Справа № 640/20953/20
Суддя: Желтобрюх І.Л.
Дата ухвалення: 2023-05-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

02 травня 2023 року

м. Київ

справа №640/20953/20

адміністративне провадження № К/990/1186/23

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Желтобрюх І.Л., суддів - Білоуса О.В., Блажівської Н.Є.,

перевіривши касаційну скаргу Головного управління ДПС у м. Києві, як відокремленого підрозділу ДПС України на ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 9 грудня 2022 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЗЕРНОВА ГРУПА КИЇВ» до Головного управління ДПС у м. Києві, як відокремленого підрозділу ДПС, Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, -

УСТАНОВИВ:

Ухвалою Верховного Суду від 30 січня 2023 року зазначену касаційну скаргу залишено без руху. Виявлені недоліки скаржнику запропоновано усунути шляхом надання документа про сплату судового збору. Встановлено строк для усунення зазначених недоліків протягом десяти днів з моменту отримання даної ухвали.

Ухвалою Верховного Суду від 16 березня 2023 року було відмовлено у задоволенні клопотання Головного управління Державної податкової служби у м. Києві, як відокремленого підрозділу ДПС України про відстрочення сплати судового збору за подання касаційної скарги у справі № 640/20953/20 та продовжено процесуальний строк виконання вищезгаданої ухвали суду про залишення касаційної скарги без руху терміном десять днів з моменту отримання зазначеної ухвали.

Ухвалою Верховного Суду від 30 березня 2023 року було задоволено клопотання Головного управління ДПС у м. Києві, як відокремленого підрозділу ДПС про продовження процесуального строку на усунення недоліків касаційної скарги. Повторно продовжено процесуальний строк виконання вищезгаданої ухвали суду про залишення касаційної скарги без руху терміном на десять днів з моменту отримання зазначеної ухвали.

На виконання вимог ухвали Верховного Суду про залишення касаційної скарги без руху скаржником втретє надіслано заяву про продовження строку на усунення недоліків.

В обґрунтування заяви відповідач посилається на об`єктивну неможливість здійснення сплати судового збору у встановлений в ухвалі строк, що зумовлено, як вказує скаржник, відсутністю коштів на розрахункових рахунках податкового органу. Однак, зауважує, що ним вчиняються певні дії.

Надаючи оцінку доводам викладеним у заяві скаржника, Верховний Суд зазначає наступне.

Порядок поновлення та продовження процесуальних строків врегульовано статтею 121 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Відповідно до частини другої статті 121 КАС України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Продовженням строку є надання нового строку на вчинення процесуальної дії, яка не була з поважної причини вчинена у заздалегідь встановлений судом строк.

Відповідно до частини третьої статті 2 цього КАС України одним із принципів адміністративного судочинства є рівність усіх учасників адміністративного процесу перед законом і судом.

Частина друга статті 44 КАС України покладає на учасників справи обов`язок добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 19.06.2001 у справі "Креуз проти Польщі" "право на суд" не є абсолютним, воно може обмежуватися державою різноманітними засобами, в тому числі фінансовими.

Головне управління ДПС у м. Києві є державним органом. Фінансування витрат на оплату судового збору для державних органів із державного бюджету передбачено за кодом економічної класифікації 2800 "Інші поточні платежі", розмір яких щорічно затверджується відповідним кошторисом.

Після прийняття Закону про Державний бюджет України на поточний бюджетний період до затвердження в установлений законодавством термін бюджетного розпису на поточний рік в обов`язковому порядку складається тимчасовий розпис бюджету на відповідний період. Бюджетні установи складають на цей період тимчасові індивідуальні кошториси (з довідками про зміни до них у разі їх внесення).

У пункті 45 Порядку складання, розгляду, затвердження та основних вимог до виконання кошторисів бюджетних установ (далі - Порядок), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2002 № 228, зазначено, що під час складання на наступний рік розписів відповідних бюджетів, кошторисів, планів асигнувань загального фонду бюджету, планів надання кредитів із загального фонду бюджету та планів спеціального фонду, планів використання бюджетних коштів (крім планів використання бюджетних коштів одержувачів) і помісячних планів використання бюджетних коштів враховуються обсяги здійснених видатків і наданих кредитів з бюджету згідно з тимчасовими розписами відповідних бюджетів та тимчасовими кошторисами, тимчасовими планами використання бюджетних коштів і тимчасовими помісячними планами використання бюджетних коштів.

З урахуванням наведеного та беручи до уваги, що особа, яка утримується за рахунок державного бюджету, має право в межах бюджетних асигнувань здійснити розподіл коштів з метою забезпечення сплати судового збору, суд вважає, що обставини, пов`язані з фінансуванням установ чи організацій з державного бюджету, відсутністю в ньому коштів, призначених для сплати судового збору тощо, не є поважною причиною для продовження строку, встановленого судом та зважаючи на відсутність об`єктивної інформації щодо терміну, протягом якого скаржник матиме можливість сплатити судовий збір, суд дійшов висновку про відсутність підстав для продовження строку усунення недоліків.

За вказаних обставин, Верховний Суд вважає, що у скаржника було достатньо часу для сплати судового збору за подання касаційної скарги у даній справі та надання платіжного документа про таку сплату. Зловживання процесуальними правами не допускається.

Таким чином, клопотання скаржника про продовження процесуального строку, встановленого судом, не підлягає задоволенню.

Принагідно, суд зазначає, що сплата судового збору не може вважатися перешкодою в доступі до правосуддя, оскільки право на апеляційний перегляд судових рішень кореспондується з обов`язком дотримуватися процесуального законодавства щодо порядку, строків і умов реалізації цього права. Такі процесуальні обов`язки для всіх учасників судового процесу є однаковими, що забезпечує принцип рівності сторін.

Враховуючи вищевикладене, клопотання скаржника про продовження строку на усунення недоліків касаційної скарги у цій справі задоволенню не підлягає.

За приписами частини другої статті 332 КАС України до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 330 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Враховуючи, що скаржник не усунув недоліків касаційної скарги, зокрема, не сплатив судовий збір, вона підлягає поверненню.

Керуючись статтями 169, 248, 332 Кодексу адміністративного судочинства України

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання Головного управління ДПС у м. Києві, як відокремленого підрозділу ДПС України про продовження строку на усунення недоліків у справі № 640/20953/20 відмовити.

Касаційну скаргу Головного управління ДПС у м. Києві, як відокремленого підрозділу ДПС України на ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 9 грудня 2022 року у справі № 640/20953/20 - повернути скаржнику.

Копію ухвали про повернення касаційної скарги надіслати учасникам справи. Скаржнику надіслати копію ухвали про повернення касаційної скарги разом з касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами.

Роз`яснити, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, встановленому законом.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач І.Л. Желтобрюх

Судді О. В. Білоус

Н. Є. Блажівська