Справа № 460/10714/23
Суддя: Д.П. Зозуля
Дата ухвалення: 2023-05-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
з питань забезпечення позову
Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Д.П. Зозуля, розглянувши у письмовому провадженні заяву з питань забезпечення адміністративного позову по справі за позовом
доДержавної служби України з безпеки на транспорті Відділу державного нагляду (контролю) в Рівненській області Державної служби України з безпеки на транспорті
провизнання протиправною та скасування постанови,
02.05.2023 через систему "Електронний суд" до Рівненського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті, Відділу державного нагляду (контролю) в Рівненській області Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови про застосування адміністративно - господарського штрафу від 04.04.2023 № 347867.
Разом із позовною заявою, позивачем подано заяву про забезпечення позову, шляхом вжиття заходів забезпечення позову шляхом зупинення дії постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті від 04.04.2023 №347867, винесеної в. о. начальника Відділу державного нагляду у Рівненській області Державної служби України з безпеки на транспорті Собчуком А. М. відносно ОСОБА_1 до ухвалення рішення по даній справі та набрання ним законної сили; заборони Державній службі України з безпеки на транспорті вчиняти дії щодо звернення до державної виконавчої служби (приватного виконавця) щодо примусового виконання рішення на підставі виконавчого документу постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу від 04.04.2023р. №347867, винесеної в.о. начальника Відділу державного нагляду у Рівненській області Собчуком А. М. відносно ОСОБА_1 .
Заява мотивована тим, що між сторонами існує спір з приводу накладення адміністративного стягнення та вказана постанова може бути передана на примусове виконання і її фактичне виконання може ускладнити ефективний захист прав позивача в разі ймовірного задоволення позову. З огляду на вказане, заявник вважає за необхідне вжити заходи забезпечення позову шляхом зупинення дії виконавчого документа та заборони звернення до державної виконавчої служби (приватного виконавця) щодо примусового виконання рішення. З підстав наведених у заяві про забезпечення позову, заявник просив суд задовольнити подану заяву.
За правилами ч. 1 ст. 154 Кодексу адміністративного судочинства України, заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.
Дослідивши подані позивачем документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується заява про забезпечення позову, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для його розгляду, суд дійшов висновку, що заява про забезпечення позову є безпідставною, а тому в її задоволенні необхідно відмовити, з огляду на наступне.
Так, згідно із абз. 2 п. 17 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 2 від 06.03.2008 "Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ" в ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування обставин, що можуть слугувати підставою для вжиття заходів забезпечення позову.
За приписами частини першої статті 150 КАС України, суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.
Відповідно до частини другої статті 150 КАС України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:
1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або
2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.
З системного аналізу вказаної норми права судом встановлено, що підставами для вжиття заходів забезпечення позову можуть стати такі обставини: 1) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень; 2) очевидними є ознаки порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю; 3) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду; 4) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист; 5) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
Наведений перелік підстав забезпечення позову є вичерпним. При чому, кожна з наведених обставин є самостійною.
За правилами частини першої статті 151 КАС України, позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку відповідача вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.
Вирішуючи заяву про забезпечення позову, суд з урахуванням доказів, наданих позивачем (заявником) на підтвердження своїх вимог, пересвідчується, зокрема, в тому, чи існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання рішення суду про задоволення позову. Основним завданням процесуальних норм, які регламентують вжиття судом заходів забезпечення позову, є досягнення балансу між правом позивача на захист свого порушеного права та правом відповідача заперечувати проти адресованих йому вимог у будь-який дозволений законом спосіб.
Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.
Забезпечення позову по суті це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).
Крім того, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням наявності зв`язку між конкретними заходами до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності труднощів виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.
Обґрунтовуючи заяву про забезпечення позову заявник зазначає, що між сторонами існує спір з приводу накладення адміністративного стягнення та вказана постанова може бути передана на примусове виконання і її фактичне виконання може ускладнити ефективний захист прав позивача в разі ймовірного задоволення позову.
Тобто, зі змісту заяви слідує, що невжиття заходів забезпечення позову може призвести до неможливості ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, вказує не на дійсні, існуючі обставини, які підтверджують існування реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, а на гіпотетичні.
За наведених обставин, суд дійшов висновку про відсутність належних доказів того, що до моменту ухвалення рішення в справі невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.
Очевидної наявності ознак протиправності постанови, на стадії до відкриття провадження, - судом також не встановлено.
В той же час, суду необхідно зазначити, що підозри заявника щодо протиправності прийнятої постанови, не є підставою для забезпечення позову, оскільки лише за результатами розгляду справи по суті, судом, у даному випадку, може бути встановлено його протиправність.
Суд зазначає, що можливе настання негативних наслідків не є беззаперечним доказом для вжиття заходів забезпечення адміністративного позову. Суд здійснює захист реально порушених прав, а не тих, які ймовірно може бути порушено у майбутньому.
Великою Палатою Верховного Суду у рішенні від 28.03.2018 у справі № 800/521/17 зазначено, що позов не може бути забезпечено таким способом, що фактично підмінює собою судове рішення у справі та вирішує позовні вимоги до розгляду справи по суті.
Відтак, заявлені види забезпечення позову, які обрано заявником, а саме зупинення дії виконавчого документа - постанови Державної служби України з безпеки на транспорті про застосування адміністративно-господарського штрафу від 04.04.2023 № 347867 та заборони вчиняти дії щодо звернення до примусового виконання, до набрання законної сили судовим рішення в даній адміністративній справі, фактично підмінюють собою судове рішення у справі та вирішує позовні вимоги до розгляду справи по суті.
Таким чином, заявлені заходи забезпечення позову не є співмірними із заявленими позовними вимогами.
Таким чином, в сукупності наведеного, суд вважає відсутніми підстави для забезпечення позову ОСОБА_1 з мотивів, наведених в заяві про забезпечення позову.
Керуючись статтями 150-158, 248, 256, 294, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Повний текст ухвали складений 03 травня 2023 року

Суддя Д.П. Зозуля