Справа № 160/16663/22
Суддя: Кучугурна Наталія Вікторівна
Дата ухвалення: 2023-05-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кучугурної Н.В., розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпрі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,
Обставини справи: до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії.
Позовна заява не відповідала вимогам, установленим статтями 160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), тому ухвалою суду від 31.10.2022 була залишена без руху, з наданням позивачу строку для усунення недоліків.
На виконання вимог ухвали суду від 31.10.2022 від позивача 07.11.2022 до суду надійшла уточнена позовна заява, в якій позивач просить суд:
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) пенсії в разі втрати годувальника ОСОБА_2 , розрахованої в розмірі 30% від заробітку 8526,90 гривень;
Ухвалою суду від 14.11.2022 прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження в адміністративній справі; призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), за наявними у справі матеріалами; встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву (у разі заперечення проти позовної заяви) протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії цієї ухвали, разом із доказами, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача.
Копію ухвали про відкриття провадження у справі відповідач отримав 28.11.2022, що підтверджується наявною в матеріалах справи розпискою.
Ухвалою суду від 14.11.2022 витребувано у позивача належним чином засвідчені копії пенсійної справи ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .
Відповідачем витребуваних судом документів надано не було.
Згідно з ч.9 ст.80 КАС України, у разі неподання суб`єктом владних повноважень витребуваних судом доказів без поважних причин або без повідомлення причин суд, залежно від того, яке ці докази мають значення, може визнати обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ, або відмову у її визнанні, або розглянути справу за наявними в ній доказами, а у разі неподання доказів позивачем також залишити позовну заяву без розгляду.
З огляду на ненадання відповідачем витребуваних судом документів, а також, враховуючи положення зазначеної норми процесуального закону, суд розглядає справу за наявними в ній доказами.
Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
Розумність строків є одним із основоположних засад (принципів) адміністративного судочинства відповідно до п.8 ч.3 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України.
Поняття розумного строку не має чіткого визначення, проте розумним уважається строк, який необхідний для вирішення справи відповідно до вимог матеріального і процесуального права.
Ключовими принципами статті 6 Конвенції є верховенство права та належне здійснення правосуддя. Ці принципи також є основоположними елементами права на справедливий суд.
При цьому, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень (ч.1 ст.2 КАС України).
Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд,
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19.10.2021 у справі №160/13123/21 позовну заяву задоволено; визнано протиправними дії Головного управління ПФУ в Дніпропетровській області щодо відмови ОСОБА_2 у проведенні перерахунку його пенсії на підставі довідки Сектору із соціально-гуманітарних питань державної установи «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Дніпропетровській області» від 01.06.2021 №33/24/С-682; зобов`язано Головне управління ПФУ в Дніпропетровській області провести перерахунок пенсії ОСОБА_2 на підставі довідки Сектору із соціально-гуманітарних питань державної установи «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Дніпропетровській області» від 01.06.2021 №33/24/С-682 з 01 грудня 2019 року та виплатити різницю між фактично отриманою та належною до сплати сумою пенсії починаючи з 01 грудня 2019 року.

Цим рішенням установлено, що ОСОБА_2 (пенсійне посвідчення № НОМЕР_2 ), перебував на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та отримував пенсію за вислугу років відповідно до вимог Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб».

Згідно з даними КП «ДСС», зазначене рішення в апеляційному і касаційному порядку оскаржено не було і набрало законної сили відповідно до норм КАС України.

Відповідач листом від 12.10.2022 №30755-23351/Р-01/8-0400/22 повідомив позивача про те, що на виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19.10.2021 у справі №160/13123/21 ОСОБА_2 було проведено перерахунок пенсії з 01.12.2019 у розмірі 62% від грошового забезпечення 24589,48 грн, яке зазначене у довідці від 01.06.2021 №33/24/С-682, яка видана Державною установою «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Дніпропетровській області».

Таким чином, чоловікові позивача ОСОБА_2 ще за його життя було здійснено перерахунок пенсії відповідно до оновленої довідки від 01.06.2021 №33/24/С-682, виданої Державною установою «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Дніпропетровській області».

Листом від 12.10.2022 №30755-23351/Р-01/8-0400/22 відповідач також повідомив, що розмір пенсії в разі втрати годувальника за померлого чоловіка ОСОБА_2 становить 4558,07 грн, з яких з яких 2558,07 грн основний розмір пенсії в разі втрати годувальника (8526,90 грн розмір грошового забезпечення годувальника х 30%) та 2000,00 грн щомісячна доплата відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 №713.

Позивач не погоджується з таким розрахунком пенсії, вважає, що має право на пенсію у зв`язку зі втратою годувальника за померлого чоловіка ОСОБА_2 , яка має бути обчислена від розміру грошового забезпечення, зазначеного у довідці від 01.06.2021 №33/24/С-682, виданій Державною установою «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Дніпропетровській області». Крім цього, позивач уважає, що її пенсія у разі втрати годувальника повинна бути обчислена з урахуванням індексації пенсії ОСОБА_2 (померлого чоловіка позивача) проведеної з 01 березня 2022 року на підставі постанови Кабінету міністрів України від 16 лютого 2022 року №118 «Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році». Також позивач зазначає, що їй має виплачуватись щомісячна надбавка до пенсії в разі втрати годувальника в сумі 2000,00 гривень відповідно до постанови Кабінету міністрів України від 14.07.2021 №713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб». З огляду на викладене, позивач і звернулась до суду з цією позовною заявою.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що склались між сторонами, суд зазначає про таке.

За приписами статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Отже, право особи на отримання пенсії як складової частини права на соціальний захист є конституційним правом.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, визначає Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-ІV від 09.07.2003 (далі - Закон №1058-ІV), який розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування. Цей Закон також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

Відповідно до ч.1 ст.9 Закону №1058-ІV, в солідарній системі, серед інших пенсійних виплат, призначається пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Спеціальним законом, який визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Національному антикорупційному бюро України, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції, Бюро економічної безпеки України чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, є Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» від 09 квітня 1992 року №2262-ХІІ (далі Закон №2262-ХІІ).

Цим Законом держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв`язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист.

Відповідно до ст. 6 Закону №2262-ХІІ, сім`ї померлих пенсіонерів з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, мають право на пенсію в разі втрати годувальника на загальних підставах із членами сімей військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом.

Згідно зі ст. 29 Закону №2262-ХІІ, пенсії в разі втрати годувальника сім`ям військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом призначаються, якщо годувальник помер у період проходження служби або не пізніше 3 місяців після звільнення зі служби чи пізніше цього строку, але внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних у період проходження служби, а сім`ям пенсіонерів з числа цих військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом - якщо годувальник помер у період одержання пенсії або не пізніше 5 років після припинення її виплати. При цьому сім`ї військовослужбовців, які пропали безвісти в період бойових дій, прирівнюються до сімей загиблих на фронті.

Як зазначено вище ОСОБА_1 з 01.08.2022 призначена пенсія у зв`язку зі втратою годувальника за померлого чоловіка ОСОБА_2 . При цьому, за життя ОСОБА_2 отримував пенсію відповідно до вимог Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб».

Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей відповідно до Конституції України визначає Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі Закон №2011-XII). Цей закон також встановлює єдину систему соціального та правового захисту військовослужбовців та членів їх сімей, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.

Статтею 9 Закону №2011-XII визначено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.

Статтею 43 Закону №2262-ХІІ передбачено, що пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 01 січня 2011 року страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Вказана норма статті 43 Закону міститься в розділі V «Обчислення пенсії», тобто в загальному розділі, та безпосередньо визначає складові грошового забезпечення для обчислення пенсій. При цьому, під обчисленням необхідно розуміти процес отримання результату за допомогою дій над числами, кожне з яких є конкретним цифровим вираженням розміру складових грошового забезпечення.

Аналогічний висновок міститься у постанові Верховного Суду від 12 листопада 2019 року у справі №826/3858/18.

Питання перерахунку раніше призначених пенсій регламентовано статтею 63 Закону №2262-XII, згідно із якою перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку.

Якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії, то пенсія перераховується за нормами цього Закону. При цьому, перерахунок провадиться за минулий час, але не більш як за 12 місяців з дня подання додаткових документів і не раніше, ніж з дня введення в дію цього Закону.

Усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Відповідно до ч.1 ст.45 Закону №2262-ХІІ, сім`ям пенсіонерів з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом пенсії в разі втрати годувальника обчислюються з того ж грошового забезпечення (заробітку), з якого було обчислено пенсію годувальникові.

Як уже встановлено судом, чоловікові позивача ОСОБА_2 за його життя, згідно з рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19.10.2021 у справі №160/13123/21 був перерахований розмір його пенсії на підставі оновленої довідки від 01.06.2021 №33/24/С-682, виданої Державною установою «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Дніпропетровській області» про розмір грошового забезпечення станом на листопад 2019 року.

Таким чином, ОСОБА_1 , якій призначена пенсія у зв`язку з втратою годувальника за померлого чоловіка ОСОБА_2 , має право на таку пенсію у розмірі, який обчислюється від грошового забезпечення ОСОБА_2 , зазначеного у довідці від 01.06.2021 №33/24/С-682, виданій Державною установою «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Дніпропетровській області». Згідно з цією довідкою, розмір грошового забезпечення становить 24589,48 грн.

Отже, дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 пенсії в разі втрати годувальника ОСОБА_2 , розрахованої в розмірі 30% від заробітку 8526,90 гривень є протиправними.

16 лютого 2022 року Кабінетом Міністрів України прийнята Постанова №118 «Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році» (далі - Постанова №118).

Пунктом 1 Постанови №118 установлено, що з 1 березня 2022 року перерахунок пенсій згідно з Порядком проведення перерахунку пенсій відповідно до частини другої статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20 лютого 2019 р. № 124 «Питання проведення індексації пенсій у 2019 році» (Офіційний вісник України, 2019 р., № 19, ст. 663), проводиться із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії (далі - коефіцієнт збільшення), у розмірі 1,14.

Пунктом 2 Постанови №118 установлено, зокрема що з 1 березня 2022 року розміри пенсій, призначених відповідно до статей 13, 21 і 36 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (без урахування надбавок, підвищень, додаткових пенсій, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації пенсії, доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною, щомісячної доплати до пенсії, адресної допомоги до пенсійної виплати та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством) військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за зазначеним Законом (крім військовослужбовців строкової служби), та членам їх сімей і строк призначення яких до 31 грудня 2021 р. включно, підвищуються на коефіцієнт збільшення, установлений абзацом другим пункту 1 цієї постанови, у межах максимального розміру пенсії, визначеного законом.

Таким чином, зазначеною постановою передбачено з 01.03.2022 індексацію пенсій, які призначені: 1) відповідно до статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (Розміри пенсій за вислугу років); відповідно до статті 21 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (Розміри пенсій по інвалідності); відповідно до статті 36 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (Розміри пенсій в разі втрати годувальника).

Водночас, кожен із таких видів пенсій повинен бути призначений у строк до 31 грудня 2021 року включно.

Так дійсно чоловікові позивача ОСОБА_2 (померлому годувальнику) за його життя з 01.03.2022 була проведена індексація його пенсії, яку він отримував за вислугу років, і яка йому була призначена до 31 грудня 2021 року.

Поряд з цим, позивач отримує пенсію, відповідно до статті 36 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (Розміри пенсій в разі втрати годувальника), з 01.08.2022, тобто пенсія позивачу була призначена вже після 31 грудня 2021 року, тому позовні вимоги позивача про зобов`язання відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії з урахуванням індексації пенсії ОСОБА_2 (померлого чоловіка позивача) проведеної з 01 березня 2022 року на підставі постанови Кабінету міністрів України від 16 лютого 2022 року №118 «Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році» задоволенню не підлягають.

Стосовно позовних вимог позивача щодо виплати доплати до пенсії в розмірі 2000 грн, суд зазначає таке.

З метою поетапного зменшення диспропорцій в розмірах пенсій, призначених військовослужбовцям, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції), поліцейським та деяким іншим особам, та до прийняття Верховною Радою України законодавчих актів щодо пенсійного забезпечення військовослужбовців і деяких інших осіб, 14.07.2021 Кабінетом Міністрів України прийнято Постанову № 713 (далі Постанова №713).

Пунктом 1 Постанови № 713 установлено з 01.07.2021 особам, яким призначено пенсію до 01.03.2018 відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (крім військовослужбовців строкової служби), до розмірів їх пенсій, визначених відповідно до статей 13, 21 і 36 Закону станом на 01.03.2018, щомісячну доплату в сумі 2000 гривень, яка враховується під час подальших підвищень розмірів пенсій, визначених відповідно до статей 13, 21 і 36 Закону.

Особам, яким призначено (поновлено) пенсію після 01.03.2018, розмір якої обчислено відповідно до статей 13, 21 і 36 Закону (крім військовослужбовців строкової служби) з грошового забезпечення, визначеного станом на 01.03.2018 або до цієї дати, встановлюється щомісячна доплата, передбачена абзацом першим цього пункту.

У разі коли пенсія особам, зазначеним в абзацах першому і другому цього пункту, переглядалася (перераховувалася) після 01.03.2018, щомісячна доплата, встановлена абзацами першим і другим цього пункту, не виплачується, крім випадків, коли розмір пенсії після такого перегляду (перерахунку) збільшився менше ніж на 2000 гривень. Якщо сума збільшення пенсії під час її перегляду (перерахування) не досягала 2000 гривень, щомісячна доплата, передбачена абзацом першим цього пункту, встановлюється в сумі, якої не вистачає до зазначеного розміру.

Щомісячна доплата, передбачена цим пунктом, встановлюється у межах максимального розміру пенсії, визначеного Законом, починаючи з 01.07.2021.

Таким чином, зазначеною постановою встановлена доплата у розмірі 2000,00 грн до розмірів пенсій, які призначені: 1) відповідно до статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (Розміри пенсій за вислугу років); відповідно до статті 21 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (Розміри пенсій по інвалідності); відповідно до статті 36 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (Розміри пенсій в разі втрати годувальника).

Для отримання доплати у розмірі 2000,00 грн, встановленої Постановою №713, кожен із наведених видів пенсій має бути призначений до 01.03.2018.

Ці 2000,00 грн установлюються до розміру пенсії, визначеного станом на 01.03.2018.

Доплата у розмірі 2000,00 грн також установлюється, якщо кожен із зазначених видів пенсій призначений після 01.03.2018 і розмір кожного такого виду пенсії обчислений з грошового забезпечення, визначеного станом на 01.03.2018 або до цієї дати.

Як зазначено вище, позивач отримує пенсію у разі втрати годувальника на підставі Закону №2262-ХІІ з 01.08.2022, тобто пенсія у разі втрати годувальника призначена позивачу після 01.03.2018.

Право позивача на цю пенсію відповідачем не заперечується.

Відповідач визначив розмір пенсії позивача 30% грошового забезпечення померлого годувальника (8526,90 грн), визначеного станом на 01.03.2018. Оскільки грошове забезпечення визначено станом на 01.03.2018, відповідач установив доплату до пенсії позивача у розмірі 2000,00 грн, яка передбачена Постановою №713. Про наведене свідчить лист відповідача від 12.10.2022 №30755-23351/Р-01/8-0400/22 та протокол перерахунку пенсії за вислугу років ОСОБА_2 (померлого годувальника) про перерахунок його пенсії з 01.01.2016.

У цій справі суд установив, що позивач має право на пенсію у разі втрати годувальника відповідно до Закону №2262-ХІІ, розраховану у відсотках від грошового забезпечення померлого годувальника на підставі довідки від 01.06.2021 №33/24-/С-682 Державної установи «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Дніпропетровській області» про розмір грошового забезпечення ОСОБА_2 за листопад 2019 року згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 №988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» за прирівняною посадою поліцейського начальник відділу поліції/відділу (відділення) поліції. Згідно з цією довідкою, розмір грошового забезпечення ОСОБА_2 становить 24589,48 грн.

Таким чином, пенсію позивачу призначено після 01.03.2018, однак вона має право на пенсію у розмірі від грошового забезпечення, визначеного станом на листопад 2019 року (а не станом на 01.03.2018 або до цієї дати), тому суд зазначає про відмову у задоволенні позовних вимог в частині зобов`язання відповідача виплачувати щомісячну надбавку до пенсії в разі втрати годувальника в сумі 2000,00 гривень відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 №713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб».

Щодо позовних вимог про виплату різниці між фактично отриманою і належною до сплати сумами пенсії, суд зазначає таке.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.5 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Зі змісту наведеної норми видно, що захисту адміністративним судом підлягають порушені права, свободи чи інтереси у сфері публічно-правових відносин. Отже, обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду.

Враховуючи те, що перерахунок та виплату пенсії позивачу на підставі встановленого судом розміру грошового забезпечення не проведено, то суд не може під час прийняття рішення вирішувати питання щодо правовідносин, які можливо будуть мати місце у майбутньому, у зв`язку з чим, позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

Отже, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог позивача про: визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 пенсії в разі втрати годувальника ОСОБА_2 , розрахованої в розмірі 30% від заробітку 8526,90 гривень; зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити з 01.08.2022 перерахунок та виплату пенсії в разі втрати годувальника ОСОБА_1 , виходячи з грошового забезпечення ОСОБА_2 , зазначеного у довідці Державної установи «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Дніпропетровській області» від 01.06.2021 №33/24/С-682, у відповідності до рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19 жовтня 2021 року у справі №160/13123/21, з урахуванням проведених виплат.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні (ч.1 ст.90 КАС України).

За встановлених обставин справи, наведених положень чинного законодавства, позовні вимоги у цій справі підлягають частковому задоволенню.

При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 992,40 грн.

Отже, відповідно до положень ст.139 КАС України, та з огляду на часткове задоволення позовних вимог, на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 496,20 грн.

Відповідно до ч.5 ст.250 КАС України, датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Керуючись ст. ст.139, 241-246, 250, 262, 263 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (вул. Набережна Перемоги, 26, м. Дніпро, 49094, ) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 пенсії в разі втрати годувальника ОСОБА_2 , розрахованої в розмірі 30% від заробітку 8526,90 гривень.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (вул. Набережна Перемоги, 26, м. Дніпро, 49094, ) здійснити з 01.08.2022 перерахунок та виплату пенсії в разі втрати годувальника ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ), виходячи з грошового забезпечення ОСОБА_2 , зазначеного у довідці Державної установи «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Дніпропетровській області» від 01.06.2021 №33/24/С-682, у відповідності до рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19 жовтня 2021 року у справі №160/13123/21, з урахуванням проведених виплат.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (вул. Набережна Перемоги, 26, м. Дніпро, 49094, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати з оплати судового збору у розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) грн 20 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (вул. Набережна Перемоги, 26, м. Дніпро, 49094, ).

Суддя Н.В. Кучугурна