Справа № 140/2948/23
Суддя: Мачульський Віктор Володимирович
Дата ухвалення: 2023-05-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 травня 2023 року ЛуцькСправа № 140/2948/23

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Мачульського В.В.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Тір Маркет» до Волинської митниці про визнання протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості товарів,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Тір Маркет» (далі ТзОВ «Тір Маркет», позивач) звернулося з позовом до Волинської митниці (далі митниця, відповідач) про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів від 06.10.2022 №UA205030/2022/000057/2, від 13.10.2022 № UA205030/2022/000059/2.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що товариство відповідно до укладеного зовнішньоекономічного договору від 06.09.2021 №1 придбало запасні частини до автомобілів, сідельних тягачів, причепів та напівпричепів у компанії-експортера «Hermon Sp. Z Q.O.».

05.10.2022 та 12.10.2022 з метою митного оформлення товару позивач через декларанта подав до Волинської митниці митні декларації, а саме: №UA205030/2022/027254 у якій зазначена ціна товару 7980,07 Євро та включено витрати на транспортування в сумі 324,03 Євро, відповідно заявлена митна вартість товару становила 8304,10 Євро за першим методом та №UA205030/2022/027826 у якій зазначена ціна товару 6219,66 Євро та включено витрати на транспортування в сумі 260,19 Євро, відповідно заявлена митна вартість товару становила 6479,86 Євро за першим методом.

Проте митним органом було відмовлено позивачу у митному оформленні товарів за заявленою митною вартістю та прийнято рішення про коригування митної вартості від 06.10.2022 №UA205030/2022/000057/2, від 13.10.2022 № UA205030/2022/000059/2, оскільки подані документи містять розбіжності та неточності.

На думку позивача, рішення про коригування митної вартості товарів відповідач прийняв за відсутності обґрунтованих підстав вважати, що декларантом заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, та в порушення положень статті 55 МК України митний орган не навів аргументованих доводів на підтвердження висновків про неповноту відомостей щодо складових митної вартості. При цьому застосоване у рішенні формулювання щодо розбіжностей у документах є надуманими.

Позивач зазначає, що декларантом на підтвердження заявленої митної вартості і обраного методу її визначення було подано усі необхідні документи. Ці документи не містять розбіжностей, що могли б вплинути на невірний розрахунок митної вартості, не містять ознак підробки та відображають усі відомості, що підтверджують ціну, яка була фактично сплачена за товар та витрат на транспортування.

Щодо розбіжностей, які відповідач зазначив в оскаржуваних рішеннях, а саме: митному органу для підтвердження вартості оцінюваного товару надане платіжне доручення №170 від 29.09.2022 на суму 7 980,07 євро EUR, в якому в графі «Призначення платежу» зазначено, згідно Договору №1 від 06,09.2021. Та ж сума, а саме 7 980,07 євро EUR, зазначена в рахунку-фактурі №ЕХ20220037 від 19.09.2022, тому, посилання відповідача на ненадання виписки з бухгалтерської документації чи іншого документа, що підтверджував би рух коштів є безпідставними з урахуванням наведених вище положень прав.

Позивач також зазначає, що посилання відповідача на не підписання рахунку-фактури від 19.09.2022 № ЕХ20220037 отримувачем товару є безпідставним, оскільки, підписання рахунку-фактури лише продавцем аж ніяким чином не впливає на формування митної вартості товару. Контракт від 06.09.2021 № 1 містить усі необхідні відомості щодо сторін договору, комерційних умов поставки; рахунок-фактура від 19.09.2022 № ЕХ20220037 є невід`ємною частиною вказаного договору, визначає загальну вартість та кількість придбаного товару, а також ціну за товар. Рахунок на товар виданий саме цією компанією-продавцем та кошти за товар сплачені в касу саме цієї компанії. У цьому документі зазначено дату продажу, ідентифікаційні ознаки товару, їх кількість, ціну.

Позивач також вказує, що прайс-лист - це довідник цін (тарифів) на товари та/або види послуг, який адресований безпосередньо конкретному покупцю. Оскільки чинним міжнародним законодавством не встановлено типової форми прайс-листа, згідно загальноприйнятої практики прайс-лист має містити відомості, яких достатньо будь-якому покупцю для отримання інформації щодо умов продажу товару, а саме: найменування товару, артикул, якість товару (за необхідності), одиниці виміру (штуки, упаковки тощо), ціну, з обов`язковим зазначенням валюти, контактна інформація про продавця та будь-які інші положення, що стосуються умов продажу товарів.

Щодо оплати товару, то відповідно до п.5.1. Договору №1 від 06.09.2021 оплата за товар проводиться у євро у формі 100% передоплати, згідно з рахунками-фактурами, окремо на кожну партію товару, у вигляді безготівкового переказу. Фактична оплата за товар була здійснена позивачем на умовах 100% передоплати, що підтверджується платіжним дорученням в іноземній валюті №179 від 10.10.2022, з якого вбачається, що в графі «Призначення платежу» зазначено згідно Договору №1 від 06.09.2021, відтак вказаними документами підтверджується, що вартість оцінюваного товару становить 6 219,66 євро, яка в повному обсязі сплачена позивачем на умовах 100% передоплати, як це передбачено у контракті.

Також наявність чи відсутність печатки на CMR не впливає на її дійсність, оскільки печатка не є обов`язковим реквізитом даного документу. Перевезення здійснювалось за укладеним з ФОП ОСОБА_1 договором від 09.08.2022 №1 та на обох відбитках печаток міститься його ім`я з тією різницею, що на CMR відтиск печатки англійською мовою.

Позивач зауважив, що у рішенні про коригування митної вартості, крім номера та дати митних декларацій, які беруться за основу для визначення скоригованої митної вартості оцінюваних товарів, митний орган повинен також навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу. Проте у спірних рішеннях окрім номера та дати митної декларації, на підставі якої здійснено розрахунок скоригованої митної вартості товару, будь-яких пояснень щодо коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов не наведено.

З наведених підстав позивач просив позов задовольнити.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 03.03.2023 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, її розгляд визначено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін відповідно до статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі КАС України) (а.с.57).

У відзиві на позовну заяву відповідач позовні вимоги заперечив та у їх задоволенні просив відмовити (а.с. 61-68). В обґрунтування цієї позиції вказав, що під час перевірки документів, поданих декларантом в митних цілях, встановлено розбіжності та неточності, відтак у митного органу виникли сумніви щодо достовірності заявленої митної вартості товару, оскільки надане платіжне доручення №170 від 29.09.2022 не є випискою з бухгалтерської документації, адже не містить достовірних відомостей про здійснення господарської операції, а іншого документа, що підтверджував би рух грошових коштів не було надано; рахунок-фактура №EX20220037 від 19.09.2022 не містить печаток та підписів отримувача товару; прайс-лист №б/н від 19.09.2022 містить посилання на конкретний інвойс, що знеузагальнює інформацію щодо вартості товарів; митна декларація країни експорту містить посилання на інвойс відмінний від інвойсу, поданого до митного оформлення; прайс-лист від 30.09.2022 №б/н адресується конкретній особі, що знеузагальнює інформацію про вартість товару; згідно пункту 5.1 контракту №1 від 06.09.2021 форму оплати вказано: 100% передоплата, про що в митного органу відсутня інформація; відбиток печатки перевізника у товаро-транспортній накладні не відповідає відбитку печатки у довідці про транспортні витрати.

Отже, наявність розбіжностей у поданих до митного оформлення документах, є беззаперечною підставою для сумніву митниці щодо достовірності заявлених відомостей про митну вартість заявленого товару, та як наслідок, підставою для витребування додаткових документів, які б спростували вказані розбіжності. Разом з тим, декларант повідомив про відсутність додаткових документів для підтвердження рівня митної вартості, при тому, що обов`язок доведення заявленої митної вартості товару на момент здійснення митного контролю та митного оформлення покладається на декларанта.

Враховуючи ненадання декларантом витребуваних документів для підтвердження заявленої митної вартості, митницею повідомлено декларанта про намір прийняття рішення про коригування митної вартості товару та після проведення консультацій із декларантом, зважаючи на неможливість застосування наступних методів визначення митної вартості з причини відсутності у митного органу та декларанта відповідної інформації, митну вартість згідно зі статтею 64 МК України визначено за резервним методом. Рівень митної вартості визначено згідно рівня на подібні/ідентичні товари за ЄАІС, а саме товар № 1 (по МД №UA205030/2022/027254) визначено на рівні 3,77 євро/кг за МД від 28.09.2022 №UA205030/2022/26767, товар №11 (по МД №UA205030/2022/027254) визначено на рівні 2,54 євро/кг за МД від 17.09.2022 №UA100380/2022/361931, товар №1 (по МД №22UA26U6) визначено на рівні 3.77 євро/кг за МД від 28.09.2022 №UA205030/2022/027254.

З наведених підстав відповідач вважає, що оспорювані рішення про коригування митної вартості є законним та обґрунтованим.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних мотивів та підстав.

Судом встановлено, що ТзОВ Тір Маркет укладено договір від 06.09.2021 № 1 з компанією «Hermon Sp. Z O.O.» (а.с. 19-21), предметом якого є купівля-продаж запасних частин до вантажних автомобілів, сідельних тягачів, причепів та напівпричепів згідно рахунків-фактур, оформлених на кожну окрему партію товару.

Згідно з умовами договору за спільною домовленістю сторін, ціна, кількість та асортимент товару визначається на кожну окрему партію товару та вказані у рахунках-фактурах, які є невід`ємною частиною договору. Ціни на товар встановлені у валюті євро Загальна вартість договору складає суму всіх поставок орієнтовно 100000 євро (п. 2.1-2.2, 2.4 договору).

За цим договором продавець робить відвантаження товару за адресою: Рацибуж, Польща, або будь-яке інше місто Польщі за вибором покупця, на умовах поставки EXW Інкотермс 2010 (звичайний імпорт), FCA Інкотермс 2010, FOB Інкотермс 2010 (п. 3.1 договору).

Датою відвантаження товару вважається дата зазначена на печатці продавця в міжнародній накладній (СMR). Товар поставляється партіями, узгодженими сторонами (п. 3.2 договору).

Оплата за товар проводиться у Євро у формі 100% предоплати згідно з рахунками-фактурами, окремо на кожну партію товару, у вигляді безготівкового переказу (п. 5.1 договору). Датою оплати вважається дата списання коштів банківською установою з валютного рахунку покупця (п. 5.3. договору).

Товар вважається переданим продавцем і прийнятим покупцем: по якості згідно пункту 4.1. договору, по кількості згідно з кількістю, поданою у товарно-супровідних документах. Разом з товаром покупцеві передаються супровідні документи: рахунок-фактура у 2 екземплярах; специфікація у двох екземплярах; пакувальний лист у 2 екземплярах та міжнародна товарно-транспортна накладній (СMR) (п. 6.1 6.2. договору).

На виконання умов договору, 19.09.2022 компанія ««Hermon Sp. Z O.O.»» виставила позивачу рахунок-фактуру (інвойс) №EX20220037 за товар (транспортний ремінь 5т, 10м (7,5) у кількості 400 шт. на загальну вартість 3 200,00 Євро, транспортний пас 5т, 10м ERGO у кількості 400 шт. на загальну вартість 4160,00 Євро, гідравлічний підйомник 20т, 1-поршневий у кількості 7 шт. на загальну вартість 162,40 Євро, паста для миття рук (ВНР) 101 екстра сильна у кількості 1 шт. на загальну вартість 18,19 Євро, вимикач струму STEYR, MAN, SCANIA, RVI у кількості 10 шт. на загальну вартість 41,00 Євро, підйомн. розпірка BPW, DAF, SAF, GIGANT у кількості 4 шт. на загальну вартість 77,40 Євро, набір викруток, закруток, біт у кількості 1 копмл. на загальну вартість 16,85 Євро, ємність для води 20л білий у кількості 10 шт. на загальну вартість 54,50 Євро, набір для продувки F1 6мм блакитний/BLUE у кількості 5 шт. на загальну вартість 31,50 Євро, комплект ADR основний + сорбент/SORBENT у кількості 1 шт. на загальну вартість 26,97 Євро, пістолет пневматичний 1/4 з манометром у кількості 4 шт. на загальну вартість 13,60 Євро, щітка двірника 650 мм у кількості 15 шт. на загальну вартість 33,75 Євро, гніздо 7/24V N алюмінієве, контакти у кількості 4 шт. на загальну вартість 6,40 Євро, ключ до коліс 32х33мм, тип прямий, L=395мм у кількості 1 шт. на загальну вартість 6,60 Євро, спіральний провід 7/24V N, штепселі у кількості 19 шт. на загальну вартість 130,91 Євро), згідно з яким вартість товару становить 7980,07 Євро (а.с. 22, 23 переклад).

05.10.2022 декларантом подано Волинській митниці МД №UA205030/2022/027254 (а.с. 58-60) для митного оформлення імпортованого товару №1: запасні частини до вантажних автомобілів, нові в асортименті: ремінь стяжний транспортний 5т, 10м (7,5) В=50мм арт. 5Т10MSTD2020 400 шт., ремінь стяжний транспортний пас 5т, 10м ERGO В=50мм, червоний арт. 5Т10MERGO2020 400 шт. Торговельна марка GMP. Виробник Hermon Sp. Z O.O. Країна виробник CN. У графі 42 митної декларації зазначено фактурну вартість товару 7360,00 Євро. Митну вартість визначено за першим методом (графа 43) з врахуванням витрат на транспортування, що еквівалентно 277 261,07 грн.

Товару №2: запасні частини до вантажних автомобілів, нові в асортименті: домкрат гідравлічний 20т, 1-поршневий арт. H92007QYL20B 7 шт.. Торговельна марка GMP. Виробник Hermon Sp. Z O.O. Країна виробник CN. У графі 42 митної декларації зазначено фактурну вартість товару 162,40 Євро. Митну вартість визначено за першим методом (графа 43) з врахуванням витрат на транспортування, що еквівалентно 6 165,37 грн.

Товару №3: запасні частини до вантажних автомобілів, нові в асортименті: кабель електричний спіральний 7/24V N арт. GMPEN3853FU30H 19 шт. Торговельна марка GMP. Виробник Hermon Sp. Z O.O. Країна виробник CN. У графі 42 митної декларації зазначено фактурну вартість товару 130,91 Євро. Митну вартість визначено за першим методом (графа 43) з врахуванням витрат на транспортування, що еквівалентно 4794,12 грн.

Товару №4: запасні частини до вантажних автомобілів, нові в асортименті: гальмівний важіль арт. GMP72875H 4 шт. Торговельна марка GMP. Виробник Hermon Sp. Z O.O. Країна виробник CN. У графі 42 митної декларації зазначено фактурну вартість товару 77,40 Євро. Митну вартість визначено за першим методом (графа 43) з врахуванням витрат на транспортування, що еквівалентно 2852,93 грн.

Товару №5: запасні частини до вантажних автомобілів, нові в асортименті: ємність для води 20л біла арт. PNW015ZDG 10 шт.. Торговельна марка GMP. Виробник Hermon Sp. Z O.O. Країна виробник CN. У графі 42 митної декларації зазначено фактурну вартість товару 54,50 Євро. Митну вартість визначено за першим методом (графа 43) з врахуванням витрат на транспортування, що еквівалентно 2013,56 грн.

Товару №6: запасні частини до вантажних автомобілів, нові в асортименті: перемикач маси МВ. SC, RVI. VO арт. GMPWHA015H 10 шт. Торговельна марка GMP. Виробник Hermon Sp. Z O.O. Країна виробник CN. У графі 42 митної декларації зазначено фактурну вартість товару 41.00 Євро. Митну вартість визначено за першим методом (графа 43) з врахуванням витрат на транспортування, що еквівалентно 1502.53грн.

Товару №7: запасні частини до вантажних автомобілів, нові в асортименті: щітка склоочисника 650 мм арт. GMPH 15 шт. Торговельна марка GMP. Виробник Hermon Sp. Z O.O. Країна виробник CN. У графі 42 митної декларації зазначено фактурну вартість товару 33,75 Євро. Митну вартість визначено за першим методом (графа 43) з врахуванням витрат на транспортування, що еквівалентно 1242,47грн.

Товару №8: запасні частини до вантажних автомобілів, нові в асортименті: пістолет для повітряного продування зі шлангом F16 арт. GMP1023ВH 5 шт. Торговельна марка GMP. Виробник Hermon Sp. Z O.O. Країна виробник CN. У графі 42 митної декларації зазначено фактурну вартість товару 31.50 Євро. Митну вартість визначено за першим методом (графа 43) з врахуванням витрат на транспортування, що еквівалентно 1147,46грн.

Товару №9: запасні частини до вантажних автомобілів, нові в асортименті: комплект ADR універсальний + сорбент арт. ADR-PODSTAWOWY 2 1 шт. Торговельна марка GMP. Виробник Hermon Sp. Z O.O. Країна виробник CN. У графі 42 митної декларації зазначено фактурну вартість товару 26,97 Євро. Митну вартість визначено за першим методом (графа 43) з врахуванням витрат на транспортування, що еквівалентно 1005,81грн.

Товару №10: запасні частини до вантажних автомобілів, нові в асортименті: паста для миття рук 10л арт. LIDO-10 1 шт. Торговельна марка GMP. Виробник Hermon Sp. Z O.O. Країна виробник CN. У графі 42 митної декларації зазначено фактурну вартість товару 18,19 Євро. Митну вартість визначено за першим методом (графа 43) з врахуванням витрат на транспортування, що еквівалентно 702,50грн.

Товару №11: запасні частини до вантажних автомобілів, нові в асортименті: набір викруток з підставкою 122 ЕЛ. арт. GMP2560 1 шт. Торговельна марка GMP. Виробник Hermon Sp. Z O.O. Країна виробник CN. У графі 42 митної декларації зазначено фактурну вартість товару 16,85 Євро. Митну вартість визначено за першим методом (графа 43) з врахуванням витрат на транспортування, що еквівалентно 689,73 грн.

Товару №12: запасні частини до вантажних автомобілів, нові в асортименті: пістолет пневматичний 1/4 з манометром арт. GMP2059016Н 4 шт. Торговельна марка GMP. Виробник Hermon Sp. Z O.O. Країна виробник CN. У графі 42 митної декларації зазначено фактурну вартість товару 13,60 Євро. Митну вартість визначено за першим методом (графа 43) з врахуванням витрат на транспортування, що еквівалентно 497,67 грн.

Товару №13: запасні частини до вантажних автомобілів, нові в асортименті: ключ колісний 32х33 мм L=395 мм з воротком арт. GMP145713ВН 1 шт. Торговельна марка GMP. Виробник Hermon Sp. Z O.O. Країна виробник CN. У графі 42 митної декларації зазначено фактурну вартість товару 6,60 Євро. Митну вартість визначено за першим методом (графа 43) з врахуванням витрат на транспортування, що еквівалентно 249,87 грн.

Товару №14: запасні частини до вантажних автомобілів, нові в асортименті: едектрична розетка алюмінієва арт. GMPEN3817H 4 шт.. Торговельна марка GMP. Виробник Hermon Sp. Z O.O. Країна виробник CN. У графі 42 митної декларації зазначено фактурну вартість товару 6,4 Євро. Митну вартість визначено за першим методом (графа 43) з врахуванням витрат на транспортування, що еквівалентно 234,70 грн (а.с.75-78).

До митної декларації додано: пакувальний лист від 19.09.2022 №б/н, рахунок-фактура (інвойс) від 19.09.2022 №EX20220037, автотранспортна накладна від 04.10.2022 А№477648, декларація про походження товару від 19.09.2022 №EX20220037, акт про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу від 04.10.2022 №209100/2022/001859, рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги від 04.10.2022 №37, доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) від 16.06.2022 №б/н, зовнішньоекономічний договір (контракт) від 06.09.2021 №1, договір про надання послуг митного брокера від 02.01.2019 №02/19, договір (контракт) про перевезення від 09.08.2022 №1, копія митної декларації країни відправлення від 23.09.2022 №22PL335010T0863105.

Крім того, 30.09.2022 компанія ««Hermon Sp. Z O.O.»» виставила позивачу рахунок-фактуру (інвойс) №EX20220040 за товар (транспортний пас 5т, 10м ERGO у кількості 500 шт. на загальну вартість 5100,00 Євро, проводи запуску 1000А 6м у кількості 15 шт. на загальну вартість 187,50 Євро, універсальні накриття на сидіння у кількості 2 шт. на загальну суму 12,20 Євро, набір пластинкових запобіжників MINIVAL у кількості 10 шт. на загальну суму 1,40 Євро, аварійне попереджувальне освітлення 4 W1 у кількості 20 шт. на загальну суму 106,00 Євро, пневматичний пістолеть 1/4 з манометром у кількості 20 шт. на загальну суму 68,00 Євро, замок-блокада контейнера-сталь у кількості 2 шт. на загальну вартість 47,80 Євро, гідравлічний підйомний 30 т, 1-поршневий у кількості 2 шт. на загальну вартість 84,00 Євро, підйомн. розпірка BPW, DAF, SAF, GIGANT у кількості 3 шт. на загальну вартість 58,05 Євро, лійка до палива металева крива у кількості 3 шт. на загальну вартість 16,05 Євро, набір для продувки F1 6мм блакитний/BLUE у кількості 15 шт на загальну вартість 94,50 Євро, транспортний ремінь 4т, 3м, 3-РКТ лавета у кількості 10 шт. на загальну вартість 78,00 Євро, набір ADR основний + сорбент у кількості 2 шт. на загальну вартість 53,94 Євро, гідравлічний підйомник 20т, 1-поршневий у кількості 5 шт. на загальну вартість 120,90 Євро, гніздо 7/24 V S алюмінієве, контакти у кількості 1 шт на загальну суму 1,60 Євро, ємність на воду 20л біла у кількості 10 шт. на загальну суму 67,00 Євро, щітка двірника 650 мм у кількості 20 шт. на загальну суму 45,00 Євро, багажний шнур 800х8 мм, у кількості 3 шт. на загальну суму 3,72 Євро, гніздо 7/24 V N алюмінієве, контакти у кількості 5 шт на загальну суму 8.00 Євро, ключ до коліс 32х33 мм, тип прямий, L=395мм у кількості 10 шт. на загальну вартість 66,00 Євро) на загальну вартість 6 219,66 Євро (а.с. 40, 41 переклад).

12.10.2022 декларантом подано Волинській митниці МД №UA205030/2022/027826 (а.с. 94-97) для митного оформлення імпортованого товару №1: запасні частини до вантажних автомобілів, нові в асортименті: ремінь стяжний транспортний 5т, ERGO В=50мм, червоний арт. 5Т10MERGO2020 500 шт., ремінь стяжний транспортний 4t , 3м, 3-РКТ на лавету В=50 мм. Торговельна марка GMP. Виробник Hermon Sp. Z O.O. Країна виробник CN. У графі 42 митної декларації зазначено фактурну вартість товару 5178,00 Євро. Митну вартість визначено за першим методом (графа 43) з врахуванням витрат на транспортування, що еквівалентно 192 249,23 грн.

Товару №2: запасні частини до вантажних автомобілів, нові в асортименті: ємність для води 20л біла арт. PNW015ZDG 10 шт. Торговельна марка GMP. Виробник Hermon Sp. Z O.O. Країна виробник CN. У графі 42 митної декларації зазначено фактурну вартість товару 67.00 Євро. Митну вартість визначено за першим методом (графа 43) з врахуванням витрат на транспортування, що еквівалентно 2428.29 грн.

Товару №3: запасні частини до вантажних автомобілів, нові в асортименті: еластичний шнур для багажу 800х8 мм, 3 шт. арт. GMPXHL8020H 3 шт.. Торговельна марка GMP. Виробник Hermon Sp. Z O.O. Країна виробник CN. У графі 42 митної декларації зазначено фактурну вартість товару 3,72 Євро. Митну вартість визначено за першим методом (графа 43) з врахуванням витрат на транспортування, що еквівалентно 137,12 грн.

Товару №4: запасні частини до вантажних автомобілів, нові в асортименті: комплект ADR універсальний + сорбент арт. ADR-PODSTAWOWY-2 2 шт.. Торговельна марка GMP. Виробник Hermon Sp. Z O.O. Країна виробник CN. У графі 42 митної декларації зазначено фактурну вартість товару 53,94 Євро. Митну вартість визначено за першим методом (графа 43) з врахуванням витрат на транспортування, що еквівалентно 1984,19 грн.

Товару №5: запасні частини до вантажних автомобілів, нові в асортименті: комплект чохлів для сидіння універсальне арт. GMP1909H 2 шт.. Торговельна марка GMP. Виробник Hermon Sp. Z O.O. Країна виробник CN. У графі 42 митної декларації зазначено фактурну вартість товару 12,20 Євро. Митну вартість визначено за першим методом (графа 43) з врахуванням витрат на транспортування, що еквівалентно 440,05 грн.

Товару №6: запасні частини до вантажних автомобілів, нові в асортименті: лійка металічна крива арт. LEJ005 3 шт.. Торговельна марка GMP. Виробник Hermon Sp. Z O.O. Країна виробник CN. У графі 42 митної декларації зазначено фактурну вартість товару 16,05 Євро. Митну вартість визначено за першим методом (графа 43) з врахуванням витрат на транспортування, що еквівалентно 578,63 грн.

Товару №7: запасні частини до вантажних автомобілів, нові в асортименті: ключ колісний 32х30 мм, L= 395мм з воротком арт. GMP145713BH 10 шт.. Торговельна марка GMP. Виробник Hermon Sp. Z O.O. Країна виробник CN. У графі 42 митної декларації зазначено фактурну вартість товару 66,00 Євро. Митну вартість визначено за першим методом (графа 43) з врахуванням витрат на транспортування, що еквівалентно 2468,89 грн.

Товару №8: запасні частини до вантажних автомобілів, нові в асортименті: замок блокування дверей причепу стальний арт. GMP078H 2 шт.. Торговельна марка GMP. Виробник Hermon Sp. Z O.O. Країна виробник CN. У графі 42 митної декларації зазначено фактурну вартість товару 47,8 Євро. Митну вартість визначено за першим методом (графа 43) з врахуванням витрат на транспортування, що еквівалентно 1721,23 грн.

Товару №9: запасні частини до вантажних автомобілів, нові в асортименті: пістолет для повітряного продування зі шлангом F16 арт. GMP1023ВH 15 шт.. Торговельна марка GMP. Виробник Hermon Sp. Z O.O. Країна виробник CN. У графі 42 митної декларації зазначено фактурну вартість товару 94,50 Євро. Митну вартість визначено за першим методом (графа 43) з врахуванням витрат на транспортування, що еквівалентно 3386,04 грн.

Товару №10: запасні частини до вантажних автомобілів, нові в асортименті: домкрат гідравлічний 30т, 1-поршневий арт. 3004QYL30D2 2 шт., домкрат гідравлічний 20т, 1-поршневий арт. H92007 QYL20B 5 шт. Торговельна марка GMP. Виробник Hermon Sp. Z O.O. Країна виробник CN. У графі 42 митної декларації зазначено фактурну вартість товару 204,9 Євро. Митну вартість визначено за першим методом (графа 43) з врахуванням витрат на транспортування, що еквівалентно 7632,28 грн.

Товару №11: запасні частини до вантажних автомобілів, нові в асортименті: щітка склоочисника 650мм арт. GMPH 20 шт. Торговельна марка GMP. Виробник Hermon Sp. Z O.O. Країна виробник CN. У графі 42 митної декларації зазначено фактурну вартість товару 45,00 Євро. Митну вартість визначено за першим методом (графа 43) з врахуванням витрат на транспортування, що еквівалентно 1631,63 грн.

Товару №12: запасні частини до вантажних автомобілів, нові в асортименті: лампа аварійна попереджувальна 4W арт. OAO0002 20 шт. Торговельна марка GMP. Виробник Hermon Sp. Z O.O. Країна виробник CN. У графі 42 митної декларації зазначено фактурну вартість товару 106,00 Євро. Митну вартість визначено за першим методом (графа 43) з врахуванням витрат на транспортування, що еквівалентно 3798,68 грн.

Товару №13: запасні частини до вантажних автомобілів, нові в асортименті: набір запобіжників плоских 10шт. арт. GMPTRF778SH 10 шт. Торговельна марка GMP. Виробник Hermon Sp. Z O.O. Країна виробник CN. У графі 42 митної декларації зазначено фактурну вартість товару 1,4 Євро. Митну вартість визначено за першим методом (графа 43) з врахуванням витрат на транспортування, що еквівалентно 50,30 грн.

Товару №14: запасні частини до вантажних автомобілів, нові в асортименті: електрична розетка алюмінієва арт. GMPES3817H 1 шт., електрична розетка алюмінієва арт. GMPEN3817H 5 шт. Торговельна марка GMP. Виробник Hermon Sp. Z O.O. Країна виробник CN. У графі 42 митної декларації зазначено фактурну вартість товару 9.6 Євро. Митну вартість визначено за першим методом (графа 43) з врахуванням витрат на транспортування, що еквівалентно 346.55грн.

Товару №15: запасні частини до вантажних автомобілів, нові в асортименті: провід прикурювання 1000F. 6м арт. 1000А6М 15 шт. Торговельна марка GMP. Виробник Hermon Sp. Z O.O. Країна виробник CN. У графі 42 митної декларації зазначено фактурну вартість товару 187,5 Євро. Митну вартість визначено за першим методом (графа 43) з врахуванням витрат на транспортування, що еквівалентно 6911,10грн.

Товару №16: запасні частини до вантажних автомобілів, нові в асортименті: гальмівний важіль арт. GMP72875H 3 шт. Торговельна марка GMP. Виробник Hermon Sp. Z O.O. Країна виробник CN. У графі 42 митної декларації зазначено фактурну вартість товару 58,05 Євро. Митну вартість визначено за першим методом (графа 43) з врахуванням витрат на транспортування, що еквівалентно 2107,69 грн.

Товару №17: запасні частини до вантажних автомобілів, нові в асортименті: пістолет пневматичний 1/4 з манометром арт. GMP2059016H 20 шт. Торговельна марка GMP. Виробник Hermon Sp. Z O.O. Країна виробник CN. У графі 42 митної декларації зазначено фактурну вартість товару 68,00 Євро. Митну вартість визначено за першим методом (графа 43) з врахуванням витрат на транспортування, що еквівалентно 2452,73 грн.

До митної декларації додано: пакувальний лист від 30.09.2022 №б/н, рахунок-фактура (інвойс) від 30.09.2022 №EX20220040, автотранспортна накладна від 10.10.2022 А№477649, декларація про походження товару від 30.09.2022 №EX20220040, рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги від 11.10.2022 №42, доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) від 16.06.2022 №б/н, зовнішньоекономічний договір (контракт) від 06.09.2021 №1, договір про надання послуг митного брокера від 02.01.2019 №02/19, договір (контракт) про перевезення від 09.08.2022 №1, копія митної декларації країни відправлення від 05.10.2022 №22PL335010Е0903528.

Здійснюючи митний контроль правильності визначення декларантом митної вартості товару, заявленого до митного оформлення, митницею в електронних повідомленнях з посиланням на розбіжності у поданих документах декларанту по МД від 05.10.2022 МД №UA205030/2022/027254 та від 12.10.2022 МД №UA205030/2022/027826 було запропоновано подати такі документи: 1) договір (угоду, контракт) з третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою їх продажу; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями та/або інформацію біржових організацій про вартість товару або сировини; інші документи, що підтверджують митну вартість імпортованого товару за бажанням декларанта.

При цьому, вимога митного органу про надання документів обґрунтована виявленням розбіжностей і неточностей у поданих документах.

На електронні повідомлення митниці декларант позивача ТОВ «Тір Маркет» інформувало відповідними листами від 05.10.2022 № б/н та від 12.10.2022 №б/н, що документи, які зазначені у частині 3 статті 53 МК України надаватися не будуть та просило прийняти рішення без врахування 10-денного терміну на основі наданих електронних документів, долучених до митної декларації .

Волинська митниця прийняла рішення про коригування митної вартості товарів від 06.10.2022 № UA205030/2022/000057/2 та від 13.10.2022 № UA205030/2022/000059/2 (а.с. 13, 34), а також сформувала картку відмови у прийнятті митної декларації, митному оформлення, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення (картка відмови) №UA205030/2022/000691 та №UA205030/2022/000705 (а.с. 14, 35).

Як зазначено у графі 33 рішень про коригування митної вартості товарів, документи, подані для підтвердження митної вартості товару, не містять усіх даних, необхідних для визначення митної вартості за методом обраним декларантом, а також документи містять розбіжності:

за МД від 05.10.2022 №UA205030/2022/027254 - платіжне доручення №170 від 29.09.2022 не є випискою з бухгалтерської документації, адже не містить достовірних відомостей про здійснення господарської операції, а іншого документа, що підтверджував би рух коштів не було надано; рахунок-фактура №ЕХ20220037 від 19.09.2022 не містить печаток та підписів отримувача товару; прайс-лист №б/н від 19.09.2022 містить посилання на конкретний інвойс, що знеузагальнює інформацію щодо вартості товарів; митна декларація країни експорту містить постання на інвойс відмінний від інвойсу, поданого до митного оформлення. Митну вартість визначено за резервним методом згідно зі статтею 64 МК України на підставі цінової інформації ЄАІС на рівні на товар №1 3,77 євро/кг за МД № UA205030/2022/26767 від 28.09.2022; товар №11 2,54 євро/кг за МД № UA100380/2022/361931 від 17.09.2022.

за МД від 12.10.2022 №UA205030/2022/027826 - прайс-лист від 30.09.2022 №б/н адресується конкретній особі, що знеузагальнює інформацію про вартість товарів; згідно п.5.1 контракту №1 від 06.09.2021 форму оплати вказано: 100% передоплата, про що в митного органу відсутня інформація; рахунок-фактура МЕХ20220037 від 19.09.2022 не містить печаток та підписів отримувача товару; відбиток печатки перевізника у товаро-транспортній накладній не відповідає відбитку печатки у довідці про транспортні витрати.

Наголошено на необхідності виконання умов статті 254, а саме документи, необхідні для здійснення митного контролю та митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України, або іншою іноземною мовою міжнародного спілкування. До того ж декларанту наголошено на необхідності виконання умов статті 254, а саме документи, необхідні для здійснення митного контролю та митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України, або іншою іноземною мовою міжнародного спілкування. Митну вартість визначено за резервним методом згідно зі статтею 64 МК України на підставі цінової інформації ЄАІС на рівні на товар №1 3,77 євро/кг за МД № UA205030/2022/26767 від 28.09.2022.

Також в оскаржуваному рішенні зазначається, що митницею відповідно до положень статей 55, 57 МК України з декларантом проведена письмова консультація щодо вибору методу визначення митної вартості товару.

Товар було випущено у вільний обіг за МД №22UA47U8 від 06.10.2022 та №22UA00U0 від 12.10.202 шляхом надання гарантій відповідно до розділу X МК України (а.с.15-18, 36-39).

Позивач, не погоджуючись із рішенням про коригування митної вартості товару, звернувся до суду із цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Засади державної митної справи, в тому числі процедури митного контролю та митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України, умови та порядок справляння митних платежів, визначаються МК України від 13.03.2012 №4495-VІ.

Відповідно до вимог частини першої статті 246 МК України метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.

Згідно з частиною першою статті 248 МК України митне оформлення розпочинається з моменту подання митному органу декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання митним органом від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.

Частина перша статті 257 МК України передбачає, що декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

Відповідно до частини шостої статті 257 МК України умови та порядок декларування, перелік відомостей, необхідних для здійснення митного контролю та митного оформлення, визначаються цим Кодексом. Положення про митні декларації та форми цих декларацій затверджуються Кабінетом Міністрів України, а порядок заповнення таких декларацій та інших документів, що застосовуються під час митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, - центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Статтею 49 МК України встановлено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно із частиною першою статті 51 МК України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Відповідно до частини першої, другої статті 52 МК України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою. Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані, зокрема, подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Перелік документів, які подаються декларантом для підтвердження заявленої митної вартості, визначений статтею 53 МК України. У випадках, передбачених цим Кодексом, декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

У разі якщо митний орган має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи: 1) виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України; 2) довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам; 3) розрахунок ціни (калькуляцію).

Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

Відповідно до статті 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Відповідно до статті 55 МК України, рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Статтею 57 МК України встановлено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.

Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

При цьому, витребовувати необхідно лише ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості.

Судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу правильності визначення декларантом митної вартості імпортованого товару, а саме: запасних частин до транспортних засобів та ненадання відповідачу необхідних документів для підтвердження заявленої митної вартості товару.

Так, до митної декларації від 05.10.2022 №UA205030/2022/027254, було додано: зовнішньоекономічний договір № 2 від 10.12.2020, доповнення до договору від 09.12.2021, пакувальний лист від 08.09.2022, рахунок-фактура (інвойс) від 08.09.2022 №PWR112, автотранспортна накладна від 09.09.2022 А № 140414, сертифікат про походження товару від 09.09.2022 V №0919380, рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від 15.09.2022 № 257, договір про надання послуг митного брокера від 02.01.2019 № 02/19, договір про перевезення від 12.08.2022 № 1, копія митної декларації країни відправлення від 09.09.2022 № 22341300EX00739777.

До митної декларації від 12.10.2022 №UA205030/2022/027826, було додано: пакувальний лист від 30.09.2022 №б/н, рахунок-фактура (інвойс) від 30.09.2022 №EX20220040, автотранспортна накладна від 10.10.2022 А№477649, декларація про походження товару від 30.09.2022 №EX20220040, рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги від 11.10.2022 №42, доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) від 16.06.2022 №б/н, зовнішньоекономічний договір (контракт) від 06.09.2021 №1, договір про надання послуг митного брокера від 02.01.2019 №02/19, договір (контракт) про перевезення від 09.08.2022 №1, копія митної декларації країни відправлення від 05.10.2022 №22PL335010Е0903528.

Водночас, декларант позивача листами від 05.10.2022 та від 12.10.2022 № б/н повідомив митний орган, що документи, які зазначені у частині 3 статті 53 МК України надаватися не будуть та просив прийняти рішення без врахування 10-денного терміну на основі наданих електронних документів, долучених до митних декларацій.

Враховуючи позицію Верховного Суду у постановах від 12.03.2019 у справі № 826/2313/16 та 13.06.2019 року у справі № 820/6315/15, суд зауважує, що вимоги частини третьої та четвертої статті 53 та частини другої статті 58 МК України зобов`язують митний орган зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких зможе усунути сумніви у їх достовірності. Встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митний орган повинен вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.

Суд погоджується, що наявність у митного органу інформації про ціну подібних чи аналогічних товарів може призвести до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості товарів та ініціювання повної її перевірки, але така інформація аж ніяк не є підставою для прийняття рішення про коригування митної вартості товару.

Як визначено частиною шостою статті 54 МК України, митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Наведені норми зобов`язують митницю зазначати конкретні обставини, які викликали сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовiрностi.

Разом з тим, у разі якщо під час проведення митного контролю митний орган не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично (частина сьома статті 54 МК України).

У даному випадку оскаржуване рішення прийняте відповідачем з підстав, визначених пунктом 2 частини шостої статті 54 МК України, декларант не надав усіх додаткових документів витребуваних митницею, згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, а подані до митного оформлення документи містять розбіжності.

З такими твердженнями відповідача суд не погоджується та зазначає наступне.

Як слідує з матеріалів справи, сумніви митного органу щодо достовірності заявленої митної вартості товару виникли у зв`язку з тим, що платіжне доручення №170 від 29.09.2022 не є випискою з бухгалтерської документації, адже не містить достовірних відомостей про здійснення господарської операції, а іншого документа, що підтверджував би рух коштів не було надано.

З приводу цього суд зазначає, що платіжне доручення розрахунковий документ, який містить доручення платника банку, здійснити переказ визначеної в ньому суми коштів зі свого рахунку на рахунок отримувача. Митному органу для підтвердження вартості оцінюваного товару надане платіжне доручення №170 від 29.09.2022 на суму 7 980,07 євро EUR, де в графі «Призначення платежу» зазначено згідно Договору №1 від 06.09.2021. Та ж сума, а саме 7 980,07 євро EUR, зазначена в рахунку-фактурі №ЕХ20220037 від 19.09.2022.

Отже, посилання відповідача на ненадання виписки з бухгалтерської документації чи іншого документа, що підтверджував би рух коштів є безпідставними.

Щодо посилання відповідача на рахунок-фактуру №ЕХ20220037 від 19.09.2022, який не містить печаток та підписів отримувача товару, то контракт від 06.09.2021 № 1 містить усі необхідні відомості щодо сторін договору, комерційних умов поставки, а рахунок-фактура від 19.09.2022 № ЕХ20220037 є невід`ємною частиною вказаного договору, визначає загальну вартість та кількість придбаного товару, а також ціну за товар. Також слід зауважити, що рахунок-фактуру №ЕХ20220037 від 19.09.2022 видано компанією-продавцем на підставі контракту від 09.09.2021 та підписання останнього продавцем ніяким чином не впливає на формування митної вартості товару.

Крім того, твердження митного органу про те, що «митна декларація країни експорту містить посилання на інвойс відмінний від інвойсу, поданого до митного оформлення», не відповідає дійсності. В митній декларації країни відправлення №22PL335010E0863105 (а.с.25) міститься посилання на той самий інвойс №ЕХ20220037, що надавався митному органу для підтвердження вартості товару.

Відповідач зазначає, що у митного органу відсутня інформація про 100% оплату згідно п.5.1 контракту №1 від 06.09.2021.

Так, судом було встановлено, що між позивачем, як покупцем, та компанією Hermon Sp. Z.0.0 (Продавець) було укладено Договір №1 від 06.09.2021, відповідно до якого, предметом даного Договору є купівля-продаж запасних частин до вантажних автомобілів, сідельних тягачів, причепів та напівпричепів, згідно рахунків-фактур, оформлених на кожну окрему партію товару.

Відповідно до п.5.1. Договору №1 від 06.09.2021 оплата за товар проводиться у євро EUR у формі 100% передоплати, згідно з рахунками-фактурами, окремо на кожну партію товару, у вигляді безготівкового переказу.

Як вбачається з рахунку-фактури (інвойсу) №ЕХ20220040, компанія Hermon Sp. Z.0.0 продала ТОВ «TIP МАРКЕТ» товар на суму 6 219,66 Євро.

Фактична оплата за товар була здійснена Позивачем на умовах 100% передоплати, що підтверджується платіжним дорученням в іноземній валюті №179 від 10.10.2022, з якого вбачається, що в графі «Призначення платежу» зазначено згідно Договору №1 від 06.09.2021.

Водночас, як слідує з картки рахунку 3712 за 4 квартал 2022 року про стан розрахунків позивача по договору №1 від 06.09.2021 з нерезидентом Hermon Sp. Z.O.O (Польща) в розрізі національної та іноземної валюти, оплата згідно з платіжним дорученням №179 від 10.10.2022 була здійснена позивачем з врахуванням наступних платежів.

Отже, вказаними документами підтверджується, що вартість оцінюваного товару становить 6 219,66 євро EUR, яка в повному обсязі сплачена позивачем на умовах 100% передоплати, як це передбачено у контракті.

Щодо посилання відповідача про те, що відбиток печатки перевізника у товаро-транспортній накладній не відповідає відбитку печатки у довідці про транспортні витрати, то згідно з Конвенцією про договір міжнародного автомобільного перевезення вантажів від 19.05.1956 міжнародна автодорожня товарно-транспортна накладна типової форми CMR застосовується у міжнародних перевезеннях і є первинним доказом укладення договору перевезення.

Згідно ст.6 Конвенції вантажна накладна містить такі дані: дата і місце складання вантажної накладної; ім`я та адреса відправника; ім`я та адреса перевізника; місце і дата прийняття вантажу до перевезення і передбачене місце його доставки; ім`я та адреса одержувача; прийняте позначення характеру вантажу і спосіб його упакування та, у випадку перевезення небезпечних вантажів, їх загальновизнане позначення; кількість вантажних місць, їх спеціальне маркування і нумерація місць; вага вантажу брутто чи виражена в інших одиницях виміру кількість вантажу; платежі, пов`язані з перевезенням (провізна плата, додаткові платежі, митні збори, а також інші платежі, що стягуються з моменту укладання договору до доставки вантажу); інструкції, необхідні для виконання митних та інших формальностей; заява про те, що перевезення здійснюється, незалежно від будь-яких умов, згідно положень дійсної Конвенції.

Статтею 5 Конвенції передбачено, що вантажна накладна складається в трьох оригінальних примірниках, підписаних відправником і перевізником. Ці підписи можуть бути надруковані чи замінені печатками відправника і перевізника, якщо це допускається законодавством країни, в якій складена вантажна накладна.

Отже, наявність чи відсутність печатки на CMR не впливає на її дійсність, оскільки печатка не є обов`язковим реквізитом даного документу.

Крім того, перевезення здійснювалось за укладеним з ФОП ОСОБА_1 договором від 09.08.2022 №1 та на обох відбитках печаток міститься його ім`я з тією різницею, що на CMR відтиск печатки англійською мовою.

Митним органом не наведено жодних обґрунтованих аргументів стосовно того, яким чином надання позивачем прайс-листа ставить під сумнів достовірність визначеної позивачем митної вартості товару, за умови, що відображена у прайс-листі інформація щодо вартості товарів в повній мірі відповідає вартості, визначеній у поданому до митного оформлення інвойсі.

Суд також звертає увагу на те, що з аналізу частини третьої статті 53 МК України слідує, що лише у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, їх наявні ознаки підробки або вони не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, митний орган має право витребовувати додаткові документи.

За обставин цієї справи у спірному рішенні зазначено про розбіжності, які виявлені саме у прайс-листі від 19.09.2022 №б/н, при цьому, такий документ не значиться у частині другій статті 53 МК України як такий, що підтверджує митну вартість товарів. Водночас відповідач не виявив розбіжностей у документах, зазначених саме у частині другій статті 53 МК України, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, не виявив у таких документах ознак підробки, відтак вимога митного органу про надання додаткових документів у спірному випадку є необґрунтованою.

З урахуванням вищенаведеного, відсутні підстави ставити під сумнів митну вартість товару, визначену декларантом, оскільки така вартість підтверджується поданими до митного оформлення документами, у яких відсутні розбіжності щодо вартості товарів, ознаки підробки та вони містять достатньо відомостей щодо ціни товару.

Щодо посилань митного органу на незабезпечення позивачем перекладу документів, поданих до митного оформлення, суд зазначає наступне.

Статтею 254 МК України визначено, що документи, необхідні для здійснення митного контролю та митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України при здійсненні зовнішньоекономічних операцій, подаються митному органу українською мовою, офіційною мовою митних союзів, членом яких є Україна, або іншою іноземною мовою міжнародного спілкування. Митні органи вимагають переклад українською мовою документів, складених іншою мовою, ніж офіційна мова митних союзів, членом яких є Україна, або іншою іноземною мовою міжнародного спілкування, тільки у разі, якщо дані, які містяться в них, є необхідними для перевірки або підтвердження відомостей, зазначених у митній декларації. У такому разі декларант забезпечує переклад зазначених документів за власний рахунок.

Тобто, у разі складення документа, що подається до митного оформлення офіційною мовою митних союзів, членом яких є Україна, або іншою іноземною мовою міжнародного спілкування, митний орган не вправі вимагати від декларанта перекладу такого документа українською мовою.

Аналогічну правову позицію висловлено Верховним Судом у постанові від 06.02.2020 у справі № 520/10709/18.

При цьому, додатком до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів з питань обкладення ввізним митом товарів та інших предметів, що ввозяться на митну територію України» від 03.04.1997 №170/97-ВР затверджено перелік країн, з якими Україною укладено торговельно-економічні угоди з надання режиму найбільшого сприяння або національного режиму, серед яких зазначено Польщу.

Як свідчать матеріали справи, позивачем до митного оформлення подавались документи, складені англійською мовою та польською мовою, а тому вимога митного органу про переклад останніх є такою, що суперечить положенням статті 254 МК України.

Таким чином, доводи митного органу про наявність розбіжностей у поданих до митного оформлення документах не знаходять свого підтвердження. Суд погоджується із позивачем, що надані до митного оформлення товару документи дозволяли визначити складові митної вартості імпортованого товару та їх числові значення.

Крім того, суд звертає увагу на те, що однієї лише вказівки на наявність розбіжностей та недоліків у поданих документах, без роз`яснення, в чому такі розбіжності полягають, який їхній вплив на митну вартість оцінюваного товару і чому без їх усунення заявлена митна вартість не може бути визнана, недостатньо для висновку про неможливість застосування основного методу визначення митної вартості.

Суд вважає, що відповідач не обґрунтував однозначність скоригованої ним ціни, не довів обґрунтованості своїх сумнівів щодо заявленої митної вартості декларантом.

При цьому, матеріалами справи підтверджується, що позивач під час митного оформлення надав відповідачу усі необхідні документи, які чітко ідентифікували оцінювані товари та містили об`єктивні і достовірні дані, що підтверджували заявлену декларантом митну вартість товарів за ціною договору згідно з вимогами частин четвертої та п`ятої статті 58 Митного кодексу України, і в митного органу, враховуючи вищевикладені обставини, не було підстав вимагати у декларанта додаткові документи для підтвердження митної вартості.

Натомість, відповідачем не надано суду жодних доказів того, що документи, подані позивачем для митного оформлення товару є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації.

Відтак, суд не вбачає розбіжностей у наданих позивачем під час декларування документах.

Також суд не може погодитися із діями відповідача стосовно витребування додаткових документів, оскільки відповідачем не вказано та не обґрунтовано, які числові значення такі документи мали підтвердити чи спростувати, при тому, що вартість придбання оцінюваного товару підтверджена документально.

Суд наголошує, що вимога про надання договору (угоди, контракту) із третіми особами, пов`язаними з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунків про здійснення платежів третім особам на користь продавця (якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом)); рахунків про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); виписки з бухгалтерської документації продавця щодо формування відпускної ціни товарів на заявлених комерційних умовах поставки товару; ліцензійного чи авторського договору покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; каталогу, специфікації, прейскурантів (прайс-листа) виробника товару; висновків про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлених спеціалізованими експертними організаціями відповідно до частини третьої статті 53 МК України є обґрунтованою тільки тоді, якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або відсутні відомості про усі числові значення складових митної вартості товарів.

Однак за обставин цієї справи відповідач не встановив розбіжностей, які дійсно мають вплив на правильність визначення митної вартості, ознак підробки у поданих документах чи відсутність усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари згідно з умовами поставки, визначеними договірними сторонами (продавцем та покупцем).

При цьому суд вважає безпідставною вимогу митного органу надати договір (угоду, контракт) з третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається, а також рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом), оскільки доказів того, що позивач вступав у договірні відносини із третіми особами матеріали справи не містять.

Аналогічно безпідставною є вимога митного органу надати рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту), оскільки доказів про понесення позивачем таких витрат матеріали справи не містять.

Так само ненадання виписки з бухгалтерської документації продавцем покупцю не може позбавляти останнього можливості декларувати товар на підставі інших документів, що підтверджують ціну товару. Відсутність такої бухгалтерської документації у покупця товару, яка може бути комерційною таємницею продавця щодо формування ціни товару для інших покупців і за відмінними умовами поставки, не свідчить про недобросовісність у декларуванні митної вартості.

Не має логічного обґрунтування вимога відповідача надати ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів, оскільки з жодних документів не випливає, що такий документ є умовою продажу оцінюваних товарів.

Також суд вважає безпідставними посилання відповідача на необхідність надання позивачем прайс-листів, каталогів, специфікацій виробника товару при тому, що прайс-лист у кожному випадку декларант подавав разом із митною декларацією.

Суд зазначає, що в процедурах контролю за митною вартістю товару предметом доказування є ціна товару та інші складові митної вартості товару. А тому необґрунтованою є і вимога митниці про надання висновку про якісні та вартісні характеристики товару, підготовленого спеціалізованою експертною організацією, оскільки відповідач не вказав, яким чином висновок про вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованими експертними організаціями, надасть можливість підтвердити чи спростувати відомості офіційно виданих продавцем товару документів щодо ціни товару, недійсність чи ознаки підробки щодо яких не виявлено. За таких обставин відсутність висновків про якісні та вартісні характеристики товару не повинна братися митницею до уваги при контролі за митною вартістю та не може бути підставою для твердження про наявність розбіжностей у даних про митну вартість товару. Підтверджуючими документами про вартість товару в даному випадку є зовнішньоекономічні контракти (додаткові угоди до них) та рахунок-фактура (інвойс).

З урахуванням наведеного висновки у спірних рішеннях про неможливість визнання митної вартості товару за ціною договору щодо товарів, які імпортуються, та за рівнем, визначеним декларантом, не є доведеними. При цьому відповідач не вказав на неправильність проведеного розрахунку митної вартості, зазначених у митних деклараціях, не зазначив, які саме складові митної вартості не підтверджені документально та які саме відомості відсутні/не піддаються обчисленню у поданих декларантом документах. Наведене дає підстави для висновку, що сумніви відповідача щодо складових митної вартості імпортованого товару ґрунтуються виключно на його припущеннях, а не на достовірних відомостях.

Крім того, враховуючи позицію Верховного Суду у постановах від 12.03.2019 у справі №826/2313/16, від 13.06.2019 у справі №820/6315/15, суд зауважує, що вимоги частин третьої та четвертої статті 53 та частини другої статті 58 МК України зобов`язують митний орган зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких зможе усунути сумніви у їх достовірності. Встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товару, митний орган повинен вказати, які саме складові митної вартості товару є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.

Як вбачається з оскаржуваних рішень, відповідач митну вартість визначив за другорядним методом резервним. Його застосування передбачене статтею 64 МК України, згідно з якою у разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58-63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GAТТ). Митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) органами доходів і зборів митних вартостях.

Відповідно до пунктів 2, 4 частини другої статті 55 МК України прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування.

Відповідно до пункту 2.1 Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 року №598, у рішенні про коригування митний орган поряд з обов`язковим зазначенням номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, повинен навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо. Зазначається послідовність застосування методів визначення митної вартості та причин, через які не був застосований кожний з методів, що передує методу, обраному митним органом.

Таким чином, у рішенні про коригування заявленої митної вартості, крім номера та дати митних декларацій, які були взяті за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, митний орган повинен також навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів.

Аналогічної правової позиції дотримується Верховний Суд в постанові від 08.02.2019 року в справі № 825/648/17 (№ К/9901/16592/18).

Разом з тим, у спірному рішенні митний орган лише вказав номер та дату митної декларації, на основі яких було здійснено коригування митної вартості товару, що не дає підстав вважати вказане рішення обґрунтованим та мотивованим.

На думку суду, відповідач не виконав обов`язку щодо наведення у рішенні про коригування митної вартості товарів порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за резервним методом.

Щодо митних декларацій № UA205030/2022/26767 від 28.09.2022 рівень митно вартості 3,77 євро/кг, № UA100380/2022/361931 від 17.09.2022 , рівень митно вартості 2,54 євро/кг, які була використана відповідачем для визначення митної вартості при прийнятті спірного рішення, то суд зазначає, що можливість поставки товару іншим покупцям за меншою ціною відповідає принципам свободи зовнішньоекономічних зв`язків та не суперечить нормам національного та міжнародного законодавства. При прийнятті оскаржуваних рішень відповідачем використано виключно інформацію з бази даних митного органу, тобто при винесенні спірних рішень відповідач керувався не документами, поданими декларантом до митного оформлення, а опирався вже на наявну в митного органу цінову інформацію.

Разом з тим, суд зазначає, що формально нижчий рівень митної вартості імпортованого товару від рівня митної вартості іншого митного оформлення не може розцінюватись як заниження декларантом митної вартості та не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару і не може бути достатньою та самостійною підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товару за першим методом визначення його митної вартості.

Рішення про коригування митної вартості товару не може базуватися лише на інформації митниці, оскільки порядок її формування, ведення, отримання інформації, а також порядок використання її даних суб`єктами господарських відносин під час здійснення ними зовнішньоекономічної діяльності МК України не передбачено.

Сам факт здійснення митного оформлення подібних товарів за митною вартістю, що є більша заявленої декларантом, не може бути безумовною підставою для коригування відповідачем митної вартості товару.

Також не може залишитися поза увагою і той факт, що в поданих до митного оформлення документах ціна товару визначена за одиницю (за штуку), тоді як митний орган в оскаржуваних рішеннях використав цінове значення за кілограм, тобто, інше цінове визначення, ніж у документах, узгоджених покупцем і продавцями товару (позивачем та його контрагентами).

Також, Верховний Суд у постанові від 21.12.2018 по справі №815/228/17 дійшов висновку, що наявність в інформаційних базах даних митного органу інформації про те, що у попередні періоди аналогічні товари були розмитнені із зазначенням більшої митної вартості, жодним чином не доводить неправильність її визначення позивачем, оскільки митна вартість залежить від ряду обставин і визначається в кожному конкретному випадку.

Крім цього, суд зазначає, що будь-яка інформація, отримана від юридичних осіб носить виключно інформативний характер та не є безумовною рекомендацією митному органу визначати митну вартість інших аналогічних/подібних товарів саме за такою вартістю. Кожна зовнішньоекономічна угода містить свої умови, які погоджуються сторонами. Принцип свободи договорів чітко передбачає, що сторони можуть самостійно визначити вартість товару.

Враховуючи встановлені обставини справи та норми чинного законодавства, суд дійшов висновку, що подані позивачем до митного оформлення документи були достатніми для підтвердження заявленої за ціною договору митної вартості товару. При цьому подані документи не містили розбіжностей чи ознак підробки, водночас підтверджували числове значення митної вартості товару.

Стосовно спрацювання системи управління ризиками, то суд зазначає, що це є підставою для контролюючого органу більш детально проаналізувати умови зовнішньоекономічної операції і не може бути безумовною підставою для відмови в митному оформленні товару за заявленою декларантом митною вартістю. Різниця між митною вартістю товару, задекларованого особою, та митною вартістю схожих товарів, що розмитнювались цією ж чи іншими особами у попередніх періодах, також не свідчить про заниження митної вартості декларантом і не є підставою для автоматичного збільшення митної вартості товару до показників автоматизованої системи аналізу та управління ризиками.

Вказане узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 30.06.2022 по справі №280/1824/19, які в силу положень частини 5 статті 242 КАС України мають бути враховані при розгляді цієї справи.

Крім того, суд звертає увагу, що в адміністративних процедурах із митного контролю та митного оформлення митний орган повинен обґрунтувати (довести) законність свого рішення; відповідно рішення митного органу не може ґрунтуватися на припущеннях, на сумнівах про повноту і достовірність відомостей про заявлену митну вартість товару; висновки цього органу повинні ґрунтуватися на достовірних і вичерпних доказах.

Відповідно до частини третьої статті 318 Митного кодексу України митний контроль має передбачати виконання митними органами мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи.

Ця норма також відповідає стандартним правилам, встановленим пунктами 3.16 та 6.2 Загального додатку до Міжнародної конвенції про спрощення та гармонізацію митних процедур, до якої Україна приєдналась згідно із Законом України від 15.02.2011 року № 3018-VI Про внесення змін до Закону України Про приєднання України до Протоколу про внесення змін до Міжнародної конвенції про спрощення та гармонізацію митних процедур, якими запроваджено стандартні правила: на підтвердження декларації на товари митна служба вимагає тільки ті документи, які є необхідними для проведення контролю за даною операцією та забезпечення виконання усіх вимог щодо застосування митного законодавства; митний контроль обмежується мінімумом, необхідним для забезпечення дотримання митного законодавства.

Крім того, це узгоджується з проголошеними у статті 8 МК України принципами здійснення державної митної справи на засадах законності та презумпції невинуватості, єдиного порядку переміщення товару, транспортних засобів через митний кордон України, спрощення законної торгівлі, заохочення доброчесності та інших.

Також суд зазначає, що Верховний Суд в постанові від 08.10.2019 у справі №803/776/17 вказав, що декларант не зобов`язаний (звільнений від обов`язку) доводити правильність заявленої ним митної вартості: його твердження про розмір митної вартості вважається правомірним, поки протилежне не буде доведено контролюючим органом.

З урахуванням зазначеного, суд дійшов до висновку, що митний орган не навів доказів того, що документи, подані декларантом, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації.

На підставі досліджених письмових доказів суд вважає, що використані декларантом відомості підтверджені документально та визначені кількісно; їх достовірність не спростована відомостями від компетентних органів інших країн щодо не підтвердження обставин відчуження позивачу продавцем нерезидентом товару, або що видані позивачу документи є фіктивними, недійсними.

Отже, суд дійшов висновку, що визначення відповідачем митної вартості товарів за резервним методом здійснено з порушенням вимог митного законодавства України, що є підставою для скасування оскаржуваних рішень.

Таким чином, рішення відповідача про коригування митної вартості товарів від від 06.10.2022 №UA205030/2022/000057/2, від 13.10.2022 № UA205030/2022/000059/2 є необґрунтованими та безпідставними, не ґрунтуються на нормах чинного законодавства, тому їх слід визнати протиправним та скасувати, а позов задовольнити.

При цьому, суд враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи), сформовану в пункті 58 рішення у справі Серявін та інші проти України (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (Ruiz Torija v. Spain) № 303-A, пункт 29).

Крім того, відповідно до статті 244 КАС України суд під час ухвалення рішення вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати.

Згідно з частиною першою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки позов задоволено, то на користь позивача необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судовий збір у сумі 2684,00 грн, що сплачений платіжним дорученням від 27.02.2023 № 973 (а.с. 12).

Щодо стягнення за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу в сумі 8000,00 грн., суд зазначає наступне.

Відповідно до частин першої, другої статті 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Згідно з частиною третьою статті 134 КАС України для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Водночас частинами четвертою, п`ятою статті 134 КАС України встановлено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Разом з тим, відповідно до частин шостої та сьомої статті 134 КАС України визначено, що у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до частин сьомої, дев`ятої статті 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

У пункті 269 Рішення у справі East/West Alliance Limited проти України Європейський суд з прав людини зазначив, що угода, за якою клієнт адвоката погоджується сплатити в якості гонорару певний відсоток від суми, яку присудить позивачу суд - у разі якщо така сума буде присуджена та внаслідок якої виникають зобов`язання виключно між адвокатом та його клієнтом, не може бути обов`язковою для Суду, який повинен оцінити рівень судових та інших витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою (див. вищезазначене рішення щодо справедливої сатисфакції у справі Іатрідіс проти Греції (Iatridis v. Greece), п. 55 з подальшими посиланнями).

Виходячи з аналізу вищевказаних правових норм вбачається, що склад та розмір витрат на професійну правничу допомогу підлягає доказуванню в судовому процесі. Сторона, яка хоче компенсувати судові витрати повинна довести та підтвердити розмір заявлених судових витрат, а інша сторона може подати заперечення щодо не співмірності розміру таких витрат. Результат та вирішення справи безпосередньо пов`язаний із позицією, зусиллям і участю в процесі представника інтересів сторони за договором. При цьому, такі надані послуги повинні бути обґрунтованими, тобто доцільність надання такої послуги та її вплив на кінцевий результат розгляду справи, якого прагне сторона, повинно бути доведено стороною в процесі.

Як вбачається із доданих письмових доказів (договору про надання правничої допомоги №03/01/23-1 від 03.01.2023, акту № 24/02/23 від 24.02.2023 приймання-передачі наданих послуг згідно Договору про надання правничої допомоги №03/01/23-1 від 03.01.2023, квитанції до прибуткового касового ордера від 24.02.2023 № 24/02/23) позивач сплатив адвокату Гарбар Ю.Р. кошти в загальній сумі 8000,00 грн на оплату правової допомоги, яка відповідно до акту приймання-передачі наданих послуг складається з: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з питань правомірності винесення оскаржуваних рішення (1 год.) - 2000,00 грн, складання та формування позовної заяви (3 год.) - 6000,00 грн. Вартість однієї години роботи 2000,00 грн.

Суд зазначає, що при визначенні суми відшкодування судових витрат, суд повинен керуватися критерієм реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерієм розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та суті виконаних послуг. Надані послуги повинні бути обґрунтованими, тобто повинно бути доведено доцільність надання такої послуги та її вплив на кінцевий результат розгляду справи.

Крім того, враховуючи вимоги статей 134, 139 КАС України під час вирішення питання про розподіл судових витрат, суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами сьомою-дев`ятою статті 139 КАС України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Об`єднаної палати Верховного Суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19.

Таким чином, з наведеної правової позиції слідує, що суд вправі зменшити розмір судових витрат на професійну правничу допомогу адвоката і з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами сьомою-дев`ятою статті 139 КАС України, з урахуванням конкретних обставин справи та з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

На думку суду, заявлена сума витрат на правову допомогу є завищеною, а тому, враховуючи предмет спору, незначну складність справи, заявлене представником відповідача клопотання про зменшення витрат на правничу допомогу та виходячи із критеріїв, визначених частинами третьою, п`ятою статті 134, частиною дев`ятою статті 139 КАС України вважає, що на користь позивача необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 2500,00 грн. Решту витрат на професійну правничу допомогу повинен понести позивач.

При цьому, суд зазначає, що надання правничої інформації, консультацій, роз`яснень з питань правомірності винесення оскаржуваного рішення, включається до витрат пов`язаних зі складанням адміністративного позову, охоплюються загальною діяльністю адвоката та мають на меті складання позовної заяви і подання її до суду, а тому дані витрати повинен понести позивач.

Отже, враховуючи вищевикладене, за рахунок бюджетних асигнувань відповідача необхідно стягнути на користь позивача судовий збір у розмірі 2684,00 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 2500,00 грн.

Керуючись статтями 139, 243-246, 262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Тір Маркет» (43021, Волинська область, місто Луцьк, вулиця Стрілецька, будинок 31, ) до Волинської митниці (44350, Волинська область, Ковельський район, село Римачі, вулиця Призалізнична, 13, ) про визнання протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості товарів задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати рішення Волинської митниці про коригування митної вартості товарів від 06.10.2022 №UA205030/2022/000057/2, від 13.10.2022 № UA205030/2022/000059/2.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Волинської митниці на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Тір Маркет судовий збір у розмірі 2684,00 грн (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири гривні 00 копійок) та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 2500,00 грн (дві тисячі п`ятсот гривень 00 копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий

Суддя В.В. Мачульський