Справа № 140/2949/23
Суддя: Андрусенко Оксана Орестівна
Дата ухвалення: 2023-05-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 травня 2023 року ЛуцькСправа № 140/2949/23

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Андрусенко О. О.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) звернувся в суд з позовом до Військової частини НОМЕР_1 (далі - відповідач) про визнання протиправною та скасування відмови у звільненні з військової служи за сімейними обставинами від 13.01.2023 та зобов`язання прийняти рішення про звільнення ОСОБА_1 з військової служи за сімейними обставинами.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач призваний на військову службу під час загальної мобілізації у зв`язку із введенням воєнного стану в Україні на підставі Указу Президента України №64/2022 від 24.02.2022; військову службу проходить у батальйоні територіальної оборони Луцького району Військова частина НОМЕР_2 на посаді технік з стрілецької роти, який підпорядковується Військовій частині НОМЕР_1 .

24.10.2022 позивачем було подано рапорт (вх. № 1900 від 26.10.2022) на ім`я командира 3 стрілецької роти про звільнення з військової служби за сімейними обставинами відповідно до абз.13 п.п. «г» п.2 ч.4 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 №2232-ХІІ (далі - Закон №2232-ХІІ) у зв`язку із перебуванням на утриманні трьох дітей віком до 18 років, в якому було повідомлено, що на його утриманні перебувають: ОСОБА_2 (далі - ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , - утримання шляхом сплати аліментів; ОСОБА_3 (далі - ОСОБА_3 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 , - фактичне утримання, спільне проживання; ОСОБА_4 (далі - ОСОБА_4 ), ІНФОРМАЦІЯ_3 , - фактичне утримання, спільне проживання, та до якого було долучено необхідні документи на підтвердження вказаних обставин.

08.11.2022 на ім`я командира Військової частини НОМЕР_2 надійшла відповідь від Військової частини НОМЕР_1 про відсутність у позивача підстав для звільнення.

30.01.2023 позивачу надійшла відмова відповідача від 13.01.2023, в якій зазначено, що відповідно до поданих документів не підтверджено наявність трьох неповнолітніх дітей на утриманні, у зв`язку з чим підстави для звільнення з військової служби відсутні, а попередня відмова в такому звільненні є обґрунтованою, при цьому, зазначено, що згідно наданих свідоцтв про народження ОСОБА_4 та ОСОБА_3 позивач не є їх рідним батьком у зв`язку з чим у нього немає обов`язку їх утримувати.

Позивач не погоджується з відмовою відповідача від 13.01.2023 та зазначає, що на його утриманні перебуває троє дітей до 18 років, що дає підстави для звільнення з військової служи за сімейними обставинами. При цьому, зазначає, що має малолітню дочку ОСОБА_2 та відповідно до довідки виданої Колківським Центром професійної освіти від 18.10.2022 № 477 з його заробітної плати утримуються аліменти в розмірі 1/4 та 1/6 із усіх видів його заробітку. Також на його утриманні перебувають малолітні ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , діти ОСОБА_5 (далі - ОСОБА_5 ), з якою 25.10.2021 укладено шлюб, та вони проживають однією сім`єю, ведуть спільне господарство та спільно виховують вказаних малолітніх дітей. У свою чергу, ОСОБА_5 не отримує аліменти від рідного батька своїх малолітніх дітей ОСОБА_6 (далі - ОСОБА_6 ) та він не бере участі у вихованні та утриманні таких дітей. Батько ОСОБА_6 з поважних причин, внаслідок скрутного матеріального становища, не може здійснювати утримання своїх дітей. Позивач як вітчим малолітніх ОСОБА_3 та ОСОБА_4 зобов`язаний здійснювати утримання своїх пасинків, оскільки їх рідний батько не може здійснювати утримування. Таким чином, на утриманні у позивача перебуває троє малолітніх дітей у зв`язку з чим, вважає, що наявні підстави для звільнення його з військової служби за сімейними обставинами на підставі абз. 13 пп. «г» п. 2. ч.4 ст. 26 Закону №2232-ХІІ.

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 06.03.2023 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у даній справі, постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи, відмовлено у залученні ОСОБА_5 до участі у справі як третьої особи на стороні позивача.

У відзиві на позовну заяву відповідач позовних вимог не визнав. В обґрунтування такої позиції вказав, що згідно свідоцтв про народження ОСОБА_4 та ОСОБА_3 їх батьком є ОСОБА_6 , а тому відповідно до ст. 141, 180, 181 Сімейного кодексу України (далі - СК України) останній як батько зобов`язаний утримувати дітей в спосіб, визначений за домовленістю з їх матір`ю. Розлучення батьків дітей та проживання їх батька окремо від них не впливає на обсяг його прав та обов`язків щодо дітей, в тому числі щодо обов`язку їх утримувати. Відповідно проживання батька дітей окремо не надає ОСОБА_1 прав та обов`язків їх батька, зокрема, не покладає на нього обов`язку утримувати таких дітей. Оскільки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 позивачем не усиновлені, вони залишаються в сім`ї свою батька ОСОБА_6 , та мають відповідні права та обов`язки дітей щодо нього як свого батька, а він - як батько щодо них як своїх дітей. Вважає, що відповідачем на момент розгляду рапорту позивача від 24.10.2022 та доданих документів було правомірно встановлено відсутність підстав для звільнення ОСОБА_1 через наявність в нього на утриманні трьох неповнолітніх дітей, у зв`язку з чим в такому звільненні було правомірно відмовлено. З урахуванням наведеного просив у задоволенні позову відмовити повністю.

У відповіді на відзив представник позивача підтримала позовні вимоги з підстав, наведених у позовній заяві, та просила їх задовольнити. Додатково зазначила, що Законом №2232-ХІІ передбачається саме факт утримання, а не батьківства трьох і більше дітей віком до 18 років, що і є підставою для звільнення позивача з військової служби. Батько дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_3 не може надавати їм належного утримання та матеріальної допомоги у зв`язку із скрутним становищем, а тому відповідно до ст. 268 СК України позивач зобов`язаний утримувати таких дітей.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 04.05.2023 у задоволенні клопотання Військової частини НОМЕР_1 про залишення позову без розгляду відмовлено.

Дослідивши письмові докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив наступне.

Судом встановлено, що позивача ОСОБА_1 призвано на військову службу за призовом під час мобілізації згідно Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» від 25.02.2022 №69/2022 та 26.02.2022 зараховано в списки особового складу Військової частини НОМЕР_2 , що підтверджується військовим квитком серії НОМЕР_3 .

24.10.2022 ОСОБА_1 на ім`я командира 3 стрілецької роти подано рапорт (зареєстровано у Військовій частині НОМЕР_2 - 26.10.2022 за вх.№1900), в якому просив клопотати перед вищим командуванням про звільнення з військової служби за сімейними обставинами відповідно до абз.13 п.п. «г» п.2 ч.4 ст. 26 Закону №2232-ХІІ у зв`язку із перебуванням на утриманні трьох дітей віком до 18 років, а саме: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (сплата аліментів); ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , (фактичне утримання); ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , (фактичне утримання).

Листом від 08.11.2022 №2517 Військова частина НОМЕР_1 повідомила командира Військової частини НОМЕР_2 про відсутність підстав для звільнення сержанта ОСОБА_1 з військової служби на підставі п.п. «г» п.2 ч.4 ст. 26 Закону №2232-ХІІ, у зв`язку з чим матеріали про звільнення з військової служби повертаються за відсутності підстав для його звільнення.

13.12.2022 позивач звернувся до Офісу Президента України із заявою, в якій просив звільнити його з військової служби за сімейними обставинами відповідно до п.п. «г» п.2 ч.4 ст. 26 Закону №2232-ХІІ, при цьому, зазначив, що на його звернення рапортом до командування Військової частини НОМЕР_2 отримав відмову з порушенням чинного законодавства.

За наслідками розгляду звернення ОСОБА_1 щодо відмови у звільнення з військової служби, поданого до Офісу Президента України, Військовою частиною НОМЕР_1 листом від 13.01.2023 №110кт повідомлено ОСОБА_1 про те, що згідно копій свідоцтв про народження серії НОМЕР_4 та № НОМЕР_5 відповідно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , їх батьком є ОСОБА_7 . Оскільки позивач не є батьком ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , а відповідно вони не є дітьми позивача, тому останній не має обов`язку їх утримувати, передбаченого ст. 180 СК України, відповідний обов`язок мають їх мати та батько. Враховуючи вищевикладене, наданими документами не підтверджено наявність у позивача трьох неповнолітніх дітей на утриманні, у зв`язку з чим підстави для звільнення з військової служби на цій підставі відсутні, а попередня відмова в такому звільненні є обгрунтованою.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Закон №2232-ХІІ здійснює правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 1 Закону №2232-ХІІ захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону №2232-XII військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Пунктом 6 ст. 2 Закону №2232-XII передбачені наступні види військової служби: строкова військова служба; військова служба за призовом під час мобілізації, на особливий період; військова служба за контрактом осіб рядового складу; військова служба за контрактом осіб сержантського і старшинського складу; військова служба (навчання) курсантів вищих військових навчальних закладів, а також вищих навчальних закладів, які мають у своєму складі військові інститути, факультети військової підготовки, кафедри військової підготовки, відділення військової підготовки (далі - вищі військові навчальні заклади та військові навчальні підрозділи вищих навчальних закладів); військова служба за контрактом осіб офіцерського складу; військова служба за призовом осіб офіцерського складу; військова служба за призовом осіб із числа резервістів в особливий період.

Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» (затвердженим Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ), введено в Україні воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24.02.2022 строком на 30 діб.

На момент розгляду адміністративної справи строк дії воєнного стану в Україні продовжено.

Указом Президента України «Про загальну мобілізацію» від 24.02.2022 №69/2022 оголошено про загальну мобілізацію на території Вінницької, Волинської, Дніпропетровської, Донецької, Житомирської, Закарпатської, Запорізької, Івано-Франківської, Київської, Кіровоградської, Луганської, Львівської, Миколаївської, Одеської, Полтавської, Рівненської, Сумської, Тернопільської, Харківської, Херсонської, Хмельницької, Черкаської, Чернівецької, Чернігівської областей, міста Києва.

Як зазначалось вище, ОСОБА_1 з 26.02.2022 проходить військову службу за призовом під час мобілізації у Військовій частині НОМЕР_2 .

24.10.2022 позивач подав рапорт про звільнення з військової служби за сімейними обставинами відповідно до абз.13 п.п. «г» п.2 ч.4 ст. 26 Закону №2232-ХІІ у зв`язку із перебуванням на утриманні трьох дітей віком до 18 років. До вказаного рапорту позивач долучив такі документи: копії паспорта та ІПН ОСОБА_1 ; копії свідоцтв про народження серії НОМЕР_6 , серія НОМЕР_7 , серія НОМЕР_8 ; копію свідоцтва про шлюб серія НОМЕР_9 ; довідку про склад сім`ї №567 від 15.04.2022; довідку про неотримання аліментів №10126 від 27.05.2022; довідку про сплату аліментів №477 від 18.10.2022; акт № 128 від 14.10.2022.

Так, підстави звільнення з військової служби передбачені статтею 26 Закону №2232-XII.

Відповідно до абз. 13 пп. «г» п. 2 ч. 4 статті 26 Закону №2232-ХІІ (із змінами, внесеними Законом України «Про внесення зміни до статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» щодо додаткової підстави звільнення з військової служби під час воєнного стану» від 20.09.2022 2599-ІХ) військовослужбовці, які проходять військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період, звільняються з військової служби на підставах: під час воєнного стану: через такі сімейні обставини або інші поважні причини (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу): перебування на утриманні військовослужбовця трьох і більше дітей віком до 18 років.

З копії свідоцтва про народження (повторно) серії НОМЕР_10 від 27.05.2022 судом встановлено, що батьками ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є ОСОБА_8 (батько) та ОСОБА_9 (мати).

Відповідно до ст. 6 СК України правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття. Малолітньою вважається дитина до досягнення нею чотирнадцяти років. Неповнолітньою вважається дитина у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років.

Статтею 180 СК України встановлено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Як вбачається з довідки Колківського центру професійної освіти від 18.10.2022 №477, із заробітної плати ОСОБА_8 утримуються аліменти в розмірі 1/4 та 1/6 із усіх видів його заробітку згідно виконавчих листів № 164/455/21 від 06.09.2021 та № 164/70/20 від 28.05.2020.

Отже, вказані обставини підтверджують те, що позивач ОСОБА_8 є батьком ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка перебуває на його утриманні.

Також судом встановлено, що 25.10.2021 між ОСОБА_1 та ОСОБА_10 зареєстровано шлюб, прізвище після реєстрації шлюбу дружини - ОСОБА_11 , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_11 від 25.10.2021.

З копій свідоцтв про народження серії НОМЕР_4 від 10.06.2009 та серії НОМЕР_12 від 20.07.2010 вбачається, що батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є ОСОБА_6 (батько) та ОСОБА_10 (мати).

Відповідно до ч. 2, 4 ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Подружжя вважається сім`єю і тоді, коли дружина та чоловік у зв`язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно. Дитина належить до сім`ї своїх батьків і тоді, коли спільно з ними не проживає. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Згідно з ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу

Як зазначалось вище, ст. 180 СК України встановлено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частинами 1-3 ст. 181 СК України встановлено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ч. 2 ст. 188 СК України батьки можуть бути звільнені від обов`язку утримувати дитину тільки за рішенням суду. Якщо дитина перестала отримувати дохід або її дохід зменшився, заінтересована особа має право звернутися до суду з позовом про стягнення аліментів.

Таким чином, саме на ОСОБА_6 та ОСОБА_12 (тобто, дружину позивача) як батьків ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , згідно чинного законодавства покладено обов`язок утримувати своїх дітей. Позивачем не надано рішення суду, згідно якого ОСОБА_6 звільнено від обов`язку утримувати своїх дітей.

У свою чергу, ст. 260 СК України передбачено, якщо мачуха, вітчим проживають однією сім`єю з малолітніми, неповнолітніми пасинком, падчеркою, вони мають право брати участь у їхньому вихованні.

Відповідно до ч. 1 ст. 268 СК мачуха, вітчим зобов`язані утримувати малолітніх, неповнолітніх падчерку, пасинка, які з ними проживають, якщо у них немає матері, батька, діда, баби, повнолітніх братів та сестер або ці особи з поважних причин не можуть надавати їм належного утримання, за умови, що мачуха, вітчим можуть надавати матеріальну допомогу.

Суд зауважує, що позивач до рапорту про звільнення з військової служби від 24.10.2022 не долучив жодних документів, які б могли підтвердити: відсутність батька у ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; поважність причин, за яких ОСОБА_6 не може надавати їм належного утримання; звільнення ОСОБА_6 від обов`язку такого утримання.

Довідка Маневицького відділу державної виконавчої служби у Камінь-Каширському районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) від 27.05.2022 №10126, яка була долучена до рапорту від 24.10.2022, лише підтверджує те, що ОСОБА_5 не отримувала аліменти з ОСОБА_6 . При цьому, у такій довідці зазначено, що на контролі у Відділі про стягнення аліментів з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_5 виконавчого документа не значиться.

Доводи позивача про те, що батько ОСОБА_6 з поважних причин, внаслідок скрутного матеріального становища, не може здійснювати належне утримання своїх дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не підтверджені жодними належними та допустимим доказами.

Таким чином, оскільки позивачем не було долучено до рапорту про звільнення з військової служби від 24.10.2022 документів, які б підтверджували перебування на його утриманні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , тобто не підтверджено перебування на його утриманні трьох дітей віком до 18 років, тому суд дійшов висновку, що підстави для звільнення ОСОБА_8 з військової служби відповідно до абз.13 п.п. «г» п.2 ч.4 ст. 26 Закону №2232-ХІІ відсутні, а відмова Військової частини НОМЕР_1 у звільненні з військової служи за сімейними обставинами, оформлена листом від 13.01.2023, є правомірною.

Враховуючи встановлені обставини справи та положення чинного законодавства, суд дійшов висновку про безпідставність заявлених позовних вимог, а тому у задоволенні позову належить відмовити повністю.

Керуючись статтями 243-246,262 КАС України, на підставі Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_13 ).

Відповідач: Військова частина НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , код НОМЕР_14 ).

Суддя О. О. Андрусенко