Справа № 420/9425/23
Суддя: Скупінська О.В.
Дата ухвалення: 2023-05-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/9425/23
УХВАЛА

03 травня 2023 року м. Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Скупінська О.В., розглянувши матеріали позовної заяви товариства з обмеженою відповідальністю «Блумі» (65031, м. Одеса, вул. Київське шосе, 2, ) до Одеської митниці (65078, м. Одеса, вул. Лип Івана та Юрія, 21-А, ) про визнання протиправним та скасування рішення та картки відмови

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного адміністративного суду 28.04.2023 надійшла позовна заява товариства з обмеженою відповідальністю «Блумі» до Одеської митниці в якій позивач просить суд:

1. Визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів № UA500500/2023/000317/2 від 19.04.2023;

2. Визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийняті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску транспортних засобів комерційного призначення №UA500500/2023/000662.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що на виконання умов контракту №220419 від 22.04.2019, укладеного з Lila Kagit San. Ve Tic. A.S. (Продавець) взяв на себе зобов`язання поставити у власність Покупця ТОВ «БЛУМІ» товар - паперова основа, для виготовлення паперових виробів санітарно гігієнічного призначення економ-сегменту на власному виробництві. Між ТОВ «БЛУМІ» та ТОВ «МЕТАЛІК» укладено Договір №01-21 на транспортне -експедиторське-брокерське обслуговування від 18.01.2021. Декларантом ТОВ «БЛУМІ», ТОВ «МЕТАЛИК» подано до митного оформлення митну декларацію UA500500 щодо митного оформлення товару (код товару 48189090). Декларантом були надані всі необхідні документи для підтвердження митної вартості товару за основним методом ціною договору. 19 квітня 2023 року за результатами опрацювання поданої ЕМД митним органом винесено рішення про коригування митної вартості товарів № UA500500/2023/000317/2, у зв`язку з тим, що подані документи містять розбіжності та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена, або підлягає сплаті за ці товари, які підтверджують митну вартість товарів, а саме:

1) відповідно до розділу 4 зовнішньоекономічного контракту від 22.04.2019 № 220419 умови оплати товару вказуються в проформі інвойсі на партію товару, в наданих до митного оформлення проформі інвойсу від 28.03.2023 № 20026853 та в комерційному інвойсі від 13.04.2023 NL00996 зазначено, що оплата здійснюється так: 30% - передоплата та 70% через 30 днів після дати рахунку, а в платіжних документах від 12.04.2023 № 852 та від 14.04.2023 № 855 відсутні посилання на згадані інвойс та проформу інвойсу, тому не зрозуміло оплачений товар, чи ні та чи мають відношення до даної поставки товару вказані платіжні документи;

2) для підтвердження витрат на транспортування декларантом надана довідка про транспортно-експедиційні витрати від 17.04.2023 № 17/04-1, дана довідка видана ТОВ «Українська експедиційна група» з посиланням на договір від 11.08.2017 № 11/08-1 в той час, як відповідно до автотранспортної накладної від 13.04.2023 та листа перевізника від 17.04.2023 № 1704/4 перевізником являється ПАТ «Одескабель», що викликає сумніви в достовірності поданих документів і в декларуванні витрат на транспортування;

3) в наданій копії митної декларації країни відправлення від 13.04.2023 № 23590100EX00014493 в переліку документів відсутній комерційний інвойс, наданий до митного оформлення і наявне посилання на E-Fatura, яка до митного оформлення не надавалася.

Одеською митницею прийнято карту відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску транспортних засобів комерційного призначення № UA500500/2023/000662, якою відмовлено у митному оформленні (випуску) товарів, у зв`язку з тим, що митну вартість товарів не можна визначити шляхом послідовного використання методів зазначених у ст. 58,59,60,61,62,63 Митного кодексу України, митна вартість оцінюваних товарів, буде визначена з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної Угоди з тарифів і торгівлі (GATT), другорядним методом резервним. Митним органом прийнято рішення про коригування митної вартості від 19.04.2023 № UA500500/2023/000317/2 товару за МД № 23UA50U3, рішення про відмову у митному оформлення може бути оскаржено у порядку передбаченому гл. 4 Закону України від 13.03.2012 №4496-VI «ПРО МИТНИЙ КОДЕКС УКРАЇНИ».

При цьому, позивач наголошує на тому, що надані у встановлений термін документи узгоджується між собою та містять чітку, недвозначну і зрозумілу інформацію про товар та його ціну; а отже у сукупності ті відомості, які підтверджують числові значення митної вартості (її складових), не дають підстав для сумніву щодо повноти та правильності її визначення декларантом. В той же час, різниця між вартістю товару, задекларованого особою та вартістю схожих товарів, що розмитнювались цією особою чи іншими особами у попередніх періодах не свідчить про наявність порушень з боку декларанта і не є підставою для автоматичного збільшення митної вартості товарів до показників автоматизованої системи аналізу та управління ризиками. Позивач вважає, що можливо визначити всі складові митної вартості оцінюваних товарів за ціною угоди згідно наданих документів, оскільки нами був наданий вичерпний пакет документів. Враховуючи вищевикладене, вважаємо, що рішення про коригування митної вартості товарів № UA500500/2023/000317/2 від 19 квітня 2023 року та карту відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску транспортних засобів комерційного призначення №UA500500/2023/000662, підлягають скасуванню.

Відповідно до п.п.3,5,6 ч.1 ст.171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; чи позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); чи немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Ознайомившись зі змістом позову, суддя дійшов висновку, що він не відповідає вимогам ст.ст.160, 161 КАС України.

Частиною 2 статті 79 КАС України встановлено, що позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом із поданням позовної заяви.

Згідно з ч.4 ст.161 КАС України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Статтею 94 КАС України визначено, що письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не визначено цим Кодексом.

Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством.

Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення. Якщо подано копію (електронну копію) письмового доказу, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може витребувати у відповідної особи оригінал письмового доказу. Якщо оригінал письмового доказу не поданий, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (електронної копії) оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги.

Таким чином, згідно зі змістом ст.94 КАС України що кожний письмовий доказ наданий до позову повинен бути засвідченим в порядку, встановленому чинним законодавством, або самим позивачем, якщо оригінал доказу знаходиться у нього.

Частиною 1 статті 10 Конституції України встановлено, що державною мовою в Україні є українська мова.

Згідно із ст.10 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», судочинство в Україні провадиться державною мовою. Застосування інших мов у судочинстві здійснюється у випадках і порядку, визначених законом.

Згідно з частиною першою статті 15 КАС України судочинство і діловодство в адміністративних судах провадиться державною мовою.

Суди використовують державну мову в процесі судочинства та гарантують право учасників судового процесу на використання ними в судовому процесі рідної мови або мови, якою вони володіють (частина третя статті 15 КАС України).

За приписами частини четвертої статті 15 КАС України учасники судового процесу, які не володіють або недостатньо володіють державною мовою, мають право робити заяви, надавати пояснення, виступати в суді і заявляти клопотання рідною мовою або мовою, якою вони володіють, користуючись при цьому послугами перекладача, в порядку, встановленому цим Кодексом.

Згідно з частиною шостою статті 13 Закону України «Про забезпечення функціонування української мови як державної» органи державної влади, органи влади Автономної Республіки Крим та органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації державної і комунальної форм власності беруть до розгляду документи, складені державною мовою, крім випадків, визначених законом.

Відповідно до статті 79 Закону України «Про нотаріат», нотаріус засвідчує вірність перекладу документа з однієї мови на іншу, якщо він знає відповідні мови. Якщо нотаріус не знає відповідних мов, переклад документа може бути зроблено перекладачем, справжність підпису якого засвідчує нотаріус.

Враховуючи вищенаведене, суд зазначає, що при зверненні із позовною заявою позивачем разом із документами, які виготовлені на іноземній мові, повинні бути подані належним чином (нотаріально) засвідчені переклади на державну мову.

Проте, позивачем до матеріалів справи не долучено нотаріально засвідчений переклад документів, що складені іноземною мовою.

Згідно ч.1 ст.169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи вищевикладене, суддя дійшов висновку, що позовну заяву слід залишити без руху, встановивши позивачу 10-денний строк для усунення недоліків шляхом надання до суду належним чином (нотаріально) засвідчених перекладів на державну мову всіх документів, доданих до позовної заяви, що складені іноземною мовою.

Керуючись ст.ст.5, 160, 161, 169, 172 КАС України, суддя

У Х В А Л И В:

Позовну заяву товариства з обмеженою відповідальністю «БЛУМІ» до Одеської митниці про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів та картки відмови - залишити без руху.

Встановити позивачу 10-денний строк для усунення недоліків позовної заяви з дня отримання копії ухвали.

У разі невиконання вимог цієї ухвали позовна заява буде вважатись неподаною і буде повернута заявникові.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя Олена СКУПІНСЬКА