватного виконавця.
Слід зазначити, що у випадку проведення аукціону та продажу земельної ділянки позивач до вирішення питання про законність та обґрунтованість оскаржуваних постанов буде позбавлена права власності, що може призвести до істотних складнощів та неефективності поновлення порушених прав, за захистом яких Лелюх Н.М. звернулася з позовом до суду.
Суд звертає увагу, що такі заходи не є формою втручання у дискреційні повноваження відповідачів, а спрямовані виключно на збереження існуючого становища до розгляду справи по суті заявлених вимог, встановлення їх обґрунтованості. Суд не надає оцінки відповідним постановам відповідачів, адже це входить до предмета доказування під час розгляду спору виключно по суті, а констатує лише існування реальної загрози правам та інтересам позивача, що може спричинити негативні наслідки, які є значущими, у порівнянні з тимчасовим зупиненням дії спірних постанов.
З огляду на вказані обставини, суд дійшов висновку про те, що заявником були надані належні та переконливі докази існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди його інтересам до ухвалення рішення в адміністративній справі, необхідності докладання значних зусиль та витрат для захисту цих інтересів у майбутньому, в разі не вжиття заходів забезпечення позову.
Суд також враховує, що Конституційний Суд України у пункті 9 мотивувальної частини рішення від 30 січня 2003 року № 3-рп/2003 у справі № 1-12/2003 наголошує на тому, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.
Держава Україна несе обов`язок перед зацікавленими особами забезпечити ефективний засіб захисту порушених прав, зокрема - через належний спосіб захисту та відновлення порушеного права. Причому обраний судом спосіб захисту порушеного права має бути ефективним та забезпечити реальне відновлення порушеного права.
На це вказується, зокрема, і у пункті 4 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 02 листопада 2004 року № 15-рп/2004 у справі № 1-33/2004, де зазначено, що верховенство права вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовчу діяльність, яка здійснюється, зокрема і судом як основним засобом захисту прав, свобод та інтересів у державі.
Частиною другою статті 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.
Закон України «Про судоустрій і статус суддів» визначає, що правосуддя в Україні здійснюється на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.
Закон України «Про судоустрій і статус суддів» визначає, що правосуддя в Україні здійснюється на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.
Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.
Європейський суд з прав людини у рішенні від 29 червня 2006 року у справі «Пантелеєнко проти України» вказав, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.
У рішенні від 31 липня 2003 року у справі «Дорани проти Ірландії» Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття «ефективний засіб» передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права.
При цьому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Салах Шейх проти Нідерландів», ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними. При вирішенні справи «Каіч та інші проти Хорватії» (рішення від 17 липня 2008 року), Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту але без його практичного застосування. Отже, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.
Таким чином, розглянувши подану заяву про забезпечення адміністративного позову, зважаючи на фактичні обставини справи, виходячи із співмірності та відповідності таких заходів позовним вимогам, суд вважає, що заява ОСОБА_1 підлягає задоволенню частково шляхом зупинення стягнення в межах спірних виконавчих проваджень.
На підставі викладеного, і керуючись статтями 151, 153, 154, 156, 229, 248, 294, 295, 297 КАС України, суд
Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити частково.
До набрання законної сили рішенням, ухваленого за результатами судового розгляду цієї адміністративної справи по суті, вжити заходи забезпечення позову шляхом зупинення стягнення з ОСОБА_1 основної винагороди приватного виконавця в сумі 124619,97 грн у межах виконавчого провадження №71166232, відкритого Приватним виконавцем виконавчого округу Чернігівської області Ковалем Віталієм Олександровичем постановою від 01.03.2023 з виконання постанови Приватного виконавця виконавчого округу Чернігівської області Приходька Юрія Михайловича від 02.12.2022 ВП №70458547.
Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Суддя Ю.О. Скалозуб