Справа № 420/17322/22
Суддя: Крусян А.В.
Дата ухвалення: 2023-05-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 травня 2023 р.м.ОдесаСправа № 420/17322/22

Головуючий в 1 інстанції: Василяка Д.К.

Місце та час укладення судового рішення «--:--», м. Одеса

Повний текст судового рішення складений 27.02.2023р.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Крусяна А.В.,

суддів Єщенка О.В., Яковлєва О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 27 лютого 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до начальника відділу організації прийому громадян, розгляду звернень та запитів Управління забезпечення діяльності Державного бюро розслідувань Згіблової Оксани Олексіївни, Державного бюро розслідувань про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

28.11.2022р. ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до начальника відділу організації прийому громадян, розгляду звернень та запитів Управління забезпечення діяльності Державного бюро розслідувань Згіблової О.О., Державного бюро розслідувань про визнання протиправними дій щодо відмови у наданні інформації згідно запиту на інформацію від 21.11.2022р.; зобов`язання Державного бюро розслідувань надати копії діючого штатного розпису та штатного розпису станом на серпень 2021р. управління правового забезпечення Державного бюро розслідувань.

В обґрунтування позову заначено, що відповідачем в порушення Закону України «Про доступ до публічної інформації» протиправно відмовлено у задоволенні запиту на інформацію щодо діючого штатного розпису та штатного розпису станом на серпень 2021р. управління правового забезпечення Державного бюро розслідувань.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 27.02.2023р. відмовлено у задоволені позову з підстав того, що виходячи з положень ч.2 ст.6 Закону України «Про доступ до публічної інформації», та враховуючи зміст запитуваної позивачем інформації, запитувана інформація відповідає критеріям обмеження.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилається на помилкове застосування судом першої інстанції при вирішені справи вимог законодавства, неповне з`ясування обставин справи, внаслідок чого просить рішення суду скасувати та прийняти нове про задоволення позовних вимог.

Апелянт зазначає, що запитувані документи не є інформацією з обмеженим доступом, а тому інформація протиправно не надана відповідно до вимог Закону України «Про доступ до публічної інформації».

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість рішення суду в межах апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню.

Судом першої інстанції встановлено, що 21.11.2022р. ОСОБА_1 звернувся до Державного бюро розслідувань із запитом на інформацію щодо надання копії діючого штатного розпису та штатного розпису станом на серпень 2021р. управління правового забезпечення Державного бюро розслідувань. /а.с.5/

Листом Державного бюро розслідувань від 25.11.2022р. №396ПІ/10-16-06-411/22 надано ОСОБА_1 копії наказів Державного бюро розслідувань від 19.01.2021р. №29дск «Про затвердження та введення в дію штатного розпису центрального апарату Державного бюро розслідувань на 2021 рік»; від 11.01.2022р. №10дск «Про затвердження та введення в дію штатного розпису центрального апарату Державного бюро розслідувань на 2022 рік». /а.с.6-10/

Вважаючи протиправними дії щодо відмови у наданні запитуваної інформації згідно запиту на інформацію від 21.11.2022р., позивач звернувся до суду з даним позовом.

Перевіривши матеріали справи, судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції щодо безпідставності позову виходячи з наступного.

Частиною 2 ст.19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.2 ст.34 Конституції України кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір.

Згідно зі ст.5 Закону України від 02.10.1992р. №2657-XII «Про інформацію» (надалі - Закон України №2657-XII) кожен має право на інформацію, що передбачає можливість вільного одержання, використання, поширення, зберігання та захисту інформації, необхідної для реалізації своїх прав, свобод і законних інтересів. Реалізація права на інформацію не повинна порушувати громадські, політичні, економічні, соціальні, духовні, екологічні та інші права, свободи і законні інтереси інших громадян, права та інтереси юридичних осіб.

За порядком доступу інформація поділяється на відкриту інформацію та інформацію з обмеженим доступом. Будь-яка інформація є відкритою, крім тієї, що віднесена законом до інформації з обмеженим доступом (ст.20 Закону України №2657-XII).

Частиною 1 ст.21 Закону України №2657-XII установлено, що інформацією з обмеженим доступом є конфіденційна, таємна та службова інформація.

Відповідно до ст.1 Закону України від 13.01.2011р. №2939-VI «Про доступ до публічної інформації» (надалі - Закон України №2939-VI) публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом. Публічна інформація є відкритою, крім випадків, встановлених законом.

Обмеження доступу до інформації здійснюється відповідно до закону при дотриманні сукупності таких вимог: 1) виключно в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадського порядку з метою запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров`я населення, для захисту репутації або прав інших людей, для запобігання розголошенню інформації, одержаної конфіденційно, або для підтримання авторитету і неупередженості правосуддя; 2) розголошення інформації може завдати істотної шкоди цим інтересам; 3) шкода від оприлюднення такої інформації переважає суспільний інтерес в її отриманні (ч.2 ст.6 Закону України №2939-VI).

Відповідно до ч.1 та 2 ст.9 Закону України №2939-VI до службової відноситься інформація: 1) що міститься в документах суб`єктів владних повноважень, які становлять внутрівідомчу службову кореспонденцію, доповідні записки, рекомендації, якщо вони пов`язані з розробкою напряму діяльності установи або здійсненням контрольних, наглядових функцій органами державної влади, процесом прийняття рішень і передують публічному обговоренню та/або прийняттю рішень; 2) зібрана в процесі оперативно-розшукової, контррозвідувальної діяльності, у сфері оборони країни, яку не віднесено до державної таємниці.

Документам, що містять інформацію, яка становить службову інформацію, присвоюється гриф «для службового користування». Доступ до таких документів надається відповідно до ч.2 ст.6 цього Закону.

Таким чином, наведені правові норми дають підстави для висновку, що інформація за порядком доступу до неї поділяється на відкриту та з обмеженим доступом.

Публічна інформація є відкритою, крім випадків, встановлених законом. Обмеження доступу до інформації здійснюється відповідно до закону при дотриманні сукупності вимог, визначених ч.2 ст.6 Закону України №2939-VI.

Забезпечення доступу до публічної інформації здійснюється двома способами: оприлюднення і систематичного її оновлення, зокрема, на офіційних веб-сайтах і надання інформації за запитами на інформацію. Спосіб забезпечення доступу до публічної інформації залежить, у тому числі, від виду (характеру, суті) такої інформації. За положеннями Закону України №2939-VI кожна особа має право скористатися своїм правом на подання інформаційного запиту, якому кореспондує обов`язок розпорядника інформації надати на нього відповідь.

Належність запитуваної інформації до службової на підставі ст.9 Закону України №2939-VІ не є єдиною підставою для обмеження доступу до неї. Обмеження доступу до конкретної інформації допускається за умови застосування її розпорядником у сукупності вимог п.п.1-3 ч.2 ст.6 Закону України № 2939-VІ.

Відповідно до п.3 ч.4 ст.22 Закону України №2939-VІ відмова у задоволенні запиту на інформацію повинна бути мотивованою, тобто у відмові розпорядник інформації зобов`язаний обґрунтувати наявність підстав обмеження у доступі, встановлені шляхом застосування «трискладового тесту», передбаченого ч.2 ст.6 Закону України №2939-VI.

Відсутність висновку розпорядника інформації щодо наявності хоча б однієї з трьох складових, передбачених ч.2 ст.6 Закону України №2939-VI, означає, що відмова у доступі до публічної інформації є необґрунтованою.

Так, позивач просить визнати протиправними дії Державного бюро розслідувань щодо відмови у наданні запитуваної інформації згідно запиту на інформацію від 21.11.2022р.

Як вбачається з матеріалів справи, Державним бюро розслідувань на запит ОСОБА_1 на інформацію від 21.11.2022р. надано копії наказів від 19.01.2021р. №29дск «Про затвердження та введення в дію штатного розпису центрального апарату Державного бюро розслідувань на 2021 рік»; від 11.01.2022р. №10дск «Про затвердження та введення в дію штатного розпису центрального апарату Державного бюро розслідувань на 2022 рік». /а.с.6-10/

При цьому, вказані накази мають гриф «для службового користування».

Тобто, предметом розгляду даної справи є не відмова суб`єкта владних повноважень у наданні особі публічної інформації, а надання неповної публічної інформації, яка має гриф «для службового користування».

Відповідно до ч.ч.1-4 ст.6 Закону України №2939-VI інформацією з обмеженим доступом є: 1) конфіденційна інформація; 2) таємна інформація; 3) службова інформація.

Обмеження доступу до інформації здійснюється відповідно до закону при дотриманні сукупності таких вимог: 1) виключно в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадського порядку з метою запобігання заворушенням чи кримінальним правопорушенням, для охорони здоров`я населення, для захисту репутації або прав інших людей, для запобігання розголошенню інформації, одержаної конфіденційно, або для підтримання авторитету і неупередженості правосуддя; 2) розголошення інформації може завдати істотної шкоди цим інтересам; 3) шкода від оприлюднення такої інформації переважає суспільний інтерес в її отриманні.

Інформація з обмеженим доступом має надаватися розпорядником інформації, якщо він правомірно оприлюднив її раніше.

Інформація з обмеженим доступом має надаватися розпорядником інформації, якщо немає законних підстав для обмеження у доступі до такої інформації, які існували раніше.

При цьому, частиною 8 вищезазначеної статті закону визначено, що обмеженню доступу підлягає інформація, а не документ. Якщо документ містить інформацію з обмеженим доступом, для ознайомлення надається інформація, доступ до якої необмежений.

Як вбачається з матеріалів справи, у своїй відповіді запитувачу Державне бюро розслідувань повідомило позивача про неможливість надання копії діючого штатного розпису та штатного розпису станом на серпень 2021р. управління правового забезпечення Державного бюро розслідувань у зв`язку з обмеженим доступом.

При цьому, 29.06.2021р. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2. прийнято наказ №373 «Про затвердження Переліку відомостей, що становлять службову інформацію у центральному апараті та територіальних управліннях Державного бюро розслідувань».

Згідно із п.1.8. вищезазначеного Переліку, до складу таких відомостей віднесено відомості про штат, штатну чисельність, фактичну укомплектованість за штатом підрозділу органу ДБР, штатний розпис.

Наказ Державного бюро розслідувань від 29.06.2021р. №373 є чинним, а відтак, підстави для не врахування його у спірних правовідносинах - відсутні.

Крім того, відповідно до ч.ч.1,3 ст.10 Закону України «Про державну таємницю» віднесення інформації до державної таємниці здійснюється мотивованим рішенням державного експерта з питань таємниць за його вчасною ініціативою, за зверненням керівників відповідних державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій чи громадян. Інформація вважається державною таємницею з часу опублікування Зводу відомостей, що становлять державну таємницю, до якого включена ця інформація, чи зміни до нього у порядку, встановленому цим Законом.

Звід відомостей, що становлять державну таємницю, формує Служба безпеки України на підставі рішень державних експертів з питань таємниць. Зазначений Звід та зміни до нього набирають чинності з моменту опублікування в офіційних виданнях України (ч.ч.1,2 ст.12 ЗУ «Про державну таємницю»).

Наказом Центрального управління Служби безпеки України від 23.12.2020 року №383, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 14.01.2021 за №52/35674 (зі змінами), затверджено Звід відомостей, що становлять державну таємницю; наказ опубліковано в Офіційному віснику України від 29.01.2021року - 2021 р., №7.

Відповідно до ст.4.1.10 Зводу відомостей, що становлять державну таємницю, відомості про штат, штатну чисельність, фактичну укомплектованість за штатом Державного бюро розслідувань становлять державну таємницю.

В даному випадку, обмеження доступу до документів з відомостями про штат, штатну чисельність, фактичну укомплектованість за штатом підрозділу, штатний розпис Державного бюро розслідувань, на переконання колегії суддів, відповідає інтересам національної безпеки, територіальної цілісності або громадського порядку та має на меті попередження настання будь-яких негативних наслідків для таких інтересів.

При цьому, колегія суддів вважає, що неконтрольоване розголошення відомостей та документів про штат, штатну чисельність, фактичну укомплектованість за штатом підрозділу, штатний розпис Державного бюро розслідувань може завдати істотної шкоди інтересам національної безпеки, територіальної цілісності або громадського порядку.

В свою чергу, зазначена вище потенційна шкода від неконтрольованого розголошення або публікації запитуваних документів, на переконання колегії суддів, безумовно переважає суспільний інтерес в її отриманні.

Враховуючи викладене, відповідач з врахуванням положень ч.ч.1, 8 ст.6 Закону України №2939-VI та наказів Державного бюро розслідувань від 29.06.2021р. №373 та Центрального управління Служби безпеки України від 23.12.2020р. №383, правомірно надав позивачу копії запитуваних ним документів обмеживши доступ до інформації у них для службового користування та державної таємниці, а тому позовні вимоги є безпідставними.

Оскільки суд першої інстанції при вирішенні справи вірно застосував норми матеріального та процесуального права, рішення суду першої інстанції в порядку ст.316 КАС України підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст.311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 27 лютого 2023 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня отримання судового рішення.

Головуючий суддя Крусян А.В.
Судді Єщенко О.В. Яковлєв О.В.