Справа № 580/11199/21
Суддя: Смокович М.І.
Дата ухвалення: 2023-05-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

03 травня 2023 року

м. Київ

справа №580/11199/21

провадження № К/990/13482/23

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Смоковича М. І.,

суддів: Данилевич Н. А., Шевцової Н. В.,

перевіривши касаційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 23 лютого 2022 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 02 березня 2023 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , Військової частини НОМЕР_2 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в :

17 квітня 2023 року зазначена касаційна скарга надійшла до суду касаційної інстанції.

За правилами частини першої статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України) за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.

У відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з таких підстав.

Верховний Суд на підставі частини п`ятої статті 4 Закону України «Про доступ до судових рішень» проаналізував ухвалені у цій справі судові рішення й установив, що позивач звернувся до суду з цим позовом, у якому просив:

визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та не виплати позивачу індексації грошового забезпечення з 01.01.2016 по 14.03.2017 з встановленням базового місяця - січень 2008 року;

зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 донарахувати та виплатити позивачу індексацію грошового забезпечення з 01.01.2016 по 14.03.2017 застосувавши для обчислення індексації місяця підвищення (базового місяця) - січень 2008 року, з урахуванням раніше виплачених сум;

визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_2 щодо не нарахування та не виплати позивачу індексації грошового забезпечення з 14.03.2017 по 12.03.2018 з встановленням базового місяця січень 2008 року;

зобов`язати Військову частину НОМЕР_2 донарахувати та виплатити позивачу індексацію грошового забезпечення з 14.03.2017 по 12.03.2018 застосувавши для обчислення індексації місяця підвищення (базового місяця) - січень 2008 року, з урахуванням раніше виплачених сум.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 23 лютого 2022 року, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 02 березня 2023 року, адміністративний позов задоволено частково:

визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період проходження військової служби з 01.01.2016 по 13.03.2017, із застосуванням базового місяця - січень 2008 року;

зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити позивачу індексацію грошового забезпечення за період проходження військової служби з 01.01.2016 по 13.03.2017, із застосуванням базового місяця - січень 2008 року, з урахуванням раніше проведених виплат індексацію грошового забезпечення за вказаний період;

визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_2 щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період проходження військової служби з 14.03.2017 по 28.02.2018, із застосуванням базового місяця - січень 2008 року;

зобов`язано Військову частину НОМЕР_2 нарахувати та виплатити позивачу індексацію грошового забезпечення за період проходження військової служби з 14.03.2017 по 28.02.2018, із застосуванням базового місяця - січень 2008 року, з урахуванням раніше проведених виплат індексацію грошового забезпечення за вказаний період.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України серед основних засад судочинства закріплює забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Наведеним конституційним положенням кореспондують приписи статті 14 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» і статті 13 КАС України.

Згідно з частиною першою статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Водночас пунктом 2 частини п`ятої цієї ж норми процесуального закону обумовлено, що не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Своєю чергою, за змістом пункту 1 частини шостої статті 12 КАС України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є, зокрема, справи щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби, окрім справ, в яких позивачами є службові особи, які у значенні Закону України «Про запобігання корупції» займають відповідальне та особливо відповідальне становище.

Аналіз аргументів касаційної скарги в сукупності з відображеними у судових рішеннях судів першої й апеляційної інстанцій обставинами справи не дають підстав для висновку про наявність у даному випадку обставин, наведених у підпунктах «а»-«в» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.

Обставин, передбачених пунктом «г» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, з матеріалів касаційної скарги не встановлено.

Військове звання позивача та посада публічної служби, яку обіймав позивач та у зв`язку зі звільненням з якої виник цей спір, не відносяться до категорії службових осіб, які займають відповідальне та особливо відповідальне становище у розумінні примітки до статті 50 Закону України «Про запобігання корупції».

Згідно з останньою під службовими особами, які займають відповідальне та особливо відповідальне становище, в цій статті розуміються, зокрема, військові посадові особи вищого офіцерського складу, якими в силу частини другої статті 5 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» є військовослужбовці зі званнями: генерал-майор, контр-адмірал, генерал-лейтенант, віце-адмірал, генерал-полковник, адмірал, генерал армії України.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

За наведеного правового врегулювання та обставин справи підстави для відкриття касаційного провадження відсутні.

На підставі викладеного, керуючись статтями 328, 333 КАС України, Верховний Суд

у х в а л и в :

Відмовити у відкритті касаційного провадження за скаргою Військової частини НОМЕР_1 на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 23 лютого 2022 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 02 березня 2023 року у справі № 580/11199/21 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , Військової частини НОМЕР_2 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та не може бути оскаржена.

Суддя-доповідач М. І. Смокович

Судді Н. А. Данилевич

Н. В. Шевцова