Справа № 728/495/23
Суддя: Роздайбіда О. В.
Дата ухвалення: 2023-05-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Єдиний унікальний номер № 728/495/23
Номер провадження 2-а/728/15/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 травня 2023 року м. Бахмач

Бахмацький районний суд Чернігівської області в складі:

головуючої судді Роздайбіди О.В.

при секретарі Петренко О.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бахмач за правилами спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Чернігівській області, поліцейського СРПП ВП № 1 Ніжинського РВП ГУНП в Чернігівській області Задої Алевтина Анатолійовича, про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

07.03.2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом.

В своїй заяві вказав, що постановою від 13.02.2022 року серії БАВ № 642194, винесеною поліцейським СРПП ВП № 1 Ніжинського РВП ГУНП в Чернігівській області Задоєю А.А. його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20 400 гривень за порушення п. 2.1 а Правил дорожнього руху. З даним правопорушенням та винесеною постановою він не погоджується так як не порушував Правил дорожнього руху, транспортним засобом не керував, постанова в його присутності не складалася.

Ухвалою судді Бахмацького районного суду Чернігівської області від 10.03.2023 року дана позовна заява була прийнята до розгляду, відкрито провадження в справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Також зазначеною ухвалою ОСОБА_1 поновлено строк на оскарження вищевказаної постанови.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 не зявився , так як проходить службу у ЗСУ.

Представник позивача - адвокат Антоненко І.Є. підтримав заявлені вимоги та пояснив, що ОСОБА_1 дізнався про постанову лише з додатку «Приват24» , в той день він не керував автомобілем, і доказів керування у відповідачів немає, що унеможливлює притягнення позивача ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Представник відповідача Головного управління Національної поліції в Чернігівській області в судове засідання не з`явився. Надав відзив на позовну заяву, в якій заперечував доводи позивача щодо протиправності дій інспектора поліції, оскільки вважає що дії поліцейського СРПП ВП № 1 Ніжинського РВП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_2 були правомірними, обставини події зафіксовані на бодікамері поліцейського, тому просить в задоволенні позовних вимог позивача відмовити.

Відповідач поліцейський СРПП ВП № 1 Ніжинського РВП ГУНП в Чернігівській області Задоя А.А. в судовому засідання позов не визнав і пояснив, що ним було складено постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.126 КУпАП у зв`язку зтим, що 13 лютого 2023 року вищезазначений керував транспортним засобом, хоча був позбавлений права керування рішенням Бахмацького суду. Велась відео фіксація на бодікамеру, проте безпосередньо факту керування відзнято не було.

Допитаний за клопотанням сторони позивача свідок ОСОБА_3 пояснив, що 13 лютого 2023 року їхав автомобілем з сином на заправку і по справам. За кермом був сам особисто . Коли в автомобілі закінчилося пальне , припаркувався і пішов за каністрами для бензину. Син ОСОБА_1 залишився чекати в машині. Коли повернувся , то автомобіль був замкнений, і нікого поряд не було. Зателефонував сину і дізнався, що до нього під`їжджав наряд поліціі і намагалися скласти протокол.

Заслухавши учасників розгляду справи, вивчивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом (ст. 7 КУпАП).

Відповідно до ст. 77 ч. 2 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Як встановлено в судовому засіданні 13.02.2022 року поліцейським СРПП ВП № 1 Ніжинського РВП ГУНП в Чернігівській області Задоєю А.А. було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАВ № 642194 відносно ОСОБА_1 , зі змісту якої вбачається, що останній 13.02.2022 року, керуючи автомобілем марки SUZUKI, д.н.з. НОМЕР_1 , чим порушив вимоги даного знаку та п. 2.1а ПДР України, за що відносно нього застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20400 гривень за ч. 4 ст. 126 КУпАП.

Вказане адміністративне правопорушення згідно вищезазначеної постанови зафіксоване не в автоматичному режимі.

Відповідно до п. 2.1 а Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306, із змінами, внесеними згідно з Постановою КМ № 883 від 10.11.2017 року водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Відповідно до п.1.10 ПДР України водієм визнається особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Відповідно до п.27 абз.3 Постанови Пленуму Верховного суду №14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засоу або інструктора водія під час навчання учнів водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Таки чином, предметом розгляду у даній справі є постанова інспектора поліції по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху про накладення адміністративного стягнення передбачене санкцією ч.4 ст.126 КУпАП

Частиною 4 ст.126 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами. Тобто, для правомірного притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч.4 вказаної статті обов`язковою умовою є наявність постанови суду, яка набрала законної сили, про позбавлення особи права на керування транспортними засобами.

З аналізу наведених норм слідує, що для звинувачення особи у вчиненні зазначеного правопорушення необхідно, перш за все, встановити факт управління нею транспортним засобом.

Згідно із ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

За приписами ст. 71 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновком експертів; 3) показаннями свідків.

Належними є докази, що містять інформацію щодо предмета доказування, що передбачено ч.1 ст. 73 КАС України.

Достовірними є докази, на підставі який можна встановити дійсні обставини справи, що визначено ст. 75 КАС України

Звертаючись до суду, позивач посилається на відсутність доказів, які підтверджують скоєння ним даного адміністративного правопорушення.

Оглянутий в судовому засіданні під час дослідження доказів по даній справі відеозапис щодо реєстрації правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП, вчиненого 13.02.2022 року ОСОБА_4 , який наданий на підтвердження вини останнього відповідачем, не може бути визнаний належним та достовірним доказом в розумінні положень ст. 251 КУпАП та ст. 73 ч.1, 75 КАС України, оскільки він не містить факту керування позивачем транспортним засобом.

Таку ж правову позицію висловив Верховний Суд у постанові від 20.05.2020 року (справа № 524/5741/16-а) яка, відповідно до положень ч. 6 ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», підлягає врахуванню усіма іншими судами при застосуванні таких норм права.

Вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (ст. 62 Конституції України).

За приписами ч. 3 ст. 286 КАС України «За наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний суд має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягненння не було посилено».

Окрім постанови, яка оскаржується, доказів на підтвердження вини позивача щодо скоєння ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП, в розумінні положень ст. 251 КУпАП, матеріали справи не містять і відповідачами не надано.

Відповідно до ч.1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Як зазначив Верховний Суд у постанові від 26.04.2018 року у справі № 338/1/17 постанова про притягнення особи до адміністративної відповідальності не може бути беззаперечним доказом вчинення цією особою адміністративного проступку, оскільки саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належнм доказом вчинення особою такого порушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

Таким чином відповідачами не спростовано доводів позивача відповідно до положень ч. 2 ст. 77 КАС України, а тому постанова про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП з накладенням стягнення підлягає скасуванню.

Відповідно до ч. 2 ст. 134 КАС України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Згідно ч.1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягяють відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

13.02.2023 року між адвокатом Антоненком І.Є. та ОСОБА_1 укладено договір про надання правової допомоги.

Згідно квитанції до прибуткового касового ордера № 11 від 13.02.2023 року ОСОБА_1 сплатив адвокату 3000 гривень 00 копійок за надання правової допомоги.

Актом приймання-передачі наданих послуг на виконання умов Договору від 13.02.2023 року, який складено 07.03.2023 року, визначені види робіт правової допомоги та вказана їх вартість на загальну суму 3000 гривень 00 копійок.

Крім того, позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір в розмірі 536 гривень 80 копійок, що підтверджується квитанцією від 06.03.2023 року.

Керуючись ст. ст. 77, 242-246 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Чернігівській області, поліцейського СРПП ВП № 1 Ніжинського РВП ГУНП в Чернігівській області Задої Алевтина Анатолійовича про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення задовольнити повністю.

Скасувати постанову поліцейського СРПП ВП № 1 Ніжинського РВП ГУНП в Чернігівській області Задої Алевтина Анатолійовича серії БАВ № 642194 від 13.02.2022 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.4 ст. 126 КУпАП у виді штрафу в розмірі 20 400 гривень та закрити справу про адміністративне правопорушення.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Чернігівській області на користь ОСОБА_1 3536 (три тисячі п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок в рахунок повернення судових витрат.

Позивач: ОСОБА_1 АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Відповідач: поліцейський СРПП ВП № 1 Ніжинського РВП ГУНП в Чернігівській області Задоя Алевтин Анатолійович, м. Бахмач вул. Шевченка, 44, реєстраційний номер облікової картки платника податків в матеріалах справи відсутній.

Відповідач: Головне управління Національної поліції в Чернігівській області, 14000 м. Чернігів проспект Перемоги, 74, .

Рішення суду може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення складено 04 травня 2023 року.

Суддя О.В. Роздайбіда