Справа № 140/2949/23
Суддя: Андрусенко Оксана Орестівна
Дата ухвалення: 2023-05-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про відмову в задоволенні клопотання

04 травня 2023 року ЛуцькСправа № 140/2949/23
Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Андрусенко О.О.,

розглянувши у письмовому провадженні клопотання Військової частини НОМЕР_1 про залишення позову без розгляду в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) звернувся в суд з позовом до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною та скасування відмови у звільненні з військової служи за сімейними обставинами від 13.01.2023 та зобов`язання прийняти рішення про звільнення ОСОБА_1 з військової служи за сімейними обставинами.

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 06.03.2023 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у даній справі, постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

04.05.2023 на адресу суду надійшов відзив відповідача на позовну заяву.

18.04.2023 на адресу суду від відповідача надійшло клопотання про залишення позову без розгляду на підставі частини 3 статті 123 КАС України у зв`язку із пропуском встановленого частиною 5 статті 122 КАС України місячного строку звернення до суду із цим позовом. Клопотання обґрунтоване тим, що про відмову у звільненні ОСОБА_1 на підставі поданого ним рапорту, датованого 24.10.2022, Військовою частиною НОМЕР_1 повідомлено Військову частину НОМЕР_2 відразу після встановлення відсутності підстав для звільнення листом за вих. № 2517 від 08.11.2022. На виконання резолюції командира Військової частини НОМЕР_2 на зазначеному листі, військовослужбовцями групи персоналу вказаної військової частини повідомлено ОСОБА_1 про результати розгляду його рапорту та про відмову у звільненні з військової служби, а також надано можливість ознайомитись з наявними документами з даного приводу. Той факт, що ОСОБА_1 щонайпізніше 13.12.2022 було відомо про результати розгляду рапорту та про відмову у звільненні з військової служби, є його звернення від 13.12.2022, адресоване до Офісу Президента України, в якому ОСОБА_1 зазначено про отримання відмови на рапорт про звільнення з військової служби, поданий командуванню Військової частини НОМЕР_2 . При цьому, позивач, достовірно знаючи станом на 13.12.2022 про відмову у звільненні з військової служби, для отримання роз`яснення конкретних підстав відмови у звільненні з військової служби до Військових частин НОМЕР_2 та/або НОМЕР_1 не звертався, а обрав спосіб захисту своїх прав та законних інтересів у вигляді подання 13.12.2022 скарги згідно Закону України «Про звернення громадян». У свою чергу, надання 13.01.2023 відповідачем ґрунтовної відповіді на скаргу ОСОБА_1 із наведенням підстав відмови у звільненні не означає, що ця відповідь є саме такою відмовою, оскільки вона є лише повідомленням про результати розгляду скарги та суть рішення, прийнятого за його наслідками, а не інформацією про результати розгляду рапорту ОСОБА_1 від 24.10.2022. Таким чином, вважає, що позивачем пропущено місячний строк звернення до адміністративного суду, у зв`язку з чим просить позов залишити без розгляду.

Відповідно до частини 3 статті 166 КАС України заяви, клопотання і заперечення подаються та розглядаються в порядку, встановленому цим Кодексом. У випадках, коли цим Кодексом такий порядок не встановлений, він встановлюється судом.

Розгляд клопотання за встановленим судом порядком проведено у письмовому провадженні.

Клопотання задоволенню не підлягає з огляду на таке.

Згідно з частинами 1, 2 статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до частини 5 статті 122 КАС України для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Як установлено частиною 3 статті 123 КАС України, якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Судом встановлено, що 24.10.2022 ОСОБА_1 на ім`я командира 3 стрілецької роти подано рапорт (зареєстровано у Військовій частині НОМЕР_2 - 26.10.2022 за вх.№1900), в якому просив клопотати перед вищим командуванням про звільнення з військової служби за сімейними обставинами відповідно до абз.13 п.п. «г» п.2 ч.4 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» у зв`язку із перебуванням на утриманні трьох дітей віком до 18 років.

Листом від 08.11.2022 №2517 Військова частина НОМЕР_1 повідомила командира Військової частини НОМЕР_2 про відсутність підстав для звільнення сержанта ОСОБА_1 з військової служби на підставі п.п. «г» п.2 ч.4 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу». При цьому, вказаний лист не містить жодних обґрунтувань/причин відсутності підстав для звільнення позивача з військової служби.

Також на вказаному листі від 08.11.2022 №2517 містить резолюція такого змісту «надати відповідь в/сл. ОСОБА_1 ». В той же час, на ньому відсутня відмітка про ознайомлення позивача із таким листом (а.с. 21).

В матеріалах справи наявні також адвокатський запит представника позивача адвоката Василевської А. А. від 13.01.2023 за вих.№2-13/13-23 та скарга від 16.01.2023 за вих.№2-16/01-23, адресовані командиру Військовій частині НОМЕР_2 та начальнику Західного територіального управління військової служби правопорядку, з яких слідує, що станом на день їх подання інформація щодо розгляду рапорту про звільнення ОСОБА_1 з військової служби відсутня.

Та обставина, що у зверненні від 13.12.2022, адресованого до Офісу Президента України, позивач зазначив, що на його звернення рапортом до командування Військової частини НОМЕР_2 отримав відмову з порушенням чинного законодавства, не свідчить про те, що позивача належним чином було ознайомлено з листом Військової частини НОМЕР_1 від 08.11.2022 №2517, який, у свою чергу, був адресоване не позивачу, а Військовій частині НОМЕР_2 .

Суд зауважує, що саме листом від 13.01.2023 №110кт Військова частина НОМЕР_1 повідомила позивача про те, що наданими документами не підтверджено наявність у нього трьох неповнолітніх дітей на утриманні, у зв`язку з чим підстави для звільнення з військової служби відсутні, при цьому, у вказаному листі наведено обґрунтування причин такої відмови.

Також суд звертає увагу на те, що позивач оскаржує саме відмову Військової частини НОМЕР_1 у звільненні з військової служи за сімейними обставинами, яка оформлена листом від 13.01.2023.

Вказана відмова/лист від 13.01.2023 отримана позивачем 30.01.2023, а до суду даний позов був скерований 21.02.2023 (згідно відбитку календарного штемпеля на конверті), тобто в межах місячного строку, встановленого частиною 5 статті 122 КАС України.

З огляду на наведене у задоволенні клопотання відповідача про залишення позову без розгляду належить відмовити.

Керуючись статтями 122, 248, 256 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання Військової частини НОМЕР_1 про залишення позову без розгляду відмовити.

Копію ухвали надіслати учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не може бути оскаржена окремо від рішення суду.

Суддя О. О. Андрусенко