Справа № 953/1938/23
Суддя: Юрлагіна Т. В.
Дата ухвалення: 2023-05-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 953/1938/23
Провадження № 2-а/953/108/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 травня 2023 року м. Харків

Київський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого - судді Юрлагіної Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, інспектора Управління патрульної поліції в Харківській області сержанта поліції 3 батальйону 1 роти Круць Ярослава Олеговича про скасування постанови серії ЕАН №444175 від 04.07.2021 за частиною 1 статті 122 КУпАП про накладення адміністративного стягнення, стягнення компенсації, адміністративного штрафу та витрат виконавчого провадження,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Харківського районного суду Харківської області з адміністративним позовом до відповідача про визнання протиправною та скасування постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП, стягнення компенсації, стягнення адміністративного штрафу та витрат виконавчого провадження.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 29.11.2021 року відкрито провадження у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, інспектора Управління патрульної поліції в Харківській області сержанта поліції 3 батальйону 1 роти Круць Ярослава Олеговича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан, який триває до теперішнього часу. На цей час на території Харківської області тривають активні бойові дії.

Розпорядженням Верховного Суду від 08.03.2022 р. N 2/0/9-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану» відповідно до ч. 7 ст. 147 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», враховуючи неможливість судами здійснювати правосудця під час воєнного стану, змінено територіальну підсудність судових справ, територіальна підсудність справ Харківського районного суду Харківської області визначена за Полтавським районним судом Полтавської області.

Дана справа надійшла до Полтавського районного суду Полтавської області та передана 05.09.2022 року на розгляд судді Гальченко О.О. згідно авторозподілу та отримана суддею 06.09.2022 року.

Ухвалою Полтавського районного суду Полтавської області від 09.09.2022 року справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, інспектора Управління патрульної поліції в Харківській області сержанта поліції 3 батальйону 1 роти Круць Ярослава Олеговича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення передано за підсудністю до Київського районого суду м.Харкова.

16.03.2023 року справа надійшла до Київського районного суду м. Харкова та передана 16.03.2023 року на розгляд судді Юрлагіній Т.В. згідно авторозподілу та отримана суддею 17.03.2023 року.

Ухвалою від 17.03.2023 року справу призначено до розгляду в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін 06 квітня 2023 року о 09 годині 00 хвилин у приміщенні Київського районного суду м. Харкова за адресою: 61168, м. Харків, вул. Валентинівська, 7-Б, каб № 13.

06 квітня 2023 року задоволено клопотання представника відповідача про відкладення розгляду справи.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_2 зазначає, що 01.07.2021 року о 16 год 00 хв. керував автомобілем MITSUBISHI OUTLANDER д/н НОМЕР_1 , рухався у м. Харкові по вул. Клочківській у напрямку вул. Полтавський шлях, був зупинений інспектором Управління патрульної поліції в Харківській області сержантом поліції Круць Я.О., який повідомив про порушення правил дорожнього руху при керуванні, проте на дане твердження відповідача він зазначив, що не допускав порушення ПДР, рухався згідно правил дорожнього руху, що може бути підтверджено власником автомобіля ОСОБА_3 , яка перебувала в автомобілі. Не беручи до уваги чи пояснення, не долучаючи до матеріалів справи докази та не відреагував на заявлене клопотання про відібрання пояснень від свідка ОСОБА_3 , не надання можливості запросити захисника, наполягав про порушення позивачем ПДР, однак доказів цього долучено не було. Після цього інспектором було вручено повідомлення про запрошення до підрозділу патрульної поліції для розгляду нібито вчиненого ним адміністративного правопорушення на вихідний день неділю о 20:00 (04.07.2021). Однак не зазначено, яке саме порушення він вчинив. Не розуміючи у чому саме полягає обвинувачення, він звернувся с заявою 03.07.2021 року до Круць Я.О. про надання доказів допущеного на переконання інспектора порушення, та перенесення розгляду справи на іншу дату, надіславши копії матеріалів для ознайомлення та можливості підготовки захисту. Однак не надавши відповіді на звернення та ігноруючи заявлене клопотання, інспектором Круць Я.О. винесено постанову серії ЕАН №444175 у неділю 04.07.2021 року о 20:08 годині у м. Харкові по вул. Шевченко, 26. У постанові зазначено, що 01.07.2021 о 16:23 в м. Харків на вул. Клочківській, 93 керуючи транспортним засобом не виконав вимогу дорожнього знаку 5.16 напрямок руху по смугах та зі смуги яка вказує рух ліворуч, здійснив рух прямо, чим порушив п. 8.4 ПДР - порушення вимог інформаційних знаків та вчинив правопрорушення передбачене ст.122 ч. 1 КУпАП. Також інспектором зазначено його місце мешкання по АДРЕСА_1 , однак інспектору було достовірно відомо, про його проживання у АДРЕСА_2 , про що свідчить заява надіслана на адресу УПП. У зв`язку з чим, позивач не був своєчасно повідомлений про притягнення до відповідальності, а дізнався лише 26.10.21 після накладання арешту на грошові кошти, що містяться на його рахунках. Вважає дії інспектора щодо винесення постанови серії ЕАН №444175 від 04.07.2021 року неправомірними, оскільки в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП. Під час зупинки права за ст. 268 КУпАП та строк і порядок оскарження за ст. 288, 289 КУпАП роз`яснено не було. Щодо вимог дорожнього знаку 5.16 «напрямок руху по смугах», який за твердженням інспектора начебто було порушено, слід враховувати наступне. Відповідно до вимог Правил дорожнього руху, п.п. 8,21 передбачено, що дорожні знаки застосовуються відповідно до цих Правил і повинні відповідати вимогам національного стандарту. Дорожні знаки встановлюються обабіч дороги на тому її боці, що відповідає напрямку руху. Для поліпшення сприйняття дорожніх знаків вони можуть бути розміщені над проїзною частиною. Якщо дорога має більше ніж одну смугу для руху в одному напрямку, установлений обабіч дороги відповідного напрямку дорожній знак дублюється на розділювальній смузі, над проїзною частиною або на протилежному боці дороги (у разі, коли для руху в зустрічному напрямку є не більше ніж дві смуги). Виконання ним вимог дорожнього знаку 5.16 ПДР може підтвердити свідок ОСОБА_3 , яка знаходилася в автомобілі, а навіть якщо допустити, що не виконав вимогу знаку 5.16 його не можна притягати до відповідальності, оскільки на ділянці дороги вказаній у постанові по вул. Клочківській 93, більше двох смуг у одному напрямку та відсутнє дублювання знаку 5.16. Неналежна організація дорожнього руху не може бути підставою для притягнення до адміністративної відповідальності за порушення ПДР. Такий висновок зробив Верховний Суд у постанові від 24.04.2019 у справі №127/12081/17. Таким чином, є порушенням Національного стандарту України «Знаки дорожні. Загальні технічні Правила застосування» ДСТУ 4100-2014 (далі - ДСТУ). Отже, за такого правового регулювання та обставин справи відсутні підстави для притягнення його до адміністративної відповідальності, у зв`язку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню.

На підставі ч. 2 ст. 135 КАС України позивач просить стягнути компенсацію за втрачений заробіток чи відрив від звичайних занять, яка складає 938 грн. 86 коп., виходячи з наступного розрахунку. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» установлено у 2021 мінімальну заробітну плату у розмірі: з 1 січня - 6000 гривні; у погодинному розмірі: з 1 січня - 36,11 гривні. Кількість потрачених годин на підготовку та участь у розгляді справи - 26 годин, з яких: 13 годин було витрачено на вивчення нормативно-правових норм, що регулюють спірні правовідносини, та судову практику, 8 годин для написання адміністративного позову та виготовлення додатків, 5 годин - час прибуття до суду та участь у судовому засіданні. Крім того, просить стягнути за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень на його користь стягнутий адміністративний штраф у розмірі 680 гривень, виконавчій збір у розмірі 68 гривень та мінімальні витрати виконавчого провадження у розмірі 187 гривень.

Позивач в судове засідання не з`явився, про час та місце судового розгляду повідомлений належним чином під підпис, у матеріалах адміністративної справи міститься заява про розгляд справи у його відсутність.

24 квітня 2023 року від представника відповідача Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції Пилипенко О. на адресу суду надійшли пояснення на позовну заяву, в яких вона просить відмовити у задоволенні позову, посилаючись на те, що постанова про накладення адміністративного стягнення серії ЕАН № 4441775 від 04.07.2021 по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі (далі - постанова) є законною та обґрунтованою.

01.07.2021 приблизно о 16 год. 23 хв. поблизу будинку 93 по вул. Клочківська у місті Харкові працівниками патрульної поліції було виявлено транспортний засіб MITSUBISHI OUTLANDER, реєстраційні номери НОМЕР_1 , водій якого порушив вимогу дорожнього знаку 5.16 «Напрямки руху по смугах», а саме, зі смуги, яка вказувала рух ліворуч, здійснив рух прямо, що є порушенням П.8.4.Г Правил дорожнього руху - України та об`єктивно вказує на ознаки вчинення водієм адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 122 KУпАП. Тому вказаний транспортний засіб було зупинено на підставі пункту 3 частини першої статті 35 Закону України «Про Національну поліцію». Поліцейський роти № 1 батальйону № З УПП в Харківській області сержант поліції Круць Я.О., підійшовши до водія, яким виявився ОСОБА_1 , представився та пояснив підстави застосування поліцейських превентивних заходів. Позивачу в повному обсязі були роз`ясненні його права. З метою реалізації прав Позивача, а саме надання йому можливості скористатися юридичною допомогою адвоката, поліцейський відклав розгляд справи та вручив позивачу повідомлення про запрошення його до підрозділу поліції з зазначенням, що розгляд справи буде проводитись 04.07.2021 о 20 год. 00 хв. за адресою: вул. Шевченка, 26. 04.07.2021 о 20 год. 08 хв. за адресою: м Харків, вул. Шевченка, 2, поліцейський розглянув справу про адміністративне правопорушення передбачене частиною першою статті 122 КУпАП. Позивач на розгляд не з`явився, жодних клопотань не надходило. За результатом розгляду справи, поліцейський, оцінивши всі докази, які були зафіксовані на відеореєстратор Xiaomi с575 (посилання зазначено в пункті 7 оскаржуваної постанови), встановив, що Позивач 01.07.2021 о 16 год. 23 хв. поблизу будинку 93 по вул. Клочківська у місті Харкові, керуючи транспортним засобом MITSUBISHI OUTLANDER, реєстраційні номери НОМЕР_1 , порушив вимоги дорожнього знаку 5.16 «Напрямки руху по смугах», а саме, зі смуги, яка вказувала рух ліворуч, здійснив рух прямо, що є порушенням п.8.4.ґ ПДР України та вказує на вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 122 КУпАП. Тому поліцейським було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАН № 4441775 за частиною першою статті 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 (триста сорок) гривень 00 копійок.

При винесені цієї постанови, поліцейський керувався положеннями ПДР, Законом України «Про дорожній рух», КУпАП та Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 № 1395 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10.11.2015 за № 1408/27853. В постанові чітко описане правопорушення, яке було скоєне водієм, а тому інспектор діяв в межах своїх повноважень і не порушував норм матеріального та процесуального права. Отже, аргументи зазначені Позивачем у позовній заяві, за своєю суттю спрямовані на уникнення адміністративної відповідальності та не спростовують його вини. Позивачем не було надано жодних доказів для спростування факту вчинення ним правопорушення. Однак надати відеозапис на якому зафіксовано факт вчинення правопорушення та розгляд справи про адміністративне правопорушення відносно Позивача не має можливості, оскільки відповідно до Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, що затверджена Наказом № 1026 Міністерства внутрішніх справ України від 18.12.2018 встановлено строк зберігання відеозаписів з портативних відеореєстраторів становить 30 діб, отже частина зазначених відеозаписів зберігалася з 01.07.2021 по 31.07.2021 (включно), інша частина - з 04.07.2021 по 03.08.2021 (включно), а відомості про те, що Позивач звернувся з позовною заявою про скасування постанови надійшли на адресу ДПП лише 03.01.2023.

Щодо позовної вимоги про стягнення на користь Позивача компенсації за відрив від звичайних занять наведені Позивачем у позовній заяві, є необгрунтованими. Щодо позовної вимоги про стягнення адміністративного штрафу, стягнення виконавчого збору та мінімальних витрат виконавчого провадження, то відповідно до частини першої статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат , пов`язаних з розглядом справи. Згідно з частиною третьою статті 132 КАС України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; 3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; 4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи. Отже, позовна вимога щодо стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Відповідача на користь Позивача адміністративного штрафу в розмірі 680 гривень 00 копійок, стягнення виконавчого збору 68 гривень 00 копійок та розміру мінімальних витрат виконавчого провадження 187 гривень 00 копійок не відноситься до судових витрат. Зазначена сума була зарахована на рахунок Основ`янсько-Слобідського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, стягувачем адміністративного штрафу є Держава. Місцевий загальний суд як адміністративний суд обмежений колом питань, вирішення яких належить до його компетенції за результатами розгляду адміністративного позову з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності (частина перша статті 20, частина третя статті 286 КАС України), отже розгляд вимог про стягнення суми штрафу (майнової шкоди) не входить до компетенції місцевого загального як адміністративного суду. Щодо позовної вимоги про закриття судом справи про адміністративне правопорушення, то Верховний Суд України у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 08.04.2020 у справі № 337/346/17 (К/9901/22443/18) зазначив, що повноваження вирішувати питання про закриття справи про адміністративне правопорушення належать виключно органу (посадовій особі), що уповноважені розглядати такі справи. Адміністративний суд не може підміняти такий орган (посадову особу), та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції нього органу (посадової особи). Згідно з приписами статті 222 КУпАП, розгляд справ про адміністративне правопорушення, передбачених частиною другою статті 122 КУпАП, відноситься до компетенції органів Національної поліції та не передбачає повноваження судів розглядати дані справи в розумінні глави 22 КУпАП. За результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення, передбачене частиною першою статті 122 КУпАП, органи Національної поліції виносять постанову. Відповідно до частини першої статті 284 КУпАП, по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: 1) про накладення адміністративного стягнення; 2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу; 3)про закриття справи.

Таким чином, виключне право виносити одну із вищевказаних постанов по справі про адміністративне правопорушення, передбачене частиною першої статті 122 КУпАП належить органам Національної поліції та відноситься до дискреційних повноважень останніх.

Так, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у справі № 490/843/15-а зазначив, що системний аналіз норм КУпАП та КАС України щодо компетенції судів у справах про адміністративні правопорушення дозволяє дійти висновку, що право закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення належить лише органу, який розглядає таку справу або ж суду, у передбачених статтею 221 КУпАП випадках, та не відноситься до компетенції адміністративного суду, який перевіряє законність винесення суб`єктом владних повноважень постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.? У зв`язку з вищезазначеним, вважають, що позовна заява ОСОБА_1 щодо скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі постановою серії ЕАН № 4441775 від 4.07.2021 за частиною першою статті 122 КУпАП та стягнення адміністративного штрафу, стягнення компенсації та витрат виконавчого провадження не підлягає задоволенню, оскільки постанова серії ЕАН № 4441775 від 04.07.2021 винесена у відповідності до норм чинного законодавства.

Відповідно до ч.ч. 1, 9 статті 205 КАС України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Відповідно до вказаних норм закону, у зв`язку із неявкою у судове засідання всіх учасників справи, відсутністю підстав для відкладення розгляду справи, відсутності потреби заслухати свідка чи експерта, суд вважає за можливе розглянути справу у письмовому провадженні.

Відповідно до частини четвертої статті 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Як вбачається з матеріалів справи, постановою серії ЕАН №444175, складеною інспектором Круць Я.О. 04.07.2021 року об 20:08 годині у м. Харкові по вул. Шевченко 26. ОСОБА_2 притягнуто до адміністативної відповідальності за те, що 01.07.2021 у 16:23 в м. Харків на вул. Клочківській, 93, ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом MITSUBISHI OUTLANDER, реєстраційні номери НОМЕР_1 , не виконав вимогу дорожнього знаку 5.16 напрямок руху по смугах та зі смуги яка вказує рух ліворуч, здійснив рух прямо, чим порушив п. 8.4 ПДР - порушення вимог інформаційних знаків. Притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП із застосуванням до нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 340 гривень (а.с. 4).

Однак відеозапис на який міститься посилання з відеореєстратора Xiaomi с575 (посилання зазначено в пункті 7 оскаржуваної постанови), не надано, оскільки відповідно до Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, що затверджена Наказом № 1026 Міністерства внутрішніх справ України від 18.12.2018 встановлено строк зберігання відеозаписів з портативних відеореєстраторів становить 30 діб, отже частина зазначених відеозаписів зберігалася з 01.07.2021 по 31.07.2021 (включно), інша частина - з 04.07.2021 по 03.08.2021 (включно) не зберіглася.

Посилання відповідача про звернення до суду позивача з позовною заявою про скасування постанови та надходженням матеріалів на адресу ДПП лише 03.01.2023 спростовується матеріалами адміністративної справи.

Позивач звернувся до суду з позовом 02.11.2021 року, ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 29.11.2021 року відкрито провадження у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, інспектора Управління патрульної поліції в Харківській області сержанта поліції 3 батальйону 1 роти Круць Ярослава Олеговича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення. Відповідно до супровідного листа ухвалу про відкриття провадження у справі з додатками направлено на адресу відповідача.

Відповідно до частини 1статті 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу адміністративного впливу у зв`язку із адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом; провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

За правилами ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів. КУпАП визначено форму й передбачено основні вимоги щодо змісту як протоколу про адміністративне правопорушення, так і рішення, що постановляється в конкретній адміністративній справі, а також визначається компетенція осіб, які мають право складати протоколи про адміністративні правопорушення.

Пунктом 8.4 ПДР визначено, що дорожні знаки поділяються на групи: попереджувальні знаки, знаки пріоритету, заборонні знаки, наказові знаки, інформаційно-вказівні знаки, знаки сервісу та таблички до дорожніх знаків.

До наказових знаків відносяться, зокрема знаки: 5.16 «Напрямки руху по смугах», що показує кількість смуг на перехресті і дозволені напрямки руху по кожній з них.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 122 КУпАП, адміністративна відповідальність настає у разі, зокрема, порушення вимог дорожніх знаків.

Згідно ст. 252 КУпАП України орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ч.ч. 1-3 ст. 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався); розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

В силу ч. 2ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

В позовній заяві позивач зазначив, що правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП не вчиняв, оскільки не порушував вимоги дорожнього знаку 5.16.

Позивачем заперечується факт порушення ним Правил дорожнього руху України, відповідальність за які передбачена ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Так, позивач у позовній заяві посилається на те, що притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП є незаконним, необґрунтованим та недоведеним, а оскаржувана постанова підлягає скасуванню. Інспектором при винесені постанови не наведено докази, на яких ґрунтується його висновок про скоєння позивачем адміністративного правопорушення, проте станом на час розгляду будь-які пояснення очевидців, які б підтвердили порушення позивачем ПДР, фото-, відеофіксація зазначеного порушення відсутні.

Тому в його діях, які кваліфікуються за ч. 1 ст. 122 КУпАП, відсутній склад правопорушення, адже відсутня суб`єктивна сторона вищевказаного адміністративного правопорушення. Винних дій він не вчиняв, правил дорожнього руху не порушував.

Суд звертає увагу на те, що статтею 77 Кодексу адміністративного судочинства України у справах про оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Також, згідно з п. 9 ст. 31 Закону України №580-VIII від 02.07.2015 «Про Національну поліцію» поліція може застосовувати такі превентивні заходи: застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Відповідно до частини першої ст. 40 Закону України №580-VIII від 02.07.2015 «Про Національну поліцію» поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою:1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Правова позиція щодо покладення обов`язку доказування саме на відповідача в подібних правовідносинах, викладена в постановах Верховного Суду від 08.11.2018 р. по справі №201/12431/16-а, від 23.10.2018 р. по справі №743/1128/17, від 15.11.2018 р. по справі №524/5536/17.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Статтями 245-246 КУпАП України встановлено, що завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи, вирішення її з точною відповідністю з законом.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства по справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху і експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови повинен відповідати вимогам, передбаченим ст. ст. 283, 284 КУпАП. У ній повинні бути докази, на яких базується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, і вказано мотиви не взяття до уваги інших доказів, на які посилається правопорушник чи висловлені останнім доводи.

Позиція сторін має бути визначеною юридично і доведеною безспірними доказами, якими в даній справі є конкретні документи та матеріали.

Враховуючи викладене, всупереч вимогам ст. 77 КАС України, відповідач не надав суду належних та допустимих доказів на підтвердження обставин порушення позивачем Правил дорожнього руху, зокрема у матеріалах відсутні матеріали фото-чи відеозйомки вчиненого порушення або інші докази, якими суб`єкт владних повноважень обґрунтовує правомірність прийнятого ним рішення. Вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, за яке його притягнуто до адміністративної відповідальності, зафіксовано лише у постанові серії ЕАН №444175, складеною інспектором Круць Я.О. 04.07.2021 року та не підтверджується жодними іншими доказами.

Суд звертає увагу на те, що саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

Аналогічна позиція, викладена в постанові Верховного Суду від 26.04.2018 у справі №338/1/17 (№К/9901/15804/18).

Таким чином, відповідачем не задокументовано та не доведено належними і допустимими доказами факту порушення позивачем ПДР України.

Статтями 245-246 КУпАП України встановлено, що завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи, вирішення її з точною відповідністю з законом.

Відповідно до ст. 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Положення ст. 7 КАС України передбачає, що суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Позиція сторін має бути визначеною юридично і доведеною безспірними доказами, якими в даній справі є конкретні документи та матеріали.

У рішенні від 10 лютого 1995 р. у справі "Аллене де Рібермон проти Франції" Європейський суд з прав людини підкреслив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.

Принцип презумпції невинуватості передбачає, що всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Всі факти, встановлені судом, у сукупності викликають сумніви щодо факту самого правопорушення та законності його фіксації. Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

З матеріалів справи вбачається, що оскарженою постановою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП, оскільки він порушив вимоги знаку 5.16 Напрямки руху по смугах ПДР.

Верховний Суд у постанові від 26.04.2018 у справі № 338/1/17 дійшов висновку про те, що візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі лише у тому випадку, коли воно зафіксовано у встановленому законом порядку. Отже, для підтвердження порушення позивачем ПДР відповідач відповідно до ст. 251 КУпАП мав надати, зокрема відеозапис події, фотокартки.

Разом з тим, ані позивачем, ані відповідачем не надано жодних належних доказів суду першої інстанції, що могли б довести та підтвердити наявність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

З огляду на встановлені обставини справи, на виконання ч. 2 ст. 77 КАС України суб`єктами владних повноважень не було доведено суду правомірність спірного рішення.

Разом з цим, на думку суду, позиція відповідача у даній справі не є доведеною, оскільки не підтверджена належними та допустимим доказами наявності події та складу адміністративного правопорушення, яке інспектор поліції вважав встановленим у постанові серії ЕАН № 4441775 від 04.07.2021 року.

Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку, що постанова по справі про адміністративне правопорушення є необґрунтованою та такою, що не відповідає нормам КУпАП. При розгляді справи не були з`ясовані і доведені обставини, які б свідчили, що в діях позивача є ознаки проступку, за який законом встановлено адміністративну відповідальність.

Таким чином, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ЕАН № 4441775 від 04.07.2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення підлягає скасуванню.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАСУ, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Положенням частини 1 ст. 132 КАС України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Суд критично оцінює доводи позивача в частині стягнення компенсації за відрив від звичайних занять в сумі 938 грн 86 коп., оскільки відповідно до її змісту обґрунтування компенсації за відрив від звичайних занять зводиться до розрахунку витрат на правову допомогу та участь у судовому засіданні, яка не підтверджена належними та допустимими доказами.

Щодо позовних вимог про стягнення за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень на його користь стягнутого адміністративного штрафу у розмірі 680 гривень, виконавчого збіру у розмірі 68 гривень, та мінімальних витрат виконавчого провадження у розмірі 187 гривень, суд виходить з наступного.

Згідно ст. 296 КУпАП, скасування постанови із закриттям справи про адміністративне правопорушення тягне за собою повернення стягнених грошових сум, оплатно вилучених і конфіскованих предметів, а також скасування інших обмежень, зв`язаних з цією постановою.

Відповідно до п. 3 "Порядку повернення коштів помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів", затвердженого Наказом Міністерства фінансів України N 787 від 03.09.2013 року, повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету платежів у національній валюті здійснюється Казначейством або головними управліннями Державної казначейської служби України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (далі - головні управління Казначейства) з відповідних бюджетних рахунків для зарахування надходжень (далі - рахунки за надходженнями), відкритих в Казначействі відповідно до законодавства, шляхом оформлення розрахункових документів.

Повернення платежів у національній валюті здійснюється на рахунки одержувачів коштів, відкриті в банках або Казначействі, вказані у заяві платника. Повернення платежів фізичним особам, які не мають рахунків у банках, може здійснюватись шляхом повернення у готівковій формі коштів за чеком головного управління Казначейства з відповідних рахунків, відкритих у банках на ім`я головного управління Казначейства, або поштовим переказом через підприємства поштового зв`язку, вказані у заяві платника (його довіреної особи).

Тому у задоволенні позову у цій частині слід відмовити оскільки Департамент патрульної поліції Управління патрульної поліції в Харківській області не є належним відповідачем.

З урахуванням задоволення позову та відповідно до ст. 139 КАС України, стягненню за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції на користь позивача підлягає судовий збір в розмірі 454, 00 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.3, 5, 8, 11, 73-79, 94, 99, 132, 139, 159, 160-163, 229, 241-246, 250, 251, 255, 286 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити частково.

Скасувати постанову серії ЕАН № 4441775 від 04.07.2021 року Управління патрульної поліції в Харківській області про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 340,00 грн.

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч.1 ст.122 КУпАП.

Стягнути на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: зареєстроване місце проживання АДРЕСА_3 , РНКОПП НОМЕР_2 за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири ) гривні.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 03.05.2023 року.

Суддя: Т.В. Юрлагіна