Справа № 2-а-723/12
Суддя: Граб Л.С.
Дата ухвалення: 2023-05-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 2-а-723/12

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Лєдньов Д.М.

Суддя-доповідач - Граб Л.С.

02 травня 2023 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Граб Л.С.

суддів: Сторчака В. Ю. Смілянця Е. С. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Богунського районного суду м. Житомира від 13 лютого 2023 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, Житомирського обласного військового комісаріату про визнання бездіяльності протиправною і зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

В липні 2012 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому просив визнати бездіяльність відповідачів неправомірною, що виразились у відмові в частині нарахування та виплати пенсії з урахуванням розміру премії 50% з 01.11.2010 року по 31.05.2011 року та з урахуванням розміру премії 90% з 01.06.2011 року та зобов`язати останніх нарахувати та виплачувати пенсію, відповідно до наказів МО України.

Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 07 серпня 2012 року в задоволенні позову відмовлено.

Постановою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 17.10.2012 скасовано рішення суду від 07.08.2012 та прийнято нову постанову, якою позов ОСОБА_1 , задоволено частково:

-зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_2 підготувати та подати до Головного управління Пенсійного фонду України Житомирської області довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 з врахуванням зміни розміру премії (одного з видів грошового забезпечення) відповідно до наказів Міністра Оборони України №576 від 05.11.2010 року та №355 від 25.06.2011 року починаючи з 19 січня 2012 року. Головне управління Пенсійного фонду України Житомирської області зобов`язати провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 відповідно до наданої Житомирським обласним військовим комісаріатом довідки про зміну розміру грошового забезпечення, починаючи з 19 січня 2012 року.

30.01.2023 до Богунського районного суду м. Житомира надійшла заява позивача про заміну Житомирського обласного військового комісаріату правонаступником-Київським міським територіальним центром комплектування та соціальної підтримки, а Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області- Головним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві на стадії виконання судового рішення.

При цьому, ОСОБА_1 просив зобов`язати Київський міський територіальний центр комплектування та соціальної підтримки виписати довідку про грошове забезпечення з урахуванням премії 90 %, а Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві провести перерахунок пенсії та виплатити її ОСОБА_1 відповідно до наданої довідки.

Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 13.02.2023 в задоволенні заяви про заміну відповідачів на стадії виконання судового рішення, відмовлено.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати останню та постановити нове рішення про задоволення заяви.

В обґрунтуванні доводів апеляційної скарги, апелянт посилається на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для розгляду справи, невідповідність висновків обставинам справи та порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення правового спору.

Відповідачі своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористалися, що у відповідності до ч.4 ст.304 КАС України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Розгляд справи колегією суддів здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що остання не підлягає задоволенню, виходячи із наступного.

Постановляючи ухвалу, суд першої інстанції дійшов висновку, що в даному випадку відсутні правові підстави для заміни відповідачів у справі.

Переглядаючи оскаржуване судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіряючи дотримання судом першої інстанцій норм процесуального права при встановленні фактичних обставин у справі, колегія суддів виходить із наступного.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У ст.129-1 Конституції України закріплено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно з ч.ч.2,3 ст.14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

В свою чергу, статтею 370 КАС України врегульовано, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Статтею52 КАС України закріплено положення стосовно процесуального правонаступництва та зазначено, що у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії судового процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником. Усі дії, вчинені в адміністративному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього в такій самій мірі, у якій вони були б обов`язкові для особи, яку він замінив.

Процесуальне адміністративне (публічне) правонаступництво-це унормована можливість заміни адміністративним судом (на будь-якій стадії процесу судового розгляду справи в суді першої, апеляційної та касаційної інстанцій (крім випадків перегляду справи за винятковими чи нововиявленими обставинами) сторони чи третьої особи іншим суб`єктом, коли права та обов`язки суб`єкта владних повноважень перейшли від сторони (в адміністративній справі) до іншого суб`єкта владних повноважень, а також можливість суб`єкта публічної адміністрації (правонаступника) вступити в судовий процес як сторона чи третя особа.

До того ж колегія суддів звертає увагу на правовий висновок Верховного Суду у постанові №826/14670/16 від 09.11.2020, у якому зазначено, що під публічним правонаступництвом слід розуміти повне або часткове передання (набуття) адміністративної компетенції одного суб`єкта владних повноважень (суб`єкта публічної адміністрації) до іншого або внаслідок припинення первісного суб`єкта, або внаслідок повного чи часткового припинення його адміністративної компетенції; це вступ у чинні адміністративно - правові відносини нового суб`єкта владних повноважень (суб`єкта публічної адміністрації) на місце суб`єкта, що або припинив своє існування або повністю чи частково позбувся адміністративної компетенції.

Так, постановою Кабінету Міністрів України від 20.10.2011 № 1074 "Про затвердження порядку здійснення заходів пов`язаних з утворенням, реорганізацією або ліквідацією міністерств, інших центральних органів виконавчої влади" (далі Порядок №1074) визначено механізм здійснення заходів, пов`язаних з утворенням, реорганізацією або ліквідацією міністерств, інших центральних органів виконавчої влади та їх територіальних органів.

Згідно з пунктом 5, 6 вказаного Порядку, орган виконавчої влади припиняється шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації.

Права та обов`язки органів виконавчої влади переходять: у разі злиття органів виконавчої влади до органу виконавчої влади, утвореного внаслідок такого злиття; у разі приєднання одного або кількох органів виконавчої влади до іншого органу виконавчої влади - до органу виконавчої влади, до якого приєднано один або кілька органів виконавчої влади; у разі поділу органу виконавчої влади - до органів виконавчої влади, утворених внаслідок такого поділу; у разі перетворення органу виконавчої влади - до утвореного органу виконавчої влади; у разі ліквідації органу виконавчої влади і передачі його завдань та функцій іншим органам виконавчої влади - до органів виконавчої влади, визначених відповідним актом Кабінету Міністрів України.

Пунктом 8 Порядку встановлено, що внаслідок реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) органів виконавчої влади припиняється той орган виконавчої влади, майнові права та обов`язки якого переходять його правонаступникам.

Відповідно до п.7 Порядку №1074 майнові права та обов`язки органів виконавчої влади у разі їх злиття, приєднання або перетворення переходять правонаступникові на підставі передавального акта, а у разі їх поділу - згідно з розподільчим балансом. У разі ліквідації органу виконавчої влади складається ліквідаційний баланс.

Згідно з частиною другою пункту 12 Порядку № 1074 орган виконавчої влади, щодо якого набрав чинності акт Кабінету Міністрів України про його припинення, продовжує здійснювати повноваження та виконувати функції з формування і реалізації державної політики у визначеній Кабінетом Міністрів України сфері до набрання чинності актом Кабінету Міністрів України щодо можливості забезпечення здійснення утвореним органом виконавчої влади його повноважень та виконання функцій.

Разом з тим, на сьогоднішній день, Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області та Житомирський обласний військовий комісаріат не ліквідовані, продовжують функціонувати як юридичні особи та виконують свої функції в межах адміністративної компетенції.

Крім того, в матеріалах справи наявна постанова старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління ДВС Головного управління юстиції у Житомирській області Паламарчука П.В. від 29.12.2012, зі змісту якої вбачається, що в зв`язку з виконанням судового рішення у справі № 2а-723/12, примусове виконання виконавчого листа у даній справі закінчено.

У суду відсутні відомості, що вказана постанова оскаржувалася позивачем та скасована керівником відділу ДВС, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, чи судом.

При цьому, як вірно звернуто увагу судом першої інстанції, заміна сторони (сторони виконавчого провадження) не вбачає існування нового публічно-правового спору із залученими (новими) учасниками. В той же час, як слідує зі змісту заяви про заміну відповідачів на стадії виконання судового рішення, остання, окрім іншого, містить нові позовні вимоги, які навіть не входили до предмету спору при поданні позову у цій справі.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що в рамках виконання судового рішення у даній справі, відсутні підстави для заміни Житомирського обласного військового комісаріату та Головногоуправління Пенсійного фонду України в Житомирській області правонаступниками Київським міським територіальним центром комплектування та соціальної підтримки та Головним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві.

Відповідно до ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Колегія суддів також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (заява № 65518/01; пункт 89), "Проніна проти України" (заява № 63566/00; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції при вирішенні даного публічно-правового спору правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку, а доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають правових підстав для скасування оскаржуваного судового рішення.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких підстав апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст.52, 242, 243, 250, 304, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329,370 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Богунського районного суду м. Житомира від 13 лютого 2023 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Головуючий Граб Л.С.

Судді Сторчак В. Ю. Смілянець Е. С.