Справа № 480/1212/23
Суддя: С.О. Бондар
Дата ухвалення: 2023-05-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04 травня 2023 року Справа № 480/1212/23
Сумський окружний адміністративний суд у складі судді Бондаря С.О., розглянувши в письмовому провадженні адміністративну справу №480/1212/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,-
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (далі по тексту - ГУ ПФУ в Донецькій області), в якому просить:
- зобов`язати ГУ ПФУ в Донецькій області зарахувати до страхового стажу роботи для призначення пенсії за віком період роботи з 31.08.1992 по 31.12.1998 на Тернівському виробничому-комерційному підприємстві побутового обслуговування населення;
- зобов`язати ГУ ПФУ в Донецькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком від 15.07.2022 № 789 відповідно до статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.
На думку позивачки, вказане рішення є протиправним, оскільки нею були подані всі документи, необхідні для призначення пенсії, зокрема копія трудової книжки та письмові пояснення свідків, які підтверджують роботу позивачки у спірному періоді.
Згідно з ухвалою суду від 17.02.2023 позовна заява була залишена без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви протягом 10 днів з дня отримання її копії шляхом направлення до суду заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду з обґрунтуванням причин такого пропуску та наданням відповідних доказів.
20.02.2023 представником позивача були усунені недоліки позовної заяви, у зв`язку з чим, ухвалою суду від 23.02.2023 відкрито провадження у справі та вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, в якості другого відповідача Головне Управління Пенсійного фонду України в Сумській області.
Головне Управління Пенсійного фонду України в Сумській області без поважних причин не надало суду відзиву на позов.
Суд, дослідивши надані сторонами докази, встановив такі обставини.
15.07.2022 ОСОБА_1 звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області із заявою про призначення пенсії за віком (а.с.29-30).
Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 22.07.2022 № 41 позивачці відмовлено в призначенні пенсії за віком, у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу не менше 29 років, передбаченого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

До страхового стажу не зараховано період роботи ОСОБА_1 з 31.08.1992 по 31.12.1998, оскільки в архівному витязі від 04.05.2022 № 495 зазначено про відсутність відомостей про роботу на Тернівському виробничо-побутовому підприємстві обслуговування населення. Зарахувати вказаний період згідно записів трудової книжки неможливо, оскільки зазначена трудова книжка заповнена з порушенням вимог Інструкції ведення трудових книжок (відсутня дата видачі, бланк заповненої трудової книжки не відповідає періодам роботи в часі) (а.с.12).

Вважаючи рішення про відмову у призначенні пенсії протиправним, ОСОБА_1 звернулася до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій визначає Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі по тексту - Закон №1058).

Згідно із ст. 1 Закону №1058 страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески.

Частиною другою ст. 24 Закону №1058 передбачено, що страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Умови призначення пенсії за віком визначені статтею 26 Закону №1058.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону №1058 Особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.

Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу, зокрема, з 1 січня 2022 року по 31 грудня 2022 року - не менше 29 років.

Отже, для призначення позивачці пенсії за віком необхідна наявність двох обов`язкових умов у сукупності: вік 60 років та страховий стаж не менше 29 років.

Статтею 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" передбачено, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту першого "Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 (далі - Порядок № 637) основним документом, що підтверджує стаж роботи за період до впровадження персоніфікованого обліку у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - персоніфікований облік), є трудова книжка.

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній стаж роботи встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Як вбачається з оскаржуваного рішення, страховий стаж ОСОБА_1 згідно наданих документів складає 19 років 02 місяці 28 днів. До страхового стажу позивачки не зараховано період роботи з 31.08.1992 по 31.12.1998, оскільки в архівному витязі від 04.05.2022 № 395 зазначено про відсутність відомостей про роботу на Тернівському виробничо-побутовому підприємстві обслуговування населення. Зарахувати вказаний період згідно записів трудової книжки неможливо, оскільки зазначена трудова книжка заповнена з порушенням вимог Інструкції ведення трудових книжок (відсутня дата видачі, бланк заповненої трудової книжки не відповідає періодам роботи в часі).

Разом з тим, відповідно до п. 4 Постанови Кабінету Міністрів України від 27 квітня 1993 року № 301 "Про трудові книжки працівників" відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації, представництва іноземного суб`єкта господарювання.

За порушення встановленого порядку ведення, обліку, зберігання і видачі трудових книжок посадові особи несуть дисциплінарну, а в передбачених законом випадках іншу відповідальність.

Тому, недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення, а не для робітника, а отже, й не може впливати на її особисті права.

Працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення документів на підприємстві, а неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки чи іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком, на загальних підставах.

Більш того, ОСОБА_1 надала докази того, у зв`язку з чим бланк заповненої трудової книжки не відповідає періодам роботи в часі, а саме докази знищення її попередньої трудової книжки в результаті пожежі у приміщенні, де зберігалися трудові книжки працівників підприємства.

Тому роботодавцем позивачці була виписана інша трудова книжка НОМЕР_1 , до якої були внесені записи про попередні періоди роботи ОСОБА_1 .

Відповідно до п.17 Порядку № 637 за відсутності документів про наявний стаж роботи та неможливості їх одержання у зв`язку із стихійним лихом, аваріями, катастрофами або іншими надзвичайними ситуаціями стаж роботи, який дає право на пенсію, встановлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі.

Пунктом 18 Порядку № 637 передбачено, що за відсутності документів про наявний стаж роботи і неможливості одержання їх внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації або відсутності архівних даних з інших причин, ніж ті, що зазначені в пункті 17 цього Порядку, стаж роботи установлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі і мали документи про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника.

Згідно з п. 4.2. Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 № 22-1, при прийманні документів працівник структурного підрозділу, який здійснює прийом та обслуговування осіб, зокрема, проводить опитування свідків для підтвердження стажу відповідно до пунктів 17-19 Порядку підтвердження наявного трудового стажу. Опитування свідків проводиться згідно із пунктом 12 Порядку підтвердження періодів роботи, що зараховуються до стажу для призначення пенсії.

З матеріалів справи вбачається, що відсутність документів про наявний стаж роботи ОСОБА_2 пов`язана із надзвичайною ситуацією - пожежою.

Проте, орган Пенсійного фонду не надав можливості позивачці скористатися правом підтвердити стаж роботи показами не менше двох свідків, посилаючись на неправильність записів трудової книжки одного із свідків (а.с. 59). При цьому, відповідач не запропонував ОСОБА_2 скористатися можливістю надати для опитування інших свідків, не надав суду доказів опитування органом Пенсійного фонду свідків.

Враховуючи викладене, рішення ГУ ПФУ в Донецькій області від 22.07.2022 № 41 про відмову в призначення пенсії ОСОБА_1 є протиправним та підлягає скасуванню.

Щодо вимог зобов`язати ГУ ПФУ в Донецькій області зарахувати до страхового стажу роботи для призначення пенсії за віком період роботи з 31.08.1992 по 31.12.1998 на Тернівському виробничому-комерційному підприємстві побутового обслуговування населення, суд зазначає, що за вищевказаних обставин, коли орган Пенсійного фонду не надав оцінки всім наданим документам та не провів опитування свідків, а також з урахуванням наданих сторонами доказів, суд позбавлений можливості зобов`язати ГУ ПФУ в Донецькій області зарахувати до страхового стажу період роботи з 31.08.1992 по 31.12.1998.

У даному випадку, належним способом захисту прав позивача є зобов`язання ГУ ПФУ в Донецькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком від 15.07.2022 № 789 відповідно до статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Щодо стягнення на користь позивача судових витрати зі сплати судового збору та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 8000 грн, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (п.1 ч. 3 ст. 132 КАС України).

Частинами 1, 2 ст. 134 КАС України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката. При цьому даною статтею передбачено цілі розподілу, визначення розміру та розмір судових витрат.

Так, згідно з ч. 3 ст. 134 КАС України, для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Водночас частинами 4, 5 ст. 134 КАС України встановлено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до ч. 7 ст. 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

На підтвердження понесених позивачем судових витрат надано копію квитанції від 11.02.2023 про сплату судового збору в розмірі 1073,60 грн.

Проте, до суду не надано договору про надання правничої допомоги або доказів сплати витрат позивачем за надані послуги адвоката.

Тому, у суду відсутні підстави для стягнення на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу.

Враховуючи задоволення позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, відповідно до ст. 139 КАС України, суд вважає за необхідне стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області судові витрати зі сплати судового збору в сумі 1073,60 грн., сплачених за квитанцією від 11.02.2023.

Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 22.07.2022 № 41 про відмову в призначенні пенсії за віком.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (вул. Генерала Батюка, 8, м. Слов`янськ, Донецька область, 84121, ) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , і.н. НОМЕР_2 ) про призначення пенсії за віком від 15.07.2022 № 789 відповідно до статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", з урахуванням правової оцінки, наданої судом.

У задоволенні інших вимог - відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , і.н. НОМЕР_2 ) витрати зі сплати судового збору в сумі 1073,60 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (вул. Генерала Батюка, 8, м. Слов`янськ, Донецька область, 84121, ).

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.О. Бондар