Справа № 522/9274/22
Суддя: Семенюк Г.В.
Дата ухвалення: 2023-05-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 травня 2023 р. м.ОдесаСправа № 522/9274/22
Головуючий в 1 інстанції: Павлик І.А.

час і місце ухвалення: 10:52:54, м. Одеса

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача: Семенюка Г.В.

суддів: Домусчі С.Д. , Шляхтицького О.І.

розглянувши у письмовому провадженні у приміщенні П`ятого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 17 березня 2023 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про адміністративне правопорушення, -

встановиВ:

Позивач, звернувся до суду з позовом до Департаменту патрульної поліції, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕAP № 5572891, мотивуючи його тим, що 05.07.2022 постановою про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕAP № 5572891 ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він керував транспортним засобом FORD ESCAPE д.н.з. НОМЕР_1 , за адресою: м. Одеса, вул. Богдана Хмельницького, 29 із заднім д.н.з. НОМЕР_2 , котрий не належить цьому транспортному засобу та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 850,00 грн. Однак, з даною постановою позивач не згодний, вважає її протиправною та просить суд її скасувати, а провадження у справі закрити.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 17 березня 2023 року у позові відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення суду та прийняти нову постанову, якою задовольнити вимоги позивача у повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт посилається на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що відмовляючи у позові, суд першої інстанції не врахував, що пункт 7 оскаржуваної постанови не заповнений і у ньому не зазначено, що до постанови додаються будь-які матеріали фото та відеофіксації.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу належить залишити без задоволення з наступних підстав:

Судом першої інстанції встановлено, що 05.07.2022 в ході виконання службових обов`язків, командир роти № 6 батальйону № 2 полку Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції старший лейтенант поліції Алімагомедов А.А. за адресою: м. Одеса, вул. Богдана Хмельницького, 29 виявив транспортний засіб FORD ESCAPE д.н.з. НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_1 із заднім д.н.з. НОМЕР_2 , який не належить цьому транспортному засобу, чим порушив п. 2.9. ПДР України, за що передбачена відповідальність ч. 6 ст. 121 КУпАП. Зазначене правопорушення зафіксовано на портативному відеореєстраторі « 474562».

Постановою про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕAP № 5572891 ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності.

Не погоджуючись із вищевказаною постановою, позивач звернувся до суду.

Відмовляючи у позові, суд першої інстанції виходи з того, що посилання позивача на недотримання працівником поліції процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення, не знайшли свого підтвердження та не спростовують вчиненого ним адміністративного правопорушення.

П`ятий апеляційний адміністративний суд погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне:

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно з ч.ч. 1, 4 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

За приписами ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживає у межах своєї компетенції заходів для їх усунення; вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення.

Частиною 1 статті 222 КУпАП передбачено, що органи Національної поліції розглядають, зокрема, справи про адміністративні правопорушення: про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, передбачені частиною шостою статті 121 КУпАП.

Відповідно до ч. 2 ст. 222 КУпАП від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Судом першої інстанції встановлено, що 05.07.2022 в ході виконання службових обов`язків, командир роти № 6 батальйону № 2 полку Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції старший лейтенант поліції Алімагомедов А.А. за адресою: м. Одеса, вул. Богдана Хмельницького, 29 виявив транспортний засіб FORD ESCAPE д.н.з. НОМЕР_1 , яким керував позмвач із заднім д.н.з. НОМЕР_2 , який не належить цьому транспортному засобу, чим порушив п. 2.9. ПДР України, за що передбачена відповідальність ч. 6 ст. 121 КУпАП. Зазначене правопорушення зафіксовано на портативному відеореєстраторі « 474562».

До матеріалів справи представником відповідача долучено фото транспортного засобу FORD ESCAPE, який належить ОСОБА_2 та яким 05.07.2022 керував позивач, з яких вбачається, що передній та задній номерні знаки є різними, а саме: передній д.н.з. НОМЕР_1 , а задній д.н.з. НОМЕР_2 .

Із наявного в матеріалах справи свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу вбачається, що номерним знаком автомобіля FORD ESCAPE, що належить ОСОБА_2 є НОМЕР_1 .

Судом першої інстанції ставилось питання, якому транспортному засобу належить номерний знак НОМЕР_2 , що був прикріплений на автомобілі, яким керував позивач, та останній зазначив, що цей номерний знак не зареєстрований за жодним транспортним засобом та, на його думку, був прикріплений йому на автомобіль FORD ESCAPE самими ж співробітниками поліції. Проте, зазначені твердження позивача не підтверджені будь-якими належними доказами.

Згідно п. 2.9. ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом, не зареєстрованим в уповноваженому органі МВС, або таким, що не пройшов відомчу реєстрацію в разі, якщо законом встановлена обов`язковість її проведення, а також без номерного знака або з номерним знаком, що: не належить цьому засобу; не відповідає вимогам стандартів; закріплений не в установленому для цього місці; закритий іншими предметами чи забруднений, що не дає змоги чітко визначити символи номерного знака з відстані 20 м; неосвітлений (у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості) чи перевернутий.

Відповідно до п.п. 4.1, 4.2, 4.3 п. 4 Національного Стандарту України ДСТУ 4278:2019 "Дорожній транспорт. Знаки номерні транспортних засобів" на автомобілях має бути два знаки; знаки на транспортних засобах треба встановлювати лише в передбачених за конструкцією місцях, зазначених виробником; знаки не повинні зменшувати кутів переднього та заднього звисів транспортного засобу.

Згідно абзацу 4 п. 30.2.5 ПДР України забороняється змінювати розміри, форму, позначення, колір і розміщення номерних знаків, крім випадку закріплення заднього номерного знака на додатковому обладнанні, що призначене для тимчасового перевезення багажу або вантажу, наносити на них додаткові позначення або закривати їх, вони повинні бути чисті і достатньо освітлені.

Відповідно до ч. 2 ст. 258 КУАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції.

Крім того, відповідно до положень п. 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 № 1395 та зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 10.11.2015 за № 1408/27853 (далі - Інструкція), у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Частиною 6 ст. 121 КУпАП (в редакції, чинній на час винесення оспорюваної постанови) встановлено, що керування водієм транспортним засобом, не зареєстрованим або не перереєстрованим в установленому порядку, без номерного знака або з номерним знаком, що не належить цьому засобу чи не відповідає вимогам стандартів, або з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, закритим іншими предметами чи забрудненим, що не дозволяє чітко визначити символи номерного знака з відстані двадцяти метрів, перевернутим чи неосвітленим тягне за собою накладення штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Як вбачається із матеріалів справи, 05.07.2022 постановою про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕAP № 5572891 ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 6 ст. 121 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 850,00 грн.

Положеннями ст. 252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 31 Закону України «Про національну поліцію» поліція може застосовувати такі превентивні заходи як, зокрема, застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Поліція для виконання покладених на неї завдань та здійснення повноважень, визначених законом, може застосовувати такі технічні прилади, технічні засоби та спеціалізоване програмне забезпечення як, зокрема, фото- і відеотехніку, у тому числі техніку, що працює в автоматичному режимі, технічні прилади та технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень (п. 1 ч. 1 ст. 40 Закону України «Про національну поліцію»).

Інформація про змонтовані/розміщені технічні прилади, технічні засоби повинна бути розміщена на видному місці (ч. 2 ст. 40 Закону України «Про національну поліцію»).

На обґрунтування своїх вимог апелянт вказує про те, що зі змісту постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 05.07.2022 серії ЕAP № 5572891, не вбачається жодного доказу вчинення ним адміністративного правопорушення, зокрема в графі 7 «до постанови додаються» працівником поліції не зазначено про долучення запису з відеореєстратора.

Разом з тим, як вбачається зі змісту п. 5 оспорюваної постанови «Час та місце скоєння, суть і обставини правопорушення», працівником поліції вказано про фіксацію правопорушення портативним відеорестратором « 474562».

Окрім цього, посилання апелянта на те, що оскаржувана постанова була вручена йому інспектором поліції 05.07.2022 після 21 год. 00 хв. на проїзній частині дороги біля буд. № 29 по вул. Богдана Хмельницького поза межами розташування будь-якого підрозділу поліції, не заслуговують на увагу суду, з огляду на таке.

Відповідно до п. 1 розділу ІІІ Інструкції справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Пунктом 2 розділу ІІІ наведеної Інструкції передбачено, що постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені, зокрема, ст. 121 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Таким чином, вище вказаною Інструкцією передбачається розгляд справи про адміністративне правопорушення за ст. 121 КУпАП не за місцем знаходження органу, уповноваженого законом розглядати справу, а безпосередньо на місці вчинення правопорушення, за результатами якого виносить відповідно постанова.

Пунктом 9, 10 розділу ІІІ наведеної Інструкції передбачено, що розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання. Під час розгляду справи потерпілого може бути опитано як свідка. Поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Крім цього, рішенням Конституційного суду України від 26.05.2015 у справі № 1-11/2015 визначено, що скорочене провадження у справах про адміністративні правопорушення передбачає, зокрема, фіксацію адміністративного правопорушення і накладання адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місці його вчинення.

Із досліджених судом першої інстанції відеозаписів, наявних у матеріалах справи вбачається, що позивачу було роз`яснено його права та обов`язки, зокрема його право скористатися правовою допомогою. Позивачу було надано можливість зателефонувати адвокату, проте той, зі слів позивача, повідомив, що перебуває за містом та враховуючи, що його робочий час закінчився не може приїхати на місце складення постанови. Викликати іншого адвоката позивач не виявив бажання. Клопотання позивача про відкладення розгляду справи щодо нього, було розглянуто співробітником поліції та відмовлено у його задоволенні.

З огляду на викладене, посилання позивача на недотримання працівником поліції процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення, не знайшли свого підтвердження та не спростовують вчиненого ним адміністративного правопорушення.

Таким чином, виявлений недолік оформлення постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 05.07.2022 серії ЕAP № 5572891, який стосується графи 7 «до постанови додаються», у якій повинна міститися інформація про фіксацію технічним приладом, не є безумовною підставою для висновку про її протиправність і, як наслідок - для її скасування.

З огляду на встановлені обставини, апеляційний суд погоджується із судом першої інстанції, що постанова про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕAP № 5572891 відповідає вимогам чинного законодавства, доводи позивача не спростовують обставин, встановлених співробітником поліції під час складення оспорюваної постанови щодо порушення ним вимог ч. 6 ст. 121 КУпАП, а відтак підстави для її скасування відсутні, у зв`язку з чим у задоволені позову слід відмовити.

Інші доводи апеляційної скарги встановлених обставин справи та висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

З огляду на вищевикладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається.

Згідно з ч. 1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , - залишити без задоволення.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 17 березня 2023 року по справі № 522/9274/22, - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

суддя-доповідач Семенюк Г.В.
судді Домусчі С.Д. Шляхтицький О.І.