Справа № 400/2671/22
Суддя: Джабурія О.В.
Дата ухвалення: 2023-04-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 квітня 2023 р.м.ОдесаСправа № 400/2671/22
Головуючий в 1 інстанції: Птичкіна В.В.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Джабурія О.В.

суддів - Вербицької Н.В.

- Кравченка К.В.

при секретарі - Філімович І.М.

за участю:

представника апелянта Терентьєва Н.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Національної поліції в Миколаївській області на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 03 лютого 2023 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Миколаївській області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, -

ПОЗОВНІ ВИМОГИ ТА

НАСЛІДКИ ВИРІШЕННЯ ПОЗОВУ СУДОМ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Миколаївській області, в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Миколаївській області від 13.03.2022 року №440 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих працівників поліції ГУНП в Миколаївській області» в частині застосування дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції майора поліції ОСОБА_1 ;

- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Миколаївській області по особовому складу від (без дати) № (без номера) про звільнення зі служби в поліції ОСОБА_1 у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України;

- поновити ОСОБА_1 на службі в поліції на посаді начальника ВП №2 Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області з 13.03.2022 року .

Стягнути з Головного управління Національної поліції в Миколаївській області на користь ОСОБА_1 суму середнього грошового забезпечення поліцейського за період вимушеного прогулу з 13.03.2022 року по день винесення судом рішення.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 , зокрема, вказав на відсутність факту вчинення ним дисциплінарного проступку та на недотримання відповідачем положень затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2018 року №893 «Про реалізацію окремих положень Дисциплінарного статуту Національної поліції України» Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України (надалі Порядок №893). Також, на думку позивача, відповідач, при визначенні виду стягнення, не дотримався статті 19 затвердженого Законом України від 15.03.2018 року №2337-VIII Дисциплінарного статуту Національної поліції України (надалі Дисциплінарний статут).

Головне управління Національної поліції в Миколаївській області позов не визнало, зазначило у відзиві (т.1 а.с. 42-50), що вина позивача у вчиненні проступку проти інтересів служби була повністю доведена за результатами відповідного службового розслідування, що було проведено згідно з Порядком №893.

Позивач подав відповідь на відзив (т.1 а.с. 79-84), в якій, в тому числі, заперечив факт надання пояснень члену дисциплінарної комісії. ОСОБА_1 вказав, що йому не було відомо про проведення службового розслідування, а посадову особу Головного управління Національної поліції в Миколаївській області(члена дисциплінарної комісії), якій позивач, нібито, надав пояснення, він не бачив. Крім того, позивач зауважив, що факт знаходження його у нетверезому стані за кермом власного автомобіля не підтверджений належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами.

Правом подати заперечення Головне управління Національної поліції в Миколаївській області не скористалося.

ОСОБА_1 заявив про розгляд справи за його відсутності.

В судовому засіданні представник Головного управління Національної поліції в Миколаївській області просила у задоволенні позову відмовити.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 03 лютого 2023 року позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) до Головного управління Національної поліції в Миколаївській області (вул. Декабристів, 5, м. Миколаїв, 54001, ідентифікаційний код: 40108735) задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано наказ Головного управління Національної поліції в Миколаївській області від 13.03.2022 року №440 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих працівників ГУНП області» в частині притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності у виді звільнення зі служби в поліції. Визнано протиправним та скасовано наказ Головного управління Національної поліції в Миколаївській області від 13.03.2022 року №221 о/с «По особовому складу».

Поновлено ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) на службі в поліції на посаді начальника відділення поліції № 2 Вознесенського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області з 14.03.2022 року.

Стягнуто з Головного управління Національної поліції в Миколаївській області (вул. Декабристів, 5, м. Миколаїв, 54001, ідентифікаційний код: 40108735) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) середній заробіток, без утримання податків та обов`язкових зборів, за час вимушеного прогулу з 14.03.2022 року по 13.04.2022 року в сумі 21 484,55 грн. (двадцять одна тисяча чотириста вісімдесят чотири гривні 55 копійок).

Стягнуто з Головного управління Національної поліції в Миколаївській області (вул. Декабристів, 5, м. Миколаїв, 54001, ідентифікаційний код: 40108735) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) середній заробіток, без утримання податків та обов`язкових зборів, за час вимушеного прогулу з 14.04.2022 року по 03.02.2023 року в сумі 205 142,80 грн. (двісті п`ять тисяч сто сорок дві гривні 80 копійок).

У задоволенні позовних вимог у частині поновлення на посаді з 13.03.2022 року - відмовлено. У задоволенні позовних вимог у частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 13.03.2022 року - відмовлено.

Не погоджуючись з вищезазначеним судовим рішенням, Головне управління Національної поліції в Миколаївській області подало апеляційну скаргу, в якій апелянт просить скасувати рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 03 лютого 2023 року та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити у повному обсязі. Апелянт вважає рішення суду першої інстанції незаконним та таким, що підлягає скасуванню з підстав неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи та неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального права та процесуального права, а тому, на думку апелянта, є всі підстави для скасування рішення.

17 квітня 2023року (вх.№8245/23) на адресу суду апеляційної інстанції від ОСОБА_1 надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому позивач просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 03 лютого 2023 року по справі №400/2671/22 залишити без змін.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

КОЛЕГІЯ СУДДІВ ВСТАНОВИЛА

Як встановлено колегією суддів та вбачається з матеріалів справи,з 07.11.2015 року майор поліції ОСОБА_1 , згідно ч.2 ст.56 Закону України від 02.07.2015 року №580-VІІІ «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 року зі змінами та доповненнями виконував основні обов`язки поліцейського. З 08.11.2021 року позивач займає посаду начальника відділення поліції №2 Вознесенського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області(с. Доманівка).

Відповідно до вимог ч.2 ст.18 вищезазначеного Закону, поліцейський на всій території України незалежно від посади, яку він займає, місцезнаходження і часу доби виконує основні обов`язки поліцейського та, відповідно до ч.1 ст.12 цього Закону, поліція забезпечує безперервне та цілодобове виконання своїх завдань, що вказує на те, що майор поліції ОСОБА_1 цілодобово має виконувати основні обов`язки поліцейського.

13.03.2022 року до керівництва ГУНП в Миколаївській області надійшов рапорт від начальника Вознесенського РВП ГУНП в Миколаївській області підполковника поліції Пака О.В. щодо можливого порушення службової дисципліни з боку начальника відділення поліції №2 Вознесенського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області майору поліції ОСОБА_1 .

Так, в рапорті зазначено, що 13.03.2022 року близько о 02.00 год. в смт. Доманівка, Вознесенського району начальник відділення поліції №2 Вознесенського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області майор поліції ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки «TOYOTA RAV-4» під час здійснення перевірки несення служби підлеглим особовим складом, в нічний час був зупинений на блок посту територіальною обороною смт. Доманівка, де під час перевірки було встановлено факт перебування майора поліції ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння., який за даною інформацією пересувався за кермом власного автомобіля марки «TOYOTA RAV-4».

Так в подальшому, після з`ясування всіх обставин справи складена доповідна записка начальником Вознесенського РВП ГУНП в Миколаївській області підполковником поліції ОСОБА_2 за вих.№6395/59-2022 від 13.03.2022 року, в якій зазначено, що з метою перевірки викладеного факту в ході телефонної розмови з військовослужбовцями територіальної оброни було встановлено, що під час несення служби на блок посту смт. Доманівка Вознесенського району військовослужбовцями територіальної оборони ОСОБА_3 , ОСОБА_4 в нічний час було помічено легковий автомобіль, який пересувався під час дії комендантського часу. Даний автомобіль було зупинено, проте водій зупинився не одразу, а проїхав декілька десятків метрів внаслідок чого було викликано оперативну групу територіальної оборони у складі ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які одразу прибули за викликом. Вході проведення бесіди було встановлено, що за кермом вказаного автомобіля перебуває начальник відділення поліції №2 Вознесенського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області майор поліції ОСОБА_1 , який за видимих ознак перебував в стані алкогольного сп`яніння, а саме мав різкий запах алкоголю з ротової порожнини, хитку ходу, невнятну мову. Медичною установою освідуваня майора поліції Бачу В.І., щодо встановлення факту вживання алкогольних напоїв не проводилося та виїзд керівництва Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївські області на місце події був не можливий, оскільки на території Миколаївської області велися активні бойові дії.

Крім цього, вищевказаний факт 13.03.2022 року викладено на сторінці інтернет видання «Преступности-НЕТ» у статті: «В Доманевке тероборона задержала начальника полиции - говорят, что он сел пьяным за руль», що призвело до розголосу серед населення інформації негативної спрямованості стосовно якостей поліцейського (вказану публікацію також було поширено https://politiki.net.ua/v-domanevke-teroborona-zaderjala-nachalnika-mestnogo- otdeleniia-policii-govoria t-ch to-on-sel-pianym -za -гуі/таhttps://shipovnik.ua/novosti/87639) та, таким чином, набуло суспільного резонансу, викликало обурення населення, чим було підірвано авторитет, престиж та довіру з боку населення до Національної поліції в цілому.

Саме відео даної події опубліковано на каналі ПН TV digest h ttps://www.youtube.com/watch?v= wjqakcQo02Bc (9 748 переглядів 13 березня 2022 року) та міститься у відкритому доступі і по теперішній час.

13.03.2022 року, з посиланням на Рапорт, начальник Головного управління Національної поліції в Миколаївській області видав наказ №439 «Про призначення службового розслідування, утворення дисциплінарної комісії». Згідно з цим наказом (а.с.. 54), дисциплінарна комісія у складі заступника начальника Головного управління Національної поліції в Миколаївській області начальника ВП УГІ Головного управління Національної поліції в Миколаївській області майора поліції ОСОБА_8 (голова комісії), старшого інспектора з ОД ВСР УГІ Головного управління Національної поліції в Миколаївській області майора поліції Нуянзіна С.С. і старшого інспектора ВП УГІ Головного управління Національної поліції в Миколаївській області капітана поліції ОСОБА_9 (члени комісії) мала у строки, встановлені статтею 16 Дисциплінарного статуту, провести службове розслідування за фактом можливих порушень службової дисципліни начальником ВП № 2 Вознесенського РУП ГУНП майором поліції ОСОБА_1

13.03.2022 року члени дисциплінарної комісії склали «Висновок службового розслідування за фактом можливого порушення службової дисципліни з боку окремого працівника поліції ВП №2 Вознесенського РУП ГУНП» (т.1 а.с. 70-74), який в той же день (13.03.2022 року) був затверджений начальником Головного управління Національної поліції в Миколаївській області.

З Висновка службового розслідування вбачається, що майором поліції ОСОБА_1 вчинений дисциплінарний проступок, який виразився в порушенні ним вимог статей 1, 3 Дисциплінарного статуту щодо обов`язку дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги працівника поліції, статутів і наказів начальників, сприяти їм у зміцненні службової дисципліни, забезпечення законності, дотримання норм службової етики, статутного порядку, стійко переносити всі труднощі та обмеження, утримуватись від дій, які підривають авторитет Національної поліції, заборони перебування на службі в стані алкогольного сп`яніння, статей 18, 64 Закону України «Про Національну поліцію», щодо обов`язку неухильно дотримуватися положень, нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, професійно виконувати свої службові обов`язки, вимог п. 5 розділу І п. 2 розділу ІІ Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 року №1179 щодо здійснення своєї діяльності відповідно до основоположних принципів, які закріплені в Конституції України, Законі України «Про Національну поліцію, контролювати свою поведінку, неухильно дотримуватись обмежень, пов`язаних зі службою в Національній поліції України, забороні перебування на службі в нетверезому стані, вимог наказу НП України від 23.09.2016 року №920 «Про заходи щодо укріплення службової дисципліни в органах та підрозділах Національної поліції України», вимог п.1.17 наказу ГУНП від 28.08.2021 року №1300 «Про заходи щодо зміцнення службової дисципліни, попередження надзвичайних подій за участю поліцейських ГУНП в Миколаївській області», посадових інструкцій, що призвело до надзвичайної події за участю працівника поліції та, у подальшому, призвело до висвітлення події в ЗМІ, що компрометує авторитет поліції як правоохоронного органу, викликає в населення неповагу до поліції, знижує авторитет та довіру до Національної поліції в цілому …».

Виходячи з тексту Висновку, надзвичайною подією комісія визнала те, що «… у Рапорті зазначено, що 13.03.2022 року близько 02:00 на блок-посту (смт. Доманівка, Вознесенський район, Миколаївська область) громадянами, які у військовий час залучено до територіальної оборони смт. Доманівка (далі ТрО смт. Доманівка), зупинено автомобіль під керуванням майора поліції ОСОБА_1 , який перебував з ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з ротової порожнини, млява мова, тремтіння пальців рук, неадекватна поведінка). Також у рапорті зазначено, що розмову між ТрО смт. Доманівка та майором поліції ОСОБА_1 зафіксовано на відео, яке, в подальшому, 13.03.2022 року викладено на сторінці інтернет-видання «Преступности.НЕТ» у статті: «В Доманевке тероборона задержала начальника полиции говорят, что он сел пьяным за руль» …».

В ході проведення службового розслідування опитані військовослужбовці територіальної оброни ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які підтвердили у повному обсязі вищевказані обставини події.

Дисциплінарна комісія визнала підтвердженими відомості, які стали підставою для проведення службового розслідування, та, серед іншого, запропонувала застосувати до ОСОБА_1 дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції.

13.03.2022 року начальник Головного управління Національної поліції в Миколаївській області видав наказ №440 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих працівників ГУНП області» (надалі Наказ №440), пунктом 1 якого позивача було звільнено зі служби в поліції. У Наказі №440 зазначено, що дисциплінарний проступок позивача полягає у порушенні вимог статті 1 Дисциплінарного статуту, статей 18, 64 Закону України від 02.07.2015 року №580-VIII «Про Національну поліцію» (надалі Закон №580), наказу Національної поліції України від 23.09.2016 року №920 «Про заходи щодо укріплення службової дисципліни в органах та підрозділах Національної поліції України», п.1.17 наказу Головного управління Національної поліції в Миколаївській області від 28.08.2021 року №1300 «Про заходи щодо зміцнення службової дисципліни, попередження надзвичайних подій за участю поліцейських ГУНП в Миколаївській області» посадових інструкцій, ігноруванні вимог п.2 розділу ІІ Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 року №1179.

Згідно з Наказом №440, за результатами проведеного службового розслідування встановлено, що майор поліції ОСОБА_1 під час несення служби перебував у нетверезому стані та за кермом власного автомобіля, прибув для перевірки несення служби підлеглих до блокпосту територіальної оборони «смт. Доманівка». Вказаний факт неналежної та негідної для офіцера поліції поведінки було виявлено та зафіксовано на відео співробітниками територіальної оборони вказаного блокпосту, яке було розповсюджено серед громадян за допомогою різних месенджерів та опубліковано в критичних публікаціях ЗМІ, внаслідок чого вказана подія набула суспільного резонансу, негативно вплинула на формування громадської думки щодо стану правопорядку та діяльності Національної поліції в умовах воєнного стану …».

13.03.2022 року начальник Головного управління Національної поліції в Миколаївській області видав наказ №221 о/с «По особовому складу» (надалі Наказ №221), яким, з посиланням на Наказ №440, звільнив ОСОБА_1 зі служби в поліції на підставі пункту 6 частини першої статті 77 Закону №580 у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Не погоджуючись з вищезазначеними наказами Головного управління Національної поліції в Миколаївській області від 13.03.2022 року №440 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих працівників ГУНП області» в частині притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності у виді звільнення зі служби в поліції та від 13.03.2022 року №221 о/с «По особовому складу», вважаючи їх протиправними, позивач звернувся до суду із зазначеним позовом.

ЗАСТОСУВАННЯ НОРМ ПРАВА

Вимогами ч.1 ст.2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до вимог ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Керуючись положеннями вищевказаних законів, Кодексом та контекстом Конституції України можна зробити висновок, що однією з найважливіших тенденцій розвитку сучасного законодавства України є розширення сфери судового захисту, в тому числі судового контролю за правомірністю і обґрунтованістю рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до вимог ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, колегія суддів зазначає та враховує наступне.

Відповідно до вимог ст.1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 року №2337-VIII, службова дисципліна - це дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Службова дисципліна ґрунтується на створенні необхідних організаційних та соціально-економічних умов для чесного, неупередженого і гідного виконання обов`язків поліцейського, повазі до честі і гідності поліцейського, вихованні сумлінного ставлення до виконання обов`язків поліцейського шляхом зваженого застосування методів переконання, заохочення та примусу.

Службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених ст.18 Закону України «Про Національну поліцію», зобов`язує поліцейського бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України, знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки, поважати права, честь і гідність людини, надавати допомогу та запобігати вчиненню правопорушень, безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону, вживати заходів до негайного усунення причин та умов, що ускладнюють виконання обов`язків поліцейського, та негайно інформувати про це безпосереднього керівника, утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України.

Поняття «службова дисципліна» включає у себе не лише обов`язок особи належним чином виконувати свої службові обов`язки, а і обов`язок дотримуватися положень чинного законодавства України та Присяги працівника поліції.

Дисциплінарним проступком, відповідно до статті 12 Дисциплінарного статуту, є протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Згідно з частинами першою та другою статті 13 Дисциплінарного статуту, дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.

Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони.

Відповідно до статті 14 Дисциплінарного статуту, службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського.

Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків.

Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.

Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Службове розслідування проводиться на засадах неупередженості та рівності всіх поліцейських перед законом незалежно від займаної посади, спеціального звання, наявних у них державних нагород та заслуг перед державою.

Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України встановлюється Міністерством внутрішніх справ України. Таким порядком є Порядок №893.

Згідно з частиною п`ятнадцятою статті 15 Дисциплінарного статуту, за результатами проведеного службового розслідування дисциплінарна комісія приймає рішення у формі висновку.

У разі встановлення вини поліцейського за результатами проведеного службового розслідування видається письмовий наказ про застосування до поліцейського одного з видів дисциплінарного стягнення, передбаченого статтею 13 цього Статуту, зміст якого оголошується особовому складу органу поліції.

Під час визначення виду стягнення керівник враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

Відповідно до вимог ст.59 Закону України «Про Національну поліцію», служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень.

Наказом Міністерства внутрішніх справ від 09.11.2016 року №1179 затверджено Правила етичної поведінки поліцейських (далі - Правила), які є узагальненим зібранням професійно-етичних вимог щодо правил поведінки поліцейських та спрямовані на забезпечення служіння поліції суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку на засадах етики та загальнолюдських цінностей.

Відповідно до вимог п.1 Розділу І Правил встановлено, що вони поширюються на всіх поліцейських, які проходять службу в Національній поліції України (далі - поліція). Дотримання вимог цих Правил є обов`язком для кожного поліцейського незалежно від займаної посади, спеціального звання та місцеперебування.

Серед іншого в Розділі II Правил встановлено, що під час виконання службових обов`язків поліцейський повинен: неухильно дотримуватися положень Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки, діяти лише на підставі, у межах повноважень та в спосіб, що визначені Конституцією, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, міжнародними договорами України, а також цими Правилами.

Дотримання вищезазначених вимог Закону України «Про Національну поліцію» та Правил етичної поведінки поліцейських є обов`язком кожного поліцейського незалежно від того, перебуває він під час виконання службових обов`язків чи у позаслужбовий час, що пов`язане з особливостями проходження служби в Національній поліції.

Положення ст.ст.8, 18 Закону України «Про Національну поліцію» та Правил етичної поведінки поліцейських покладають на поліцейського обов`язок бути прикладом у дотриманні законності, службової дисципліни, бездоганному виконанні вимог Присяги працівника поліції, статутів, наказів, норм моралі, етичної поведінки поліцейських.

Частиною 4 ст.8 Закону України «Про Національну поліції» встановлено, що під час дії воєнного стану поліція діє згідно із призначенням та специфікою діяльності з урахуванням тих обмежень прав і свобод громадян, а також прав і законних інтересів юридичних осіб, що визначаються відповідно до Конституції України та Закону України «Про правовий режим воєнного стану».

ОБҐРУНТУВАННЯ ДОВОДІВ СТОРІН

Вирішуючи справу та задовольняючи позов частково, суд першої інстанції виходив з того, що дисциплінарна комісія не одержала пояснень ОСОБА_1 і пояснень його керівника; зміст Рапорту суперечить змісту пояснень ОСОБА_5 і ОСОБА_6 ; Висновок службового розслідування містить недостовірну інформацію щодо змісту Рапорту; інформація у Висновку щодо часу вчинення дисциплінарного проступку не підтверджена поясненнями ОСОБА_5 і ОСОБА_6 ; службова характеристика містить недостовірну інформацію щодо проходження служби позивачем; довідка від 23.03.2022 року не могла бути використана під час службового розслідування, що було завершено 13.03.2022 року.

Крім того, суд першої інстанції зауважив, що керування транспортними засобами особами, які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, є адміністративним правопорушенням, відповідальність за яке встановлена статтею 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Також, судом першої інстанції зазначено, що у Висновку службового розслідування відсутні посилання на те, що відеозапис був визначений дисциплінарною комісією в якості матеріалу, що підтверджує факт вчинення позивачем дисциплінарного проступку; відповідач не надав пояснень щодо того, хто, коли і кому (з посадових осіб Управління) надав відеозапис; на запису відсутня інформація щодо того, хто, коли і де його зробив; на запису відсутня інформація щодо присутніх осіб (в тому числі позивача); запис не підтверджує того, що позивач (якщо припустити, що він був присутнім) має ті ознаки алкогольного сп`яніння, про які вказано в поясненнях ОСОБА_5 і ОСОБА_6 ; запис не підтверджує того, що позивач (якщо припустити, що він був присутнім) керував автомобілем у той час та у тому місці, що зазначені у поясненнях ОСОБА_5 і ОСОБА_6 ; запис не підтверджує «неадекватної поведінки» ОСОБА_1 , проте певною мірою підтверджує викладену у поясненнях позивача інформацію про некоректну поведінку осіб, які зупинили автомобіль позивача; запис, на думку суду першої інстанції, не є допустимим доказом вчинення позивачем дисциплінарного проступку перебування в нетверезому стані за кермом власного автомобіля (як зазначено у Наказі № 440).

На підставі наведеного суд першої інстанції встановив, що відповідач не довів належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами факт перебування ОСОБА_1 в нетверезому стані за кермом власного автомобіля.

З огляду на недоведеність факту перебування ОСОБА_1 в нетверезому стані за кермом власного автомобіля, суд першої інстанції не оцінював правильність юридичної кваліфікації відповідачем дій позивача.

Те, що всі події (вчинення, за твердженнями відповідача, позивачем дисциплінарного проступку; видання наказу про призначення службового розслідування; проведення службового розслідування, в ході якого член дисциплінарної комісії відібрав пояснення у ОСОБА_5 і ОСОБА_6 у с. Доманівка; оформлення у м. Миколаєві висновку службового розслідування; затвердження висновку службового розслідування; видання Наказу №440) мали місце в один день 13.03.2022 року, дало суду першої інстанції підстави для сумнівів в тому, що службове розслідування передувало застосуванню дисциплінарного стягнення.

За таких обставин суд першої інстанції визнав безпідставними доводи Головного управління Національної поліції в Миколаївській області про правомірність Наказу №440.

Наказ №221, підставою для видання якого став Наказ №440, також, на думку суду першої інстанції підлягає визнанню протиправним та скасуванню, а позивач, відповідно до частини першої статті 235 Кодексу законів про працю України, має бути поновлений на посаді.

Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до вимог статті 11 Дисциплінарного статуту за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом. За вчинення адміністративних правопорушень поліцейські несуть дисциплінарну відповідальність відповідно до цього Статуту, крім випадків, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення. Поліцейських, яких в установленому порядку притягнуто до адміністративної, кримінальної або цивільно-правової відповідальності, одночасно може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності згідно з цим Статутом.

Відповідно до вимог статті 19 Закону України «Про Національну поліцію» встановлено, що уразі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну та дисциплінарну відповідальність. З цього вбачається, що адміністративна та дисциплінарна відповідальність це різні види відповідальності, які мають окремі склади правопорушення.

Колегія суддів наголошує, що висновок суду першої інстанції про те, що позивача не було притягнуто до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене частиною 1 статті 130 КУпАП - не спростовує наявність в його діях дисциплінарного проступку.

Так, Верховний Суд неодноразово у своїх постановах висловлював правову позицію, що відсутність кримінального або адміністративного притягнення до відповідальності позивача не спростовує наявності в його діях дисциплінарного проступку, за який, в порядку Дисциплінарного статуту, відповідач має право застосувати такий вид дисциплінарного стягнення як звільнення з органів Національної поліції.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постановах від 25 червня 2020 року у справі №2240/2329/18, від 29 жовтня 2018 року у справі №826/17433/16, від 03 квітня 2019 року у справі №816/1218/16, від 20 березня 2019 року у справі №804/676/18, від 07 серпня 2019 року у справі №540/2057/18, від 16 серпня 2019 року у справі №804/2146/18, від 22 листопада 2019 року у справі №826/6107/18, від 22 січня 2020 року у справі №160/1750/19, від 25 червня 2020 року у справі № 2240/2329/18 та інших.

Крім цього, слід зазначити, що Верховний Суд у постанові від 02 жовтня 2019 року у справі №804/4096/17 зазначав, що притягнення до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, або кримінального правопорушення (пункт 10 частини першої статті 77 Закону №580-VІІІ), є окремими підставами для звільнення зі служби в поліції та припинення служби в поліції, не пов`язаними із притягненням особи до дисциплінарної відповідальності (пункт 6 частини першої статті 77 Закону №580-VІІІ). Акцентуючи цим увагу на тому, що Закон №580-VІІІвиокремлює зазначені підстави для звільнення зі служби в поліції, Верховний Суд у даній постанові мав на меті звернути увагу, що вчинення поліцейським діяння, за яке передбачено одночасно різні види юридичної відповідальності, зокрема дисциплінарної, кримінальної та/або адміністративної, не у всіх випадках ставить їх у залежність одне від одного.

Тобто, колегія суддів зазначає, що відсутність факту притягнення поліцейського до адміністративної відповідальності не спростовує наявності в його діях дисциплінарного проступку, за який уповноважена особа у порядку Дисциплінарного статуту має право застосувати такий вид дисциплінарного стягнення як звільнення зі служби в поліції.

Верховним Судом у постанові від 21.01.2021 року у справі №826/4681/18 зроблено висновок про те, що поліцейського, стосовно якого проводиться службове розслідування, наділено безумовним правом брати участь у службовому розслідуванні, у тому числі давати усні чи письмові пояснення, робити заяви, в установленому порядку подавати документи, які мають значення для проведення службового розслідування, або відмовитись від вчинення таких дій. Таке право забезпечено забороною затверджувати висновок службового розслідування без отримання від особи письмового пояснення або за відсутності акта про її відмову в наданні письмового пояснення.

Так, під час службового розслідування опитано майора поліції ОСОБА_1 , який категорично заперечив вживання будь-яких алкогольних напоїв. Зазначенні пояснення, які відібрані у позивача під час службового розслідування відображені у висновку службового розслідування, які враховані дисциплінарною комісією та взято до уваги.

Стосовно доводів позивача, що він був позбавлений своїх прав та обмежений в реалізації права на захист, колегія суддів зазначає наступне.

Європейський суд з прав людини в п.28 «Максименко проти України», обґрунтував, необхідність забезпечення юридичної допомоги у випадку, коли інтереси правосуддя вимагають, щоб цій особі була надана така допомога. Інтереси правосуддя вимагають забезпечення обов`язкового представництва у випадку, коли йдеться про позбавлення особи свободи. Види дисциплінарних стягнень не передбачають застосування адміністративного арешту. Отже, відсутність захисника при проведені службового розслідуванні не суперечить інтересам правосуддя, оскільки ОСОБА_1 реалізував право на оскарження наказу про звільнення, відтак, подальший захист прав і свобод може буди забезпечено в суді приоскаржені дій та рішень суб`єкта владних повноважень. При цьому, законом не визнана обов`язкова участь адвоката у випадку під час проведення службового розслідування, а позивач не був позбавлений права скористатися правовою допомогою засобами телефонного зв`язку.

Як вже зазначалось вище, суд першої інстанції зазначив, що всі події (вчинення, за твердженнями відповідача, позивачем дисциплінарного проступку; видання наказу про призначення службового розслідування; проведення службового розслідування, в ході якого член дисциплінарної комісії відібрав пояснення у ОСОБА_5 і ОСОБА_6 у с.Доманівка; оформлення у м. Миколаєві висновку службового розслідування; затвердження висновку службового розслідування; видання Наказу №440) мали місце в один день - 13.03.2022 року, що дало суду першої інстанції підстави для сумнівів в тому, що службове розслідування передувало застосуванню дисциплінарного стягнення.

Однак, колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції не врахував, що відповідно до вимог ст.16 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.08.2018 року №2337-VІІІ службове розслідування проводиться та має бути завершено не пізніше одного місяця з дня його призначення керівником, тобто, в свою чергу, встановлює граничні строки проведення службового розслідування та не забороняє проведення службового розслідування в більш короткі строки, особливо в умовах воєнного стану.

Стосовно прийняття рішення за результатами службового розслідування, колегія суддів зазначає наступне.

13.03.2022 року ГУНП в Миколаївській області видано наказ №440 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих працівників ГУНП області», яким до позивача за вчинення дисциплінарного проступку, притягнуто до дисциплінарної відповідальності у виді звільнення зі служби в поліції.

Колегія суддів також зауважує, що 24 лютого 2022 року розпочата військова агресія російської федерації проти України. Указом Президента України №64/2022 введено воєнний стан в Україні та станом на 13.03.2022 року на території м. Миколаєва та Миколаївської області велися активні бойові дії, тому вказані факти неналежної та негідної для офіцера поліції поведінки було виявлено та зафіксовано на відео співробітниками територіальної оборони вказаного блокпосту, яке було розповсюджено серед громадян за допомогою різних месенджерів та опубліковано в критичних публікаціях ЗМІ, внаслідок чого вказана подія набула суспільного резонансу, негативно вплинула на формування громадської думки щодо стану правопорядку та діяльності Національної поліції в умовах воєнного стану.

Вимоги Закону України «Про національну поліцію» визначають, що рівень довіри населення до поліції є основним критерієм оцінки ефективності діяльності органів і підрозділів поліції, підрив якого є неприпустимим особливо в умовах становлення поліції України та створення позитивного іміджу новоутвореного органу.

Отже, в цьому випадку майор поліції ОСОБА_1 вчинив діяння несумісне з його посадою, оскільки скоїв проступок проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов`язкам, підриває довіру до нього як до носія влади та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов`язків та підлягає звільненню зі служби в поліції за п.6 ч.1 ст.77 Закону України «Про Національну поліцію України». Наведений висновок підтверджується змістом відеофайла, як колегія суддів оглянула та проаналізувала.

На підставі вказаного висновку службового розслідування ГУНП в Миколаївській області з врахуванням тяжкості скоєного проступку було прийнято рішення про звільнення позивача зі служби поліції на підставі п.6 ч.1 ст.77 Закону України «Про Національну поліцію» та видано оперативний наказ ГУНП в Миколаївській області №440 від 13.03.2022 року, яким вирішено питання про притягнення до дисциплінарної відповідальності та накласти стягнення у вигляді звільнення з поліції.

Колегія суддів зазначає, що звільнення позивача з поліції відбулось саме у зв`язку з порушенням позивачем службової дисципліни, що підтверджено результатами службового розслідування. При цьому, проведення такого розслідування та встановлення обставин фактичної дійсності законодавцем віднесено до компетенції відповідача.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що накладене на позивача дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції повністю відповідає тяжкості вчинених ним у сукупності проступків, обставинам, за яких їх скоєно, та співмірно із заподіяною ним шкодою суспільним інтересам, у зв`язку з чим застосування до позивача дисциплінарного стягнення у виді звільнення зі служби є законним, правомірним та обґрунтованим, пропорційним та за даних обставин справедливим, оскільки позивач вчинив дії, які є несумісними з проходженням служби в поліції та суперечать змісту присяги працівника Національної поліції України, Правил етичної поведінки поліцейських, проігнорував вимоги Дисциплінарного статуту та Закону№580-VІІІ.

Застосування дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби є крайнім заходом дисциплінарного впливу, проте його застосування здійснюється на розсуд уповноваженої особи з урахуванням певних обставин та не потребує наведення неможливості застосування інших видів дисциплінарних стягнень.

Аналогічні висновки зроблено Верховним Судом, викладені в постановах від 07.02.2020 року у справі №260/1118/18, від 08.08.2019 року у справі №804/3447/17, від29.05.2018 року у справі №800/508/17, від 02.10.2019 року у справі №804/4096/17.

Верховний Суд в постанові від 02.10.2018 року у справі №815/4463/17 зазначив, що в основі поведінки працівника поліції закладені етичні, правові та службово- дисциплінарні норми поведінки, порушення яких утворює факт порушення Присяги. Під порушенням Присяги працівника поліції слід розуміти скоєння працівником поліції проступку (вчинку) проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов`язкам, підриває довіру до нього як носія влади, що призводить до приниження авторитету поліції та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов`язків.

З урахуванням вищевикладеного, службове розслідування, що передувало видачі оскаржуваного наказу №440 від 13.03.2022 року «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих працівників ГУНП області» проведено об`єктивно, без порушень засад неупередженості та рівності всіх поліцейських перед законом, з урахуванням не тільки норм чинного законодавства та у межах компетенції, а і з врахуванням реального військового стану в Державі.

Таким чином, на підставі наведеного, колегія суддів вважає, що позовні вимоги в частині скасування наказу Головного управління Національної поліції в Миколаївській області від 13.03.2022 року №440 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих працівників поліції ГУНП в Миколаївській області» в частині притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності у виді звільнення зі служби в поліції та позовні вимоги в частині скасування наказу Головного управління Національної поліції в Миколаївській області від 13.03.2022 року №221 о/с «По особовому складу» задоволенню не підлягають.

Позовні вимоги щодо поновлення позивача на службі в поліції на посаді начальника відділення поліції №2 Вознесенського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області з 14.03.2022 року та стягнення з Головного управління Національної поліції в Миколаївській області на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу - є похідними від первісних вимог, та також задоволенню не підлягають.

Відповідно до вимог ч.2 ст.6 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Судом апеляційної інстанції враховується, що згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Згідно з вимогами ст.242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до приписів ст.317 КАС України підставою для скасування судового рішення та ухвалення нового рішення є неправильне застосування норм матеріального права. Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Керуючись ст.ст. 308; 310; 315; 317; 321; 322; 325 КАС України, суд апеляційної інстанції,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Миколаївській області задовольнити, рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 03 лютого 2023 року скасувати, ухвалити у справі 400/2671/22 нову постанову, якою відмовити у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 .

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення з підстав, передбачених статтею 328 КАС України.

Повний текст судового рішення виготовлений 04.05.2023 року.

Головуючий суддя Джабурія О.В.
Судді Вербицька Н. В. Кравченко К.В.