Справа № 400/7415/21
Суддя: Домусчі С.Д.
Дата ухвалення: 2023-05-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 травня 2023 р.м.ОдесаСправа № 400/7415/21
Головуючий в 1 інстанції: Мороз А. О.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача Домусчі С.Д.

суддів: Семенюка Г.В., Шляхтицького О.І.,

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу військової частини НОМЕР_1 на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 30 грудня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання надати нову довідку про вартість речового майна, що належить до видачі, зобов`язання здійснити виплату компенсації за неотримане речове майно,

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1 звернувся з позовом до військової частини НОМЕР_1 , в якому просив суд:

- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 , яка полягає у недоврахуванні речового майна, а саме: кепі бойове (кашкет польовий) 1 шт., панама літня польова 1 шт., костюм літній польовий та комплект штанів костюма літнього польового 1 шт., сорочка-поло 1 шт., рукавички зимні 1 пара, рукавички демісезонні 1 пара, білизна для холодної погоди (сорочка зимова та кальсони зимові) 1 комплект, бахіли утеплені 1 пара, рукавички тактичні 1 пара, костюм-утеплювач 1 комплект, не отриманого позивачем під час проходження військової служби та яке підлягає грошовій компенсації;

- зобов`язати військової частини НОМЕР_1 донарахувати вище перелічене речове майно та видати нову довідку про вартість речового майна, що належить до видачі;

- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати грошової компенсації за неотримане речове майно;

- зобов`язати військової частини НОМЕР_1 здійснити виплату 3039 компенсації за неотримане речове майно на підставі нової довідки про вартість речового майна.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що відповідач протиправно не врахував у довідці про вартість речового майна все речове майно, яке підлягає компенсації і до того ж застосовує інший порядок нарахування речового майна, який суперечить приписам розділу ІІІ п. 1 Інструкції з організації речового забезпечення в Національній гвардії України в мирний час та особливий період, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 7 червня 2017 р. № 475 і зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 29 червня 2017 р. за № 797/30665 (надалі - Інструкція № 475).

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 30 грудня 2021 року, ухваленим в письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження, задоволений позов ОСОБА_1 .

Зобов`язано військову частину НОМЕР_1 скласти та видати ОСОБА_1 оновлену довідку про вартість речового майна, що належить до видачі, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Зобов`язано військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію на підставі оновленої довідки про вартість речового майна, що належить до видачі.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням, військова частина НОМЕР_1 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нову постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначає про неврахування судом першої інстанції того факту, що кількість і строк забезпечення позивача речовим майном розраховані ним у відповідності до Норм забезпечення речовим майном військовослужбовців та працівників Національної гвардії України в мирний час та особливий період, затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України 7 червня 2017 р. № 475 (надалі - Норми забезпечення речовим майном) (а. с. 31-32).

Позивач своїм процесуальним правом подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.

Апеляційний суд, заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Суд встановив, що 1 березня 2018 р. позивач уклав з військовою частиною НОМЕР_1 контракт про проходження громадянами України військової служби у Національній гвардії України на посадах осіб рядового складу строком на 3 роки, із закінченням якого 1 березня 2021 р. був звільнений зі служби (а. с. 14, 20).

В день звільнення позивачу була видана довідка № 214 про вартість речового майна, що належить до видачі (надалі - Довідка № 214), відповідно до якої загальна сума грошової компенсації за таке майно складає 14895,06 грн. (а. с. 19).

В подальшому, 6 липня 2021 р., відповідач склав нову довідку про вартість речового майна, що належить до видачі № 771 (надалі - Довідка № 771), в якій загальна сума грошової компенсації складає 20117,10 грн. (а. с. 18).

Збільшення суми грошової компенсації відбулось за рахунок збільшення кількості предметів речового майна, які підлягали компенсації - 55 предметів у Довідці № 214 та 68 предметів у Довідці № 771.

Не погодившись із кількістю визначеного Довідкою № 771 речового майна, позивач подав до військової частини НОМЕР_1 заяву, в якій просив донарахувати неотримане ним за час військової служби речове майно, яке не включено відповідачем до Довідки № 771, зокрема кепі бойове (кашкет польовий) 1 шт., панама літня польова 1 шт., костюм літній польовий та комплект штанів костюма літнього польового 1 шт., сорочка-поло 1 шт., рукавички зимні 1 пара, рукавички демісезонні 1 пара, білизна для холодної погоди (сорочка зимова та кальсони зимові) 1 комплект, бахіли утеплені 1 пара, рукавички тактичні 1 пара, костюм-утеплювач 1 комплект (а. с. 15-16).

Листом від 12 серпня 2021 р. відповідач повідомив позивача про відсутність підстав для донарахування такого речового майна та навів власний розрахунок речового майна, яке повинен був отримати позивач і яке було визначене Довідкою № 771 (а. с. 11-12).

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що позиція відповідача про те, що кожен предмет речового забезпечення видається на 1 рік, а оскільки сплив строку експлуатації визначених позивачем предметів речового майна припадає на час після закінчення дії контракту, то в такому випадку визначені позивачем предмети до довідки про вартість речового майна, що належить до видачі не включається і не підлягають грошовій компенсації, є хибною оскільки на підставі розділу ІІІ п. 1 Інструкції № 475 вказані ним предмети речового майна повинні видаватись після закінчення строків носіння попередньо виданих предметів, які (строки) визначені Нормами забезпечення речовим майном і в разі спливу такого строку, позивачу знову повинен видаватись новий комплект предметів.

Перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування норм матеріального і процесуального права, апеляційний суд дійшов такого висновку.

Відповідно до розділу ІІІ п. 1 Інструкції № 475 «Про виплату грошового забезпечення та одноразової грошової допомоги при звільненні особам рядового і начальницького складу служби цивільного захисту», початкова видача речового майна військовослужбовцям відповідно до встановлених норм забезпечення здійснюється після набуття ними права на речове забезпечення.

Право на речове забезпечення набувають військовослужбовці рядового, сержантського і старшинського складу, які проходять військову службу за контрактом, а також резервісти - в день призначення їх на посаду наказом командира військової частини.

Наступна видача речового майна військовослужбовцям проводиться після закінчення строків експлуатації (носіння) раніше виданих предметів.

Таким чином, після укладення контракту та призначення на посаду, позивач набув право на речове забезпечення, при цьому, Інструкція № 475 напряму передбачає обов`язок відповідача після спливу строку носіння первинно виданих предметів речового майна, видати нові предмети.

Згідно з п. 9 Інструкції № 475, строк експлуатації (носіння) предметів, які входять до складу бойового єдиного комплекту, установлюється залежно від категорії військовослужбовців.

Норма № 4 забезпечення предметами бойового обмундирування та екіпірування військовослужбовців Національної гвардії України (бойовий єдиний комплект (БЄК)) визначає щодо кожного предмету БЕК строк його експлуатації (носіння), із спливом якого, на підставі розділу ІІІ п. 1 Інструкції № 475, позивачу повинні бути видані нові предмети речового майна.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що відповідач протиправно не включив в Довідку № 771 кепі бойове (кашкет польовий) 1 шт., панама літня польова 1 шт., костюм літній польовий та комплект штанів костюма літнього польового 1 шт., сорочка-поло 1 шт., рукавички зимні 1 пара, рукавички демісезонні 1 пара, білизна для холодної погоди (сорочка зимова та кальсони зимові) 1 комплект, бахіли утеплені 1 пара, рукавички тактичні 1 пара, костюм-утеплювач 1 комплект.

При первинному розрахунку речового майна, яке включено в обидві Довідки № 214 і № 771, відповідач допустив суттєву помилку, яка має визначальний вплив на розмір грошової компенсації.

Як вже зазначалось, згідно з п. 9 Інструкції № 475, строк експлуатації (носіння) предметів, які входять до складу бойового єдиного комплекту, установлюється залежно від категорії військовослужбовців.

Цим же п. 9 визначено 5 категорій військовослужбовців, і як слідує з Довідок № 214 і № 771, відповідач при розрахунку речового майна та, відповідно, його грошової компенсації, виходив з того, що позивач належить до 1 категорії, до якої належать військовослужбовці (за винятком військовослужбовців строкової служби, а також військовослужбовців, призваних під час мобілізації, на особливий період, та військовослужбовців, які уклали контракт під час дії особливого періоду) з`єднань, військових частин, навчальних військових частин (центрів), баз, установ, підрозділів територіальних управлінь, курсанти вищих військових навчальних закладів Національної гвардії України.

До 5 категорії належать військовослужбовці, призвані під час мобілізації, на особливий період, та військовослужбовці, які уклали контракт під час дії особливого періоду.

Як зазначалось вище, позивач уклав контракт 1 березня 2018 р.

Із системного аналізу ст. 1 Закону України "Про оборону" (визначення терміну "особливий період"), ст. 1 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" (визначення термінів "особливий період", "мобілізація") вбачається, що поняття "особливий період" є значно ширшим, ніж поняття "період мобілізації людських ресурсів", а тому особливий період не закінчується в момент завершення мобілізації в Україні.

Особливий період діє в Україні з моменту оприлюднення Указу Президента України від 17 березня 2014 р. № 303/2014 "Про часткову мобілізацію". Відповідного рішення про переведення державних інституцій на функціонування в умовах мирного часу Президент України не приймав, а тому дію особливого періоду не припинено.

Таку правову позицію щодо тлумачення поняття "особливий період" Верховний Суд сформулював у постановах від 11 квітня 2019 р. (провадження № 51-9182км18), від 14 лютого 2018 р. (провадження № 61-4157св18 та № 61-3951св18), від 20 лютого 2018 р. (провадження № 61-4255св18), від 25 квітня 2018 р. (провадження № 61-1664св17), від 21 лютого 2019 р. (провадження № 51-7411км18).

Таким чином, у зв`язку з тим, що контракт з позивачем укладено саме під час дії особливого періоду, позивач відноситься до 5 категорій військовослужбовців.

Норми забезпечення речовим майном порівняно з 1 категорією військовослужбовців, для 5 категорії визначають більш короткі строки експлуатації предметів речового майна, а тому, оскільки така обставина залишилась поза увагою відповідача, в даному випадку відповідач повинен перерахувати строки експлуатації (носіння) всіх предметів речового майна, а не тільки тих, які визначені позивачем в позовній заяві.

Пункт 10 ч. 2 ст. 245 КАС України передбачає, що у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

Враховуючи наведене, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що належним та ефективним способом захисту прав позивача, є зобов`язання відповідача скласти оновлену довідку про вартість речового майна, що належить до видачі позивачу, при складанні якої відповідачу слід виходити з того, що позивач належить до 5 категорії військовослужбовців, передбаченої п. 9 Інструкції № 475, і керуватись строками експлуатації (носіння) предметів речового майна, передбаченими Нормами забезпечення речовим майном військовослужбовців та працівників Національної гвардії України в мирний час та особливий період від 29 червня 2017 року, а саме Нормою № 4 забезпечення предметами бойового обмундирування та екіпірування військовослужбовців Національної гвардії України (бойовий єдиний комплект (БЄК)).

Отже, доводи апеляційної скарги про порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права не знайшли свого підтвердження.

Інші доводи апеляційної скарги не заслуговують на увагу, оскільки зводяться до незгоди з оскаржуваним судовим рішенням, не містять належних та обґрунтованих міркувань, які б спростовували наведені висновки суду першої інстанції. У ній також не наведено інших міркувань, які б не були предметом перевірки суду та щодо яких не наведено мотивів відхилення наведеного аргументу.

Відповідно до ст. 242 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, внаслідок чого апеляційна скарга залишається без задоволення, а рішення суду - без змін.

Керуючись ст. 19 Конституції України, ст. ст. 2-12, 72-78, 242, 257, 308, 311, 315, 316, 321, 325, 328 КАС України,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу військової частини НОМЕР_1 - залишити без задоволення.

Рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 30 грудня 2021 року у справі № 400/7415/21 - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, за виключенням випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України, за наявності яких постанова апеляційного суду може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 03.05.2023

Головуючий суддя Домусчі С.Д.
Судді Семенюк Г.В. Шляхтицький О.І.