Справа № 580/4333/22
Суддя: Файдюк Віталій Васильович
Дата ухвалення: 2023-05-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 580/4333/22 Суддя (судді) першої інстанції: Петро ПАЛАМАР
УХВАЛА

03 травня 2023 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Суддя-доповідач: Файдюк В.В.

суддів: Мєзєнцева Є.І.

Собківа Я.М.

При секретарі: Шепель О.О.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 17 листопада 2022 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Черкаського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (відповідач, ГУ ПФУ в Черкаській області), в якому просив:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області щодо виплати позивачу пенсії з 01 березня 2022 року, яка обмежена максимальним розміром в 10 прожиткових мінімумів, встановлених для осіб, які втратили працездатність;

- зобов`язати відповідача здійснювати з 01 березня 2022 року виплату пенсії без обмеження максимальним розміром в 10 прожиткових мінімумів, встановлених для осіб, які втратили працездатність та виплатити різницю між фактично отриманою та належною до сплати сумою пенсії.

Вимоги адміністративного позову обґрунтовано тим, позивач перебуває на обліку в ГУ ПФУ у Черкаській області та отримує пенсію за вислугу років на підставі Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 28 січня 2022 року у справі №580/11575/21, зокрема, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії без обмеження її максимального розміру, починаючи з 01 квітня 2019 року з урахуванням раніше проведених виплат. Відповідачем було проведено перерахунок пенсії позивача з 01 березня 2022 року - індексацію основного розміру пенсії, за результатом якого визначено підсумковий розмір пенсії 25 946, 34 грн. Проте, відповідач зменшив (занизив) розмір пенсії до 22 714,99 грн., застосувавши максимальний розмір пенсії 22714,99 грн.

Підставою звернення позивача до суду з даним адміністративним позовом є невиплата йому з 01 березня 2022 року щомісячної пенсії у перерахованому з індексацією підсумковому розмірі, визначеному перерахунком з 01 березня 2022 року. Крім цього, відповідач занизив розмір виплачуваної пенсії від розміру перерахованої та зафіксував незмінним розмір пенсії 22 714,99 грн, застосувавши обмеження, що призвело до звуження змісту та обсягу існуючих прав і законних інтересів позивача на належне пенсійне забезпечення.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 17 листопада 2022 року у задоволенні даного адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись з зазначеним рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції, як таке, що ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права та прийняти нову постанову, якою позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовано тим, що рішенням Конституційного Суду України від 20 грудня 2016 року №7-рп/2016 встановлено, що правова норма щодо обмеження максимальний розміром пенсій особам, яким право на пенсійне забезпечення встановлене Законом №2262, не відповідає статті 17 Конституції України, положення частини 7 статті 43 Закону № 2262-ХП визнано неконституційними, з 20 грудня 2016.

Проте, судом не враховані висновки Конституційного Суду України по справі №7-рп/2016, оскільки, відмовляючи в задоволенні позову, суд визнав правомірним застосування відповідачем нечинних норм матеріального права, які не підлягають до застосування з 20 грудня 2016 року.

Починаючи з 20 грудня 2016 року до моменту ухвалення цього рішення суду інших змін до частини 7 статті 43 Закону № 2262-ХЇЇ не вносилося.

Отже, незважаючи на наявність у постанові Кабінету Міністрів України від 16 лютого 2022 року №118 фрази «у межах максимального розміру пенсії, визначеного законом», ці положення не відповідають правовим актам вищої юридичної сили.

Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду 07 березня 2023 року по вказаній справі було відкрите апеляційне провадження та призначено справу до апеляційного розгляду.

24 квітня 2023 року позивач подав до суду заяву про відмову від позову, яка обґрунтована тим, що на даний час встановлено судовий контроль за виконанням рішення Черкаського окружного адміністративного суду в справі №580/11575/21, яким зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії без обмеження її максимального розміру починаючи з 01 квітня 2019 року з урахуванням раніше проведених виплат.

Так, 26 січня 2023 року набрала законної сили окрема ухвала щодо відповідача, згідно якої з матеріалів справи судом встановлено, що на виконання рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 28 січня 2022 року у справі № 580/11575/21 здійснено перерахунок пенсії позивача: з 01 квітня 2019 року - 22714,99 грн., з 01 грудня 2019 року - 22750, 24 грн, з 01 липня 2020 року - 22768,74 грн, з 01 грудня 2020 року - 22782,99 грн, з 01 липня 2021 року - 22804,24 грн, із 01 грудня 2021 року - 22824,24 грн, з 01 березня 2022 року - 25946,34 грн., з 01 липня 2022 року - 25969,59 грн.

Враховуючи вищевикладені обставини, суд дійшов висновку, що відповідач протиправно виплачує позивачу пенсію без обмеження її максимальним розміром саме у фіксованій сумі 22714,99 грн, визначеному на день перерахунку - 01 квітня 2019 року.

Розглянувши вказану заяву, колегія суддів виходить з наступного.

Згідно ч. 1 статті 47 КАС України, крім прав та обов`язків, визначених у статті 44 цього Кодексу, позивач має право на будь-якій стадії судового процесу відмовитися від позову.

Суд не приймає відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем і не визнає умов примирення сторін, якщо ці дії суперечать закону або порушують чиї-небудь права, свободи чи інтереси (ч.6 статті 47 КАС України).

Відповідно до статті 189 КАС України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

До ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення.

Про прийняття відмови від позову суд постановляє ухвалу, якою закриває провадження у справі. У разі часткової відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу, якою закриває провадження у справі щодо частини позовних вимог.

При цьому, згідно вимог ч. 5 зазначеної статті суд зобов`язаний встановити, чи не суперечать такі дії позивача вимогам закону або чи не порушують чиї-небудь права, свободи і інтереси.

Дослідивши матеріали справи та подану позивачем заяву про відмову від адміністративного позову, колегія суддів вважає, що подання такої заяви відповідає вимогам статті 47, 189 КАС України та не порушує прав та інтересів учасників справи, у зв`язку з чим суд вважає за необхідне прийняти таку відмову від позову. При цьому, позивачем підтверджено, що він у повному обсязі усвідомлює наслідки подання такої заяви. Відповідач жодних заперечень не висловив.

Згідно статті 314 КАС України позивач може відмовитися від позову, а сторони можуть примиритися у будь-який час до закінчення апеляційного провадження.

У разі відмови від позову або примирення сторін суд апеляційної інстанції постановляє ухвалу відповідно до вимог статей 189, 190 цього Кодексу, якою одночасно визнає нечинним судове рішення суду першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, та закриває провадження у справі.

Відповідно до ч.1 статті 319 КАС України, судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню повністю або частково в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається у відповідній частині з підстав, встановлених ст. 238, 240 цього Кодексу.

Згідно п.2 ч.1 статті 238 КАС України суд закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмову прийнято судом.

Відповідно до п. 4 статті 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право визнати нечинним судове рішення суду першої інстанції повністю або частково у визначених цим Кодексом випадках і закрити провадження у справі у відповідній частині.

Враховуючи те, що під час апеляційного провадження не встановлено порушень судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, колегія суддів вважає за необхідне визнати рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 17 листопада 2022 року нечинним та закрити провадження по справі №580/4333/22.

Керуючись ст. ст. 47, 189, 314, 315, 319, 321, 322, 325 КАС України суд,

УХВАЛИВ :

Заяву ОСОБА_1 про відмову від адміністративного позову - прийняти.

Рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 17 листопада 2022 року - визнати нечинним.

Провадження у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії - закрити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту судового рішення шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду.

Повний текст рішення виготовлено 03 травня 2023 року.

Головуючий суддя: В.В. Файдюк

Судді: Є.І. Мєзєнцев

Я.М. Собків