Справа № 340/791/23
Суддя: О.С. ПЕТРЕНКО
Дата ухвалення: 2023-05-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 травня 2023 року м. Кропивницький Справа № 340/791/23

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Петренко О.С., розглянувши у порядку спрощеного (письмового) провадження адміністративну справу

за позовом: Головного управління ДПС у Кіровоградській області, вул. В. Перспективна,55, м. Кропивницький,25006

до відповідача: фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , АДРЕСА_1

про стягнення податкового боргу, -

ВСТАНОВИВ:

Головне управління ДПС у Кіровоградській області звернулося до суду з адміністративним позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення суми боргу в загальній сумі 120 142,11 грн.

Позивач зазначає, що відповідачу надсилалась податкова вимога, проте податковий борг залишився не сплаченим

Ухвалою суду від 02.03.2023 року адміністративний позов прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Копію ухвали суду про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі направлено на адресу відповідача. Однак, до суду повернувся конверт із відміткою поштового відділення "адресат відсутній".

Відповідно до ч. 6 ст. 162 КАС України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог з наступних підстав.

Відповідно до ст. 67 Конституції України, кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Судом встановлено, що відповідач був зареєстрований, як суб`єкт підприємницької діяльності (а.с. 4).

Судом також встановлено, у відповідача наявна заборгованість перед бюджетами та державними цільовими фондами по платежу єдиний податок з фізичних осіб в сумі 120 142,11 грн. (а.с.15-18).

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, регулює Податковий кодекс України (далі - ПК України).

Підпункт 14.1.39 п.14.1 ст.14 ПК України встановлює, що грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Відповідно до п.п.14.1.156 п.14.1 ст.14 ПК України, податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).

Згідно з п.п.14.1.175 п.14.1 ст.14 ПК України, податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

За п.38.1 ст.38 ПК України, виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк.

В силу п.31.1 ст.31 ПК України, строком сплати податку та збору визнається період, що розпочинається з моменту виникнення податкового обов`язку платника податку із сплати конкретного виду податку і завершується останнім днем строку, протягом якого такий податок чи збір повинен бути сплачений у порядку, визначеному податковим законодавством. Податок чи збір, що не був сплачений у визначений строк, вважається не сплаченим своєчасно.

Відповідно до ст.15 ПК України, платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об`єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об`єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або 1 суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Судом встановлено, що відповідач був платником єдиного податку (а.с.10).

Відповідно до приписів ст.294 ПК України, податковим /звітним/ періодом для платників єдиного податку 1, 2 та 4 груп є календарний рік / п.294.4 ст.294 ПК України/.

Податковим (звітним) періодом для платників єдиного податку третьої групи та податкових агентів платників єдиного податку третьої групи - електронних резидентів (е-резидентів) є календарний квартал (крім податкового періоду податкової звітності з податку на додану вартість, визначеного пунктом 202.1 статті 202 цього Кодексу).

Судом встановлено, що позивач 09.05.2017 подала до контролюючого органу податкову декларацію єдиного податку фізичної особи підприємця /звітна/ за І квартал 2017 року, в якій задекларовано суму єдиного податку, яка підлягає нарахуванню та сплаті в бюджеті в сумі 13 671,25 грн.

08.08.2017 позивач подала до контролюючого органу податкову декларацію єдиного податку фізичної особи підприємця /звітна/ за півріччя 2017 року, в якій задекларовано суму єдиного податку, яка підлягає нарахуванню та сплаті в бюджеті в сумі 16 869,32 грн.

08.11.2017 позивач подала до контролюючого органу податкову декларацію єдиного податку фізичної особи підприємця /звітна/ за ІІІ квартал 2017 року/, в якій задекларовано суму єдиного податку, яка підлягає нарахуванню та сплаті в бюджеті в сумі 20 180,00 грн.

Податковим органом проведено камеральну перевірку відповідача, результати якої оформлено актом №005059/11-28-5207/ від 01.07.2020 року .

На підставі акту перевірки податковим органом прийнято податкове повідомлення-рішення№ від 27.07.2020, яким нараховано суму штрафних санкцій в розмірі 3 905,68 грн.

В подальшому, відповідачем подано до податкового органу податкову декларацію про майновий стан і доходи за 2017 (уточнюючу), в якій задекларувала суму до сплати суму податку, що підлягає сплаті самостійно в сумі 52 736,05 грн. та військовий збір в розмірі 4 394,67 грн. Також відповідачем задекларовано суму штрафу, яка нараховано платником податку самостійно в сумі 1582,08 грн. та військовий збір в сумі 131,84 грн.

06.02.2019 відповідач подала до податкового органу податкову декларацію про майновий стан і доходи за 2018 (звітну), в якій задекларувала суму до сплати суму податку, що підлягає сплаті самостійно в сумі 5 730,85 грн. та військовий збір в розмірі 477,57 грн.

При цьому, відповідно до п.59.5 ст.59 ПК України, у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Як видно з матеріалів справи,13.07.2017 р. податковим органом було винесено податкову вимогу №1224-17 та направлено її засобами поштового зв`язку на податкову адресу позивача.

З огляду на положення п.42.2. ст.42, п.58.3. ст.58 ПК України, таке поштове відправлення вважається врученим належним чином. Однак, податковий борг залишається несплаченим по теперішній час, а тому підлягає стягненню в судовому порядку.

На час розгляду справи доказів сплати зазначеної суми відповідачем суду надано не було. Також не подано відповідачем і доказів оскарження податкової вимоги.

Відповідно до п.95.1 ст.95 ПК України, контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Згідно з пп.95.2,95.3 ст.95 ПК України, стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Відповідно до п.п.87.11 ст.87 ПК України, орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.

За таких обставин, суд дійшов висновку про можливість стягнення з відповідача суму податкового боргу.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Відповідно до частини другої статті 139 КАС України, при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Отже, підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 2, 6, 8, 9, 11, 77, 243-246 КАС України, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов - задовольнити повністю.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (ін. код - НОМЕР_1 ):

- заборгованість з податку на доходи фізичних осіб в сумі 60 048 грн. 98 коп. /на користь місцевого бюджету Кіровоградської територіальної громади Кіровоградської області/

- заборгованість з військового збору в сумі 5 004 грн. 08 коп. /на користь Державного бюджету України/

- заборгованість з єдиного податку з фізичних осіб в сумі 55 089 грн. 05 коп. /на користь місцевого бюджету Кіровоградської територіальної громади Кіровоградської області/.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та строки, передбачені ст. 255 КАС України.

Рішення суду може бути оскаржено до Третього апеляційного адміністративного суду, шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складення повного тексту.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду О.С. ПЕТРЕНКО