Справа № 1240/2932/18
Суддя: О.В. Ірметова
Дата ухвалення: 2023-05-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

03 травня 2023 рокум. ДніпроСправа № 1240/2932/18

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Ірметова О.В., розглянув в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом позовом Головного управління ДПС у Луганській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

27 вересня 2018 року на адресу Луганського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Головного управління ДФС у Луганській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Позовну заяву обґрунтовано тим, що станом на 03.09.2018 сума податкового боргу Відповідача становить 51 000,00 грн., та складається з наступного: податковий борг з адміністративних штрафів та інших фінансових санкцій (код КДБ 21081103) у розмірі - 17000.00 грн., (залишок несплачених штрафних(фінансових) санкцій за рішенням від 28.07.2016 року №000020/12-09-40/ НОМЕР_1 ). податковий борг з адміністративних штрафів та інших фінансових санкцій (код КДБ 21081103) у розмірі - 17000.00 грн., (залишок несплачених штрафних(фінансових) санкцій за рішенням від 28.07.2016 №000021/12-09-40/ НОМЕР_1 ). - податкове повідомлення - рішення форми С від 13.12.2017 № (код КДБ 21081500) у розмірі - 17000.00 грн., (залишок несплачених штрафних(фінансових) санкцій, яке було надіслано рекомендованим повідомлення про вручення та повернене поштою з причини закінчення терміну зберігання. Податкове повідомлення - рішення форми С від 13.12.2017 № не виконане, не оскаржене та є чинним.

Рішення про застосування фінансових санкції від 28.07.2016 № 000020/12-09- 40/ НОМЕР_1 та № 000021/12-09-40/ оскаржувались позивачем у судовому порядку, та за результатом судового розгляду, були задоволені повністю постановою Луганського окружного адміністративного суду від 08 листопада 2017 року №812/1047/16 . Не погодившись з судовим рішенням, відповідач - ДПІ у м. Лисичанську ГУ ДФС у Луганській області подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив скасувати постанову, прийняти нову, якою відмовити у задоволені позову у повному обсязі. Постановою Донецького апеляційного адміністративного суду від 23.01.2018 року по справі №812/1407/16, апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у м. Лисичанську ГУ ДФС у Луганській області - задоволено у повному обсязі.

На підставі викладеного позивач просив суд:

- стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) податковий борг у сумі 51 000,00 грн. за період з 26.02.2018 по 26.03.2018.

Від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву в обґрунтування якого зазначено, що вказані рішення про застосування фінансових санкції від 28.07.2016 оскаржуються відповідачем у судовому порядку, і постановою Луганського окружного адміністративного суду від 08 листопада 2017 року у справі № 812/1047/16 були визнані протиправними та скасовані. Із цією постановою не погодилася ДПІ у м. Лисичанську та оскаржила її в апеляційному порядку. 23 січня 2018 року постановою Донецького апеляційного адміністративного суду апеляційну скаргу ДПІ у м. Лисичанську ГУ ДФС у Луганській області задоволено, а постанову Луганського окружного адміністративного суду від 08.11.2017 - скасовано і прийнято нову постанову, якою ФОП ОСОБА_1 відмовлено в задоволенні вказаного позову. Однак, ухвалою Верховного Суду України від 10 квітня 2018 року (№ 73289146) відкрито касаційне провадження за скаргою фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на вказану постанову Донецького апеляційного адміністративного суду від 23.01.2018 року у справі № 812/1047/16. Отже, предметом судового розгляду в адміністративній справі № 812/1047/17 є рішення ДПІ у м. Лисичанську ГУ ДФС у Луганській області про застосування фінансових санкцій від 28.07.2016 за № 000020/12-09-40/ та від 28.07.2016 за № 000021/12-09- 40/, на підставі яких, як вбачається з позовної заяви, позивач вважає, що у відповідача виник податковий борг у загальному розмірі - 34 000,00 грн. як залишок несплачених штрафних (фінансових) санкцій.

Таким чином, позивач звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості на підставі рішень про застосування фінансових санкцій від 28.07.2016 № 000020/12-09- 40/ та № 000021/12-09-40/, обґрунтовуючи свій позов рішенням апеляційного суду від 23.01.2018 по справі № 812/1047/17 щодо якого відкрито касаційне провадження, тобто відповідачем оскаржуються в судовому порядку рішення контролюючого органу, на підставі яких ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів, а отже Луганський окружний адміністративний суд не має об`єктивної можливості встановити та оцінити обставини (факти) щодо правомірності або протиправності цих рішень про застосування фінансових санкцій, які є предметом судового розгляду в іншій справі № 812/1047/17.

Таким чином, станом на сьогодні існує об`єктивна неможливість розгляду даної справи № 1240/2932/18 в частині стягнення заборгованості на підставі рішень про застосування фінансових санкцій від 28.07.2016 року за № 000020/12-09-40/ та № 000021/12-09- 40/ - до вирішення іншій справи за № 812/1047/17, що розглядається в порядку адміністративного судочинства Верховним Судом України - до набрання законної сили рішенням Верховного Суду України за результатами перегляду в касаційному порядку постанови Донецького апеляційного адміністративного суду від 23 січня 2018 року.

У позовної заяві зазначено, що податкове повідомлення - рішення форми С від 13.12.2017 № було надіслано відповідачу рекомендованим повідомленням про вручення та повернене поштою з причини закінчення терміну зберігання, а також не виконане, не оскаржене та є чинним.

З доданої до позову копії податкового повідомлення - рішення від 13.12.2017 вбачається, що таке було складено на підставі акту перевірки № 382/12-32/40-01/ НОМЕР_1 від 20.11.2017.

Копія вказаного акту та Додатку № 1 від 20.11.2017 до акту №/12-32/40-01/182644364 були отримані Відповідачем 25 листопада 2017 року поштою, рекомендованим листом з штрихкодовим ідентифікатором № 078, що підтверджує поштовий конверт рекомендованого відправлення від 22.11.2017 з штрихкодовим ідентифікатором № 078 та відстеження Укрпошти від 10.11.2017 щодо руху поштового відправлення з штрихкодовим ідентифікатором № 078, які додаються.

30 листопада 2018 року відповідач подав до ГУ ДФС у Луганській області письмові заперечення по акту перевірки від 20.11.2017 за № 382/12-32/40-01/ НОМЕР_2 , де зазначив, що бажає брати участь у їх розгляді та бути присутнім під час прийняття рішення за цим актом.

04.12.2017 листом за № ФОП -689/10/12-32-40-01-10 позивач повідомив на адресу відповідача, що розгляд заперечень останнього призначено на 11.12.2017 о 10 год.00 хв.

11.12.2017 о 09.05 хв. за вх. № ФОП/38Ю відповідач у зв`язку з хворобою подав заяву про перенесення розгляду його заперечень на іншу дату. Обставини перебування відповідача 11.12.2017 на амбулаторному лікуванні підтверджуються Листком непрацездатності (Серія АДЕ № 137035), виданим з 08 грудня 2017 року по 16 грудня 2017 року включно, копія якого додається.

Згідно п.86.7 ст. 86 ПКУ України (у ред. від 10.09.2017, чинній станом на момент складання акту від 20.11.2017) заперечення платника податків по акту перевірки розглядаються контролюючим органом протягом семи робочих днів, що настають за днем їх отримання, та платнику податків надсилається відповідь у порядку, визначеному статтею 58 цього Кодексу, для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень.

Однак, після 11.12.2017 від позивача жодної відповіді та документів на адресу відповідача стосовно заперечень від 30.11.2018 по вказаному акту перевірки не надходило.

З доданих до позову копій документів: податкового повідомлення-рішення форми «С» № від 13.12.2017, поштового конверту з штрихкодовим ідентифікатором № 934, рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення № 934, довідки Укрпошти від 16.01.2017, а також відстеження Укрпошти від 19.10.2018 про рух поштового відправлення з штрихкодовим ідентифікатором № 934 вбачається, що вказане податкове повідомлення-рішення Укрпоштою прийняте для пересилання рекомендованим відправленням № 934 від 14.12.2017 та під час його доставки 16.12.2017 не було вручене. Після чого, 16.01.2018 повернуто за зворотною адресою по причині закінчення встановленого строку зберігання.

Виходячи з пункту 58.3 ст.58 ПК України (у редакції від 03.12.2017 року, чинній станом на 16.12.2017) повідомлення-рішення № від 13.12.2017 вважається належним чином врученим відповідачу 16.12.2017, у день, зазначений поштовою службою причини невручення під час доставки - інші причини, що засвідчує Відстеження Укрпошти від

19.10.2018 про рух поштового відправлення з штрихкодовим ідентифікатором № 934, яке додається.

Однак, ще не сплив строк для звернення позивача до суду з вимогою щодо визнання протиправним та скасування спірного податкового повідомлення-рішення від 13.12.2017 про нарахування грошового зобов`язання, який повинен визначатися за правилами п. 56.18 ст.56 ПК України і становить 1095 днів із дня отримання такого рішення, незалежно від того, чи скористалася особа своїм правом на досудове розв`язання спору шляхом застосування процедури адміністративного оскарження.

Позивач не надав суду і в матеріалах справи відсутні документальні докази надсилання (вручення) відповідачу в порядку п.59.1 та п.59.3 ст. 59 ПК України податкової вимоги, яка має підтвердити факт виникнення податкового боргу у платника податків. Таким чином, позивачем не доведено документальними доказами наявність самого факту податкового боргу.

Крім того, податкове повідомлення - рішення від 13.12.2017 року № вважається неузгодженим до моменту закінчення передбаченого нормою п.56.18 ст.56 ПК України строку, протягом якого платник податків має право на його судове оскарження.

Відтак, на думку відповідача, позовна вимога про стягнення податкового боргу на підставі податкового повідомлення - рішення від 13.12.2017 року № є безпідставною і необґрунтованою, а отже задоволенню не підлягає.

Ухвалою суду від 28 вересня 2018 року адміністративний позов прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Ухвалою суду від 12 листопада 2018 року зупинено провадження у даній справі до набрання законної сили судовим рішенням Верховного суду у справі № 812/1047/16.

Ухвалою суду від 21 березня 2019 року виправлено описку, допущену в описовій та резолютивній частинах ухвали Луганського окружного адміністративного суду від 12 листопада 2018 року у справі № 1240/2932/18. Вважати вірним номер справи, до набрання законної сили судовим рішенням у якій, зупинено провадження у справі № 1240/2932/18, 812/1047/16 замість невірного 812/1407/16.

Ухвалою суду від 07 грудня 2020 року поновлено провадження у справі за позовом Головного управління ДФС у Луганській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Ухвалою суду від 22 грудня 2020 року здійснено заміну первісного позивача - Головне управління ДФС у Луганській області його правонаступником - Головне управління ДПС у Луганській області.

Ухвалою суду від 22 грудня 2020 року зупинено провадження у справі № 1240/2932/18 до набрання законної сили судового рішення у справі № 360/4889/20.

Ухвалою суду від 10 червня 2021 року замінено первісного позивача - Головне управління ДПС у Луганській області () правонаступником - Головне управління ДПС у Луганській області, як територіальний орган утворений на правах відокремленого підрозділу (код ЄДРПОУ ВП 44082150, місцезнаходження: 93401, Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Енергетиків, буд. 72).

Ухвалою суду від 12 липня 2021 року зупинено провадження у справі за позовом Головного управління ДПС у Луганській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, - до одуження представника відповідача Брильової Лариси Олександрівни. Зобов`язано ОСОБА_2 повідомити суд про одуження.

Ухвалою суду від 10 лютого 2022 року поновлено провадження у справі за позовом Головного управління ДПС у Луганській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

У судове засідання прибув представник позивача. Відповідач у судове засідання не прибув, повідомлений належним чином про дату, час та місце розгляду справи, причини неявки суду не повідомив.

З урахуванням вимог ч. 9 ст. 205 КАС України справу розглянуто в порядку письмового провадження.

Дослідив матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих сторонами доказів, оцінивши докази відповідно до вимог статей 72-77, 90 КАС України, суд встановив таке.

ОСОБА_1 зареєстрована як фізична особа-підприємець 03.04.2003. Основним видом діяльності позивача є: Код КВЕД 47.11 Роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами.

Станом на 03.09.2018 сума податкового боргу відповідача становить 51 000,00 грн., та складається з наступного:

- податковий борг з адміністративних штрафів та інших фінансових санкцій (код КДБ 21081103) у розмірі - 17000.00 грн., (залишок несплачених штрафних(фінансових) санкцій за рішенням від 28.07.2016 року №000020/12-09-40/ НОМЕР_1 );

- податковий борг з адміністративних штрафів та інших фінансових санкцій (код КДБ 21081103) у розмірі - 17000.00 грн., (залишок несплачених штрафних(фінансових) санкцій за рішенням від 28.07.2016 року №000021/12-09-40/ НОМЕР_1 );

- податкове повідомлення - рішення форми С від 13.12.2017 року № (код КДБ 21081500) у розмірі - 17000.00 грн., (залишок несплачених штрафних(фінансових) санкцій, яке було надіслано рекомендованим повідомлення про вручення та повернене поштою з причини закінчення терміну зберігання.

Суд зазначає, що податковий борг з адміністративних штрафів та інших фінансових санкцій у розмірі 17000,00 грн. за рішенням від 28.07.2016 №000020/12-09-40/ НОМЕР_1 ) та податковий борг з адміністративних штрафів та інших фінансових санкцій у розмірі 17000,00 грн., за рішенням від 28.07.2016 №000021/12-09-40/ НОМЕР_1 , а також податкове повідомлення-рішення відповідачем були оскаржені в судовому порядку.

Постановою Верховного Суду від 26 листопада 2020 року у справі № 812/1047/18 касаційну скаргу фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 залишено без задоволення, а постанову Донецького апеляційного адміністративного суду від 23.01.2018 року - залишено без змін.

Таким чином, на теперішній час податковий борг з адміністративних штрафів та інших фінансових санкцій у розмірі 17000,00 грн. за рішенням від 28.07.2016 №000020/12-09-40/ НОМЕР_1 ) та податковий борг з адміністративних штрафів та інших фінансових санкцій у розмірі 17000,00 грн., за рішенням від 28.07.2016 №000021/12-09-40/ НОМЕР_1 є узгодженим.

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 02 квітня 2021 року у задоволенні позову фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Луганській області про визнання протиправним та скасування податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Луганській області від 13.12.2017 № , яким до ОСОБА_1 застосовано штрафні (фінансові) санкції (штрафи) у сумі 17000,00 грн - відмовлено. Рішення набрало законної сили 13.05.2021.

Таким чином, на теперішній час зазначене податкове повідомлення рішення є узгодженим.

Згідно розрахунку податкового боргу ОСОБА_1 та зворотного біку облікової картки відповідача сума податкового боргу у загальному розмірі складає 51000,00 грн., в тому числі з адміністративних штрафів та фінансових санкцій у розмірі 34000,00 грн та за податковим повідомленням-рішенням у розмірі 17000,00 грн.

Згідно наданих 03.05.2023 представником позивача витягів з інтегрованої картки платника податків, станом на цей час за ОСОБА_1 обліковується заборгованість зі сплати штрафних та фінансових санкцій у розмірі 34000,00 грн. та за податковим повідомленням-рішенням у розмірі 17000,00 грн.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з такого.

Відповідно до ст. 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Підпунктом16.1.4п.16.1ст.16 Податкового кодексу України(далі -ПК України) передбачено обов`язок платників податків сплачувати податки та збори у строки та в розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Відповідно до п.п.14.1.175п.14.1ст.14 ПК України податковий борг - сума грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності) самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.

Підпунктом 14.1.156. пункту14.1. ст.14 ПК України визначено, що податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством.

Відповідно до пункту 57.3. ст.57 ПК України у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом, визнається згідно з підпунктом14.1.175пункту14.1. ст.14 ПК України податковим боргом.

Суд зазначає, що всі рішення, на підставі яких було нараховано податковий борг відповідачем були оскаржені в судовому порядку та відмовлено відповідачу у задоволені його позовних вимог.

Таким чином, на теперішній час зазначені рішення та податкове повідомлення рішення є узгодженими.

Відповідачем не сплачено податковий борг, який виник в результаті застосування фінансових санкцій у вигляді штрафу.

Відповідно до пункту 226.1, 226.2 статті 226 Податкового кодексу України, у разі виробництва на митній території України алкогольних напоїв і тютюнових виробів чи ввезення таких товарів на митну територію України платники податку зобов`язані забезпечити їх маркування марками встановленого зразка у такий спосіб, щоб марка акцизного податку розривалася під час відкупорювання (розкривання) товару. Наявність наклеєної в установленому порядку марки акцизного податку встановленого зразка на пляшці (упаковці) алкогольного напою та пачці (упаковці) тютюнового виробу є однією з умов для ввезення на митну територію України і продажу таких товарів споживачам, а також підтвердженням сплати податку та легальності ввезення товарів.

Спеціальним Законом, який визначає основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, дистилятом виноградним спиртовим, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами, забезпечення їх високої якості та захисту здоров`я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв і тютюнових виробів на території України є Закон України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" від 19 грудня 1995 року № 481/95-BP(далі - "Закон № 481/95-BP").

Статтею 15 Закону № 481/95 встановлено, що імпорт, експорт і оптова торгівля алкогольними напоями та тютюновими виробами можуть здійснюватися суб`єктами господарювання всіх форм власності за наявності ліцензій.

Роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин) або тютюновими виробами може здійснюватися суб`єктами господарювання всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій.

Відповідно до ч. 1ст. 17 Закону №481/95-ВР, за порушення норм цього Закону щодо виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами, посадові особи і громадяни притягаються до відповідальності згідно з чинним законодавством.

Згідно з абз. 5, 14 ч. 2ст. 17 Закону № 481/95-ВР, до суб`єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі оптової (включаючи імпорт та експорт) і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами без наявності ліцензій, - 200 відсотків отриманої партії товару, але не менше 17000,00 гривень. виробництва, зберігання, транспортування, реалізації фальсифікованих алкогольних напоїв чи тютюнових виробів; алкогольних напоїв чи тютюнових виробів без марок акцизного податку встановленого зразка або з підробленими марками акцизного податку, або з використанням тари, що не відповідає вимогам, визначеним частиною першою статті 11 цього Закону, - 200 відсотків вартості товару, але не менше 17000,00 гривень.

Механізм застосування фінансових санкцій, передбачених Законом України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» визначений Порядком застосування фінансових санкцій, передбачених статтею 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02 червня 2003 року № 790(далі - Порядок № 790).

Відповідно до п. 5 Порядку №790, підставою для прийняття рішення про застосування фінансових санкцій, є:

- акт перевірки додержання суб`єктом господарювання встановлених законодавством вимог, обов`язкових для виконання під час здійснення оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями та/або тютюновими виробами, складений органом, що видав ліцензію, у якому зазначається зміст порушення і конкретні порушені норми законодавства;

- результати проведення органом, який видав ліцензію, іншими органами виконавчої влади в межах їх компетенції перевірок суб`єкта господарювання, пов`язаної з виробництвом та обігом спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів;

- матеріали правоохоронних, податкових та інших органів виконавчої влади щодо недотримання суб`єктами господарювання вимог законодавчих та інших нормативно-правових актів про виробництво та обіг спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів.

Згідно з п. 6, п. 9 Порядку №790 рішення про застосування фінансових санкцій, передбачених пунктом 2 цього Порядку, приймаються керівником, а у разі його відсутності - заступником керівника органу, який видав ліцензію на право виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями і тютюновими виробами (ДФС та її територіальні органи, Мінекономрозвитку), чи керівником (його заступником) органів МВС, МОЗ, Держстату, Держспоживінспекції відповідно до їх компетенції, визначеної законодавством.

На виконання вимог ст. 59 ПК України, у зв`язку з несплатою до бюджету сум податкового боргу ГУ ДФС у Луганській області було сформовано та направлено відповідачу податкову вимогу форми «Ф» від 28.02.2018 № 3684-17, яку отримано уповноваженою особою 03.04.2018.

Відповідно до положення п.59.5. ст.59 ПК України, у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, и податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

З наведеного вбачається, що Головним управлінням ДПС у Луганській області вжиті усі заходи для забезпечення сплати відповідачем податкових зобов`язань, однак добровільного погашення останнім податкового боргу не відбулося.

Оскільки податкова вимога від 28.02.2018 № 3684-17 є чинною (доказів про скасування або відкликання податкової вимоги суду не надано), суд дійшов висновку, що контролюючим органом при зверненні до адміністративного суду з позовом про стягнення коштів за податковим боргом дотримані вимоги пункту 95.2 статті 95 Податкового кодексу України.

Згідно з підпунктом 19-1.1.22 пункту 19-1.1 статті 19-1 Податкового кодексу України контролюючі органи виконують такі функції, крім особливостей, передбачених для державних податкових інспекцій статтею 19-3 цього Кодексу, здійснюють погашення податкового боргу, стягнення своєчасно ненарахованих та/або несплачених сум єдиного внеску та інших платежів.

Відповідно до пункту 41.1 статті 41 Податкового кодексу України контролюючими органами є центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову, державну митну політику, державну політику з адміністрування єдиного внеску, державну політику у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування податкового та митного законодавства, законодавства з питань сплати єдиного внеску та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючий орган (далі - центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику), його територіальні органи.

Органами стягнення є виключно контролюючі органи, уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску у межах повноважень, а також державні виконавці у межах своїх повноважень. Стягнення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску за виконавчими написами нотаріусів не дозволяється (пункт 41.2 статті 41 ПК України).

Пунктом 95.1 статті 95 Податкового кодексу України регламентовано, що контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини (пункти 95.2 та 95.3 статті 95 ПК України).

З вищевикладеного слідує, що у межах спірних правовідносин контролюючим органом, уповноваженим здійснювати стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, обслуговуючих такого платника, на суму податкового боргу або його частини є Головне управління ДПС у Луганській області.

Таким чином, заборгованість відповідача перед бюджетом у сумі 51000,00 грн. є податковим боргом.

На час розгляду справи судом, доказів погашення податкового боргу у сумі 51000,00 грн відповідач не надав.

Оскільки відповідачем добровільно не сплачено заборгованість в сумі 51000,00 грн., тому вимоги податкового органу є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 139 КАС України, питання щодо розподілу судових витрат не вирішується.

Керуючись статтями 2, 8, 9, 19, 20, 32, 72, 77, 90, 94, 132, 139, 241-246, 250, 255, 262, 263, 293, 294, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Головного управління ДПС у Луганській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) кошти за податковим боргом у загальній сумі 51 000,00 грн. (п`ятдесят одна тисяча гривень 00 коп.) на користь Головного управління ДПС у Луганській області код ЄДРПОУ ВП 44082150, місцезнаходження: 93401, Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Енергетиків, буд. 72) за період з 26.02.2018 по 26.03.2018.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Першого апеляційного адміністративного суду

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя О.В. Ірметова