Справа № 148/1561/22
Суддя: Сторчак В. Ю.
Дата ухвалення: 2023-05-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 148/1561/22

Головуючий у 1-й інстанції: Дамчук О.О.

Суддя-доповідач: Сторчак В. Ю.

04 травня 2023 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Сторчака В. Ю.

суддів: Граб Л.С. Полотнянка Ю.П.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Тульчинського районного суду Вінницької області від 28 березня 2023 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Тульчинської міської ради, Адміністративної комісії при виконавчому комітеті Тульчинської міської ради про скасування постанови № 53 від 20.09.2022 про накладення адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до Тульчинського районного суду Вінницької області з позовом до Тульчинської міської ради, Адміністративної комісії при виконавчому комітеті Тульчинської міської ради про скасування постанови № 53 від 20.09.2022 по справі про адміністративне правопорушення, якою остання була визнана винною в скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 156 КУпАП, з накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 6800,00 грн.

Рішенням Тульчинського районного суду Вінницької області від 28 березня 2023 року адміністративний позов задоволено частково. Скасовано постанову № 53 від 20.09.2022 року, винесену адміністративною комісією при виконавчому комітеті Тульчинської міської ради відносно ОСОБА_1 про накладення адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 156 КУпАП. Справу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КУпАП, надіслано на новий розгляд адміністративній комісії при виконавчому комітеті Тульчинської міської ради.

Не погодившись з прийнятим судовим рішенням, ОСОБА_1 звернулась до суду з апеляційною скаргою, в якій просить його скасувати в частині направлення справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності на новий розгляд адміністративній комісії при виконавчому комітеті Тульчинської міської ради. Скаржник посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування всіх обставин справи, що призвело до неправильного її вирішення. З підстав викладених в апеляційній скарзі, апелянт просить прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Сторони в судове засідання не з"явились.

Представником позивача подано заяву про здійснення апеляційного розгляду справи в порядку письмового провадження.

Згідно з частиною 2 статті 313 КАС України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

У зв"язку з неявкою сторін в судове засідання, апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження відповідно до вимог ст. 311 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

З оскаржуваної постанови № 53 від 20.09.2022 року вбачається, що ОСОБА_1 була визнана винною в скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 156 КУпАП та на неї було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 6800,00 грн.

Зокрема, з обставин справи судом встановлено, що 30.07.2022 року о 22:00 год. по вул. Пирогова в м. Тульчині поліцейськими Тульчинського РВП було виявлено у п`яному вигляді ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який через стан сп`яніння самостійно не міг рухатись, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 допомагали, підтримуючи його. На місце події були викликані батьки, яким передано дітей та запрошено до Тульчинського РВП для дачі пояснень. Неповнолітній ОСОБА_5 в присутності матері вказав на продавця ОСОБА_6 , що саме вона продала йому алкогольні напої. Під час повторного допиту неповнолітній ОСОБА_5 пояснив, що він переплутав продавців та алкогольний напій йому продала ОСОБА_1 .

Допитана у якості свідка неповнолітня ОСОБА_7 в присутності матері ОСОБА_8 пояснила, що 30.07.2022 року у ОСОБА_9 був день народження та вона разом з друзями ОСОБА_10 , ОСОБА_2 , ОСОБА_7 , ОСОБА_11 скинулися по 50 грн. та ОСОБА_9 близько 17:00 год. сам зайшов в магазин « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що по АДРЕСА_1 та придбав алкогольний напій «Наливку персикову», у кількості 3 пляшки, які вони вживали на території ВІТУ № 41 за житловими будинками по АДРЕСА_2 .

Допитана у якості свідка неповнолітня ОСОБА_11 в присутності матері ОСОБА_12 пояснила, що 30.07.2022 року у ОСОБА_9 був день народження та вона разом з друзями ОСОБА_10 , ОСОБА_2 , ОСОБА_7 , скинулися по 50 грн. та ОСОБА_9 близько 17:00 год. сам зайшов в магазин « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що по АДРЕСА_1 та придбав алкогольний напій «Наливку персикову», у кількості 3 пляшки, які вони вживали на території ВПУ № 41 за житловими будинками по АДРЕСА_2 .

Допитаний у якості свідка неповнолітній ОСОБА_10 в присутності представника служби у справах дітей Тульчинської РДА Грох Т.А. пояснив, що 30.07.2022 року у ОСОБА_13 був день народження та він з друзями ОСОБА_2 , ОСОБА_7 , ОСОБА_11 скинулися по 50 грн. та ОСОБА_9 близько 17:00 год. зайшов в магазин « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що по АДРЕСА_1 та придбав алкогольний напій «Наливку з персиковим смаком», у кількості 3 пляшки, які вони вживали на території ВПУ № 41 за житловими будинками по АДРЕСА_2 стало погану від алкоголю та свідок разом з ОСОБА_9 повели його додому а по дорозі їх зупинили працівники поліції та викликали батьків.

Допитаний у якості свідка неповнолітній ОСОБА_2 в присутності матері ОСОБА_14 пояснив, що 30.07.2022 року у ОСОБА_9 був день народження та він з друзями ОСОБА_7 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 скинулися по 50 грн. та ОСОБА_9 близько 17:00 год. зайшов в магазин « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що по АДРЕСА_1 та придбав алкогольний напій «Наливку з персиковим смаком», у кількості 3 пляшки, які вони вживали на території ВПУ № 41 за житловими будинками по АДРЕСА_2 . Потім свідку стало дуже погано від вживання алкоголю та він нічого не пам`ятає.

Допитаний у якості свідка неповнолітній ОСОБА_9 в присутності представника служби у справах дітей Тульчинської РДА ОСОБА_15 пояснив, що 30.07.2022 року у день свого народження близько 17:00 год. в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що по АДРЕСА_1 купив алкогольний напій «Наливка-персикова», у кількості 3 пляшки по 0.5 л.. вартість 1 пляшки 50.00 грн. даний алкогольний напій він придбав за кошти, які надати товариші: ОСОБА_2 , ОСОБА_10 , ОСОБА_7 , ОСОБА_11 .. Далі всі пішли на територію ВПУ № 41 за житловими будинками по АДРЕСА_2 та розпили данин алкогольний напій. ОСОБА_16 стало погану від алкоголю та свідок разом з ОСОБА_9 повели його додому а по дорозі їх зупинили працівники поліції та викликали батьків.

Також пояснив, що коли розповідав працівникам поліції спочатку вказав на продавця ОСОБА_6 , що саме вона подала алкогольний напій, оскільки переплутав дні покупки, ал. саме 30.07.2022 року йому продавала ОСОБА_1 , яка знаходиться в залі судових засідань. Крім цього пояснив, що неодноразово купував і цигарки і спиртні напої у даному магазині як для себе так і для матері та обидва продавці і ОСОБА_17 і ОСОБА_18 постійне продавали йому без всіляких документів і цигарки і спиртні напої, у зв`язку з чим спочатку поплутав продавців.

Допитана у якості свідка ОСОБА_6 відмовилася від дачі показів відповідно до ст. 63 Конституції України, повідомивши тільки те, що в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що по АДРЕСА_1 продавцем взагалі не працювала, деякий час стажувалася.

З досліджених у судовому засіданні пояснень наданих ОСОБА_6 ст. інспектором Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області, Омелянчук О.М. 03.08.2022 встановлено, що ОСОБА_6 на час опитування працювала в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що по АДРЕСА_1 продавцем. 30.07.2022 року вона працювала в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що по АДРЕСА_1 продавцем у відділі алкогольних напоїв та тютюнових виробів до 14.00 год., а після 14.00 год. передала зміну ОСОБА_1 . Хто саме продавав алкогольні напої неповнолітньому їй не відомо.

20.09.2022 адміністративною комісією при виконавчому комітеті Тульчинської міської ради було винесено постанову № 53 по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , згідно якої остання була визнана винною в скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 156 КУпАП та на неї було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 6800,00 грн.

Як зазначено в постанові, підставою для притягнення ОСОБА_1 до відповідальності стало те, що вона 30.07.2022 близько 17:00, у АДРЕСА_1 , перебуваючи на своєму робочому місці, в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 » здійснила продаж З пляшок алкогольного напою «Наливка» по 0,5 л. неповнолітньому ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Звертаючись до суду з даним позовом позивач зазначила, що вважає постанову незаконною, оскільки жодних доказів про будь-які правопорушення, вчинені нею у вказаній постанові, відповідачем надано не було. Зазначила, що винесена відповідачем постанова є незаконною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки вона не вчиняла адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 156 КУпАП, неповнолітній особі алкогольні напої не продавала, доказів на підтвердження того, що відбулася подія адміністративного правопорушення надано не було.

Скасовуючи оскаржувану постанову, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не доведено факту вчинення позивачем адміністративного правопорушення з дотриманням вимог ст. 280 КУпАП, що призвело до порушень прав позивача. Суд дійшов висновку про скасування постанови № 53 від 20.09.2022 року та направлення справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності на новий розгляд до адміністративної комісії при виконавчому комітеті Тульчинської міської ради Вінницької області.

Проте, колегія суддів апеляційного суду вважає, що до таких висновків суд першої інстанції прийшов з частково неправильним застосуванням норм процесуального права, виходячи з наступного.

Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише па підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За змістом пункту 22 частини першої статті 92 Конституції України виключно законами України визначаються, зокрема, діяння, які є адміністративними правопорушеннями.

Поняття адміністративного правопорушення викладено в частині першій статті 9 КУпАП, за змістом якої адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Так, у відповідності до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозаписуючих засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною 1 статті 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 156 КУпАП, порушення працівником підприємства (організації) торгівлі або громадського харчування правил торгівлі алкогольними напоями і тютюновими виробами, а саме: торгівля алкогольними напоями або тютюновими виробами в приміщеннях або на територіях, заборонених законом, або в інших місцях, визначених рішенням відповідної сільської селищної, міської ради як такі, де роздрібна торгівля алкогольними напоями або тютюновим виробами заборонена, а так само торгівля алкогольними напоями або тютюновими виробами через торгові автомати чи неповнолітніми особами, а також продаж алкогольних напоїв або тютюнових виробів особі, яка не досягла 18 років, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі від 100 до 400 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Судом першої інстанції встановлено, що під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, адміністративною комісією при виконавчому комітеті Тульчинської міської ради не було встановлено та не підтверджено відповідними документами чи являлася 30.07.2022 року ОСОБА_1 продавцем магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що розташований в АДРЕСА_1 , оскільки згідно наданого трудового договору від 04.08.2022 року, остання на час вчинення правопорушення не працювала у вказаному магазині.

Крім того не встановлено, який саме алкогольний напій придбав неповнолітній ОСОБА_9 у магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 », оскільки згідно постанови від 20.09.2022 року зазначено «Наливка», а допитаний у судовому засіданні ОСОБА_9 повідомив, що придбав «Наливку Персикову». В постанові комісії з пояснень ОСОБА_9 також зазначено «Наливка-персикова» та взагалі не з`ясовано чи є даний напій у продажу у даному магазині та чи являється він алкогольним.

Також суд першої інстанції встановив, що згідно протоколу засідання адміністративної комісії при виконкомі від 20.09.2022 року, на засіданні комісії було оголошено тільки протокол про адміністративне правопорушення серія ВАБ № 440814 від 04.08.2022 року, інших матеріалів по справі не надходило, сторони не заслуховувалися, а згідно постанови комісія посилається на пояснення неповнолітніх дітей, які долучені до адміністративного матеріалу, хоча протокол серія ВАБ № 440814 від 04.08.2022 року також не містить додатків та свідків події.

Інших належних та допустимих доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення, відповідачем не надано. При цьому, колегія суддів звертає увагу, що відповідно до ч.2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Аналізуючи вищенаведене, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є рішенням суб`єкта владних повноважень, актом індивідуальної дії, який встановлює відповідні права та обов`язки для особи, щодо якої він винесений.

Таке рішення суб`єкта владних повноважень має бути обґрунтованим на момент його прийняття, оскільки воно має значимі наслідки для суб`єктів приватного права, що знаходяться в нерівному положенні по відношенні до суб`єкта владних повноважень.

В контексті наведеного слід відмітити, що дотримання передбаченої законом процедури та порядку винесення такого рішення має виключно важливу роль для встановлення об`єктивної істини органом, на який законом покладено повноваження, зокрема, щодо розгляду справ про адміністративне правопорушення. Порушення норм процесуального права суб`єктом владних повноважень при прийнятті та складанні протоколу та постанови про притягнення до адміністративної відповідальності зводить нанівець саму суть та завдання, покладені в основу поняття адміністративної відповідальності, оскільки ускладнює, а подекуди й унеможливлює встановлення судом, що розглядає справу про адміністративне правопорушення, об`єктивної сторони вчинюваного порушення та вини особи в його вчиненні.

Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду від 30.05.2018 року у справі №337/3389/16-а (2-а/337/154/2016).

В даному випадку, встановлені обставини справи свідчать про те, що для прийняття рішення відповідачем не було встановлено усіх обставин, які мають значення для його прийняття, що свідчить про відсутність підстав для притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Факт правопорушення не підтверджено жодними належними та допустимими доказами, у зв`язку з чим оскаржувана постанова у справі про адміністративне правопорушення підлягає скасуванню.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про протиправність та необгрунтованість постанови № 53 від 20.09.2022 по справі про адміністративне правопорушення, якою ОСОБА_1 була визнана винною в скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 156 КУпАП, з накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 6800,00 грн. Оскаржувана постанова відповідача у спірних правовідносинах не відповідає критеріям, які наведені у ч. 2 ст. 2 КАС України.

В свою чергу, колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції щодо направлення справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності на новий розгляд адміністративній комісії при виконавчому комітеті Тульчинської міської ради.

Зважаючи на встановлену у даній справі обставини, колегія суддів приходить до висновку про необхідність застосування в даному випадку вимог ч.3 ст. 286 КАС України, згідно якої, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Наведені обставини підтверджують доводи апеляційної скарги про невідповідність рішення суду першої інстанції нормам матеріального та процесуального права в частині направлення справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КУпАП на новий розгляд адміністративній комісії при виконавчому комітеті Тульчинської міської ради, а тому апеляційний суд вбачає підстави для задоволення апеляційної скарги.

Таким чином, за результатом апеляційного розгляду справи, колегія суддів вважає, що належним способом захисту порушених прав позивача, є скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення №53 від 20.09.2022 та, з метою дотримання вимог ч.3 ст. 286 КАС України, закриття провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Статтею 242 КАС України визначено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з"ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Згідно з ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Враховуючи викладені обставини справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги позивача.

Частиною 1 ст. 139 КАС України вказано, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже враховуючи, що даною постановою прийнято рішення на користь позивача - ОСОБА_1 , колегія суддів дійшла висновку про необхідність відшкодування на її користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача суму понесених судових витрат у вигляді сплаченого судового збору за подання позовної заяви та апеляційної скарги в розмірі 805,20 грн.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Тульчинського районного суду Вінницької області від 28 березня 2023 року скасувати в частині направлення справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КУпАП, на новий розгляд адміністративній комісії при виконавчому комітеті Тульчинської міської ради.

Ухвалити в цій частині нову постанову, якою провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності - закрити.

В іншій частині рішення Тульчинського районного суду Вінницької області від 28 березня 2023 року залишити без змін.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Тульчинської міської ради понесені судові витрати (судовий збір) в розмірі 805, 20 грн.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий Сторчак В. Ю.

Судді Граб Л.С. Полотнянко Ю.П.