Справа № 480/8104/22
Суддя: В.О. Павлічек
Дата ухвалення: 2023-05-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03 травня 2023 року Справа № 480/8104/22
Сумський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Павлічек В.О.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу №480/8104/22 за позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Відділу Державного нагляду (контролю) у Сумській області про скасування постанови,-
В С Т А Н О В И В:
Позивач, ОСОБА_2 , звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті, в якому просить:
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 01 вересня 2022 було здійснено перевірку транспортного засобу Мерседес-Бенс, номерний знак НОМЕР_1 , водій - ОСОБА_3 , який здійснював перевезення від ФОП ОСОБА_1 та складено Акт №314456. Відповідно до цього Акту під час перевірки виявлено порушення ст. 39 Закону України «Про автомобільний транспорт», а саме, на момент перевірки у водія був відсутній розклад руху та протокол перевірки технічного стану транспортного засобу, тобто відсутні документи, передбачені абз. 3 ч.1. ст.60 Закону України «Про автомобільний транспорт».
26 вересня 2022 року начальник відділу державного нагляду (контролю) у Сумській області виніс Постанову №342058 від 26.09.2022 року про застосування адміністративно- господарського штрафу у сумі 17 000 грн.
Позивач не погоджується із зазначеною постановою та зазначає, що у перевізника були в наявності всі необхідні документи, які вимагає законодавство, в тому числі розклад руху та протокол перевірки технічного стану транспортного засобу Мерседес-Бенс, номерний знак НОМЕР_1 .
Позивач стверджує, що зранку 1 вересня 2022 року автобус Мерседес-Бенс, номерний знак НОМЕР_1 пройшов технічний огляд про що свідчить копія Протоколу перевірки технічного стану транспортного засобу Мерседес-Бенс, номерний знак НОМЕР_1 . Також у водія був Розклад руху, він є невід`ємною частиною витягу з Паспорту маршруту - «Документи для водія - міжміського автобусного маршруту загального користування №500 «Суми-Ромни».
Крім того, позивач вважає, що відповідачем було порушено процедуру розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт, оскільки він не був присутній при розгляді справи.
Позивач зазначає, що на даний момент він проходить служу в Збройних Силах України та проживає в казармі і сповіщення про час розгляду справи отримав вже після винесення спірної постанови.
Ухвалою суду відкрито провадження у цій справі та визначено розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін.
Представник відповідача надав суду відзив на позов, в якому проти позовних вимог заперечує та зазначає, що долучені до матеріалів адміністративного позову документи не свідчать про пред`явлення під час перевірки всіх необхідних документів, що , знайшло своє відображення в акті від 01.09.2022 № 314456. Отже під час перевірки виявлено порушення: «при наданні послуг з перевезення пасажирів за регулярним міжміським маршрутом Суми-Ромни автомобільний перевізник здійснив порушення , а саме на момент перевірки відсутній розклад руху та протокол перевірки технічного стану транспортного засобу».
Позивач своїм правом щодо надання відповіді на відзив не скористався.
Відповідно до ч. 1, 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України, суд під час судового розгляду адміністративної справи здійснює повне фіксування судового засідання за допомогою відео- та (або) звукозаписувального технічного засобу в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему. У разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що 01 вересня 2022 року о 13.00 державними інспекторами відділу державного нагляду (контролю) у Сумській області державної служби України з безпеки на транспорті Стеценко Н.О. та Солодовник П.О., на підставі направлення на рейдову перевірку від 29.08.2022 №0/5921, було здійснено перевірку транспортного засобу Мерседес-Бенс, номерний знак НОМЕР_1 , серія та номер свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_2 , який належить ФОП ОСОБА_1 , водій - ОСОБА_3 .
За наслідками перевірки складено Акт №314456 проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, в якому зазначено, що під час перевірки виявлено порушення: «При наданні послуг з перевезення пасажирів за регулярним міжміським маршрутом Суми Ромни, автомобільний перевізник здійснив порушення, а саме на момент перевірки відсутній розклад руху та протокол перевірки технічного стану транспортного засобу, чим порушено ст. 39 Закону України «Про автомобільний транспорт», відповідальність передбачена абз. 3 ч.1. ст.60 Закону України «Про автомобільний транспорт» (а.с. 6).
26 вересня 2022 року начальник відділу державного нагляду (контролю) у Сумській області на підставі зазначеного Акту виніс Постанову про застосування адміністративно- господарського штрафу №342058, відповідно до якої на ФОП ОСОБА_1 накладено штраф у сумі 17 000 грн. за порушення ст.39 Закону України «Про автомобільний транспорт», за що передбачена відповідальність абц.3 ч.1 ст.60 Закону України «Про автомобільний транспорт» (а.с. 54).
Не погодившись із зазначеною постановою про застосування адміністративно-господарського штрафу, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Задовольняючи позовні вимоги суд виходить з наступного.
Відповідно до частини другої статті 2 Закону України «Про транспорт», нормативні акти, які визначають умови перевезень, порядок використання засобів транспорту, шляхів сполучення, організації безпеки руху, охорони громадського порядку, пожежної безпеки, санітарні та екологічні вимоги, що діють на транспорті, є обов`язковими для власників транспорту і громадян, які користуються послугами транспорту та шляхами сполучення.
Частинами 1 2 ст. 16-1 Закону України «Про транспорт» визначено, що державний нагляд (контроль) за діяльністю суб`єктів господарювання, що здійснюють перевезення пасажирів і вантажів (у тому числі небезпечних), юридичних та фізичних осіб проводиться шляхом планових, позапланових, рейдових перевірок (перевірка на дорозі). Планові та позапланові перевірки за додержанням суб`єктами господарювання, фізичними особами (на автомобільному транспорті - також фізичними особами - суб`єктами господарювання) та юридичними особами вимог законодавства про транспорт проводяться на підставі переліку питань, затвердженого центральним органом виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, або центральним органом виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері безпеки на морському та внутрішньому водному транспорті.
Відповідно до ст.3 Закону України «Про автомобільний транспорт», цей закон регулює відносини між автомобільними перевізниками, замовниками транспортних послуг, органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, пасажирами, власниками транспортних засобів, а також їх відносини з юридичними та фізичними особами - суб`єктами підприємницької діяльності, які забезпечують діяльність автомобільного транспорту та безпеку перевезень.
Відповідно до частини дванадцятої статті 6 Закону України «Про автомобільний транспорт», державному контролю підлягають усі транспортні засоби українських та іноземних перевізників, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів і вантажів на території України.
Статтею 39 Закону України «Про автомобільний транспорт» визначено, що Автомобільні перевізники, водії, пасажири повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконуються пасажирські перевезення.
Документи для регулярних пасажирських перевезень:
для автомобільного перевізника - ліцензія, договір із органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування чи їх дозвіл, паспорт маршруту, документ, що засвідчує використання автобуса на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством України;
для водія автобуса - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, квитково-касовий лист, схема маршруту, розклад руху, таблиця вартості проїзду (крім міських перевезень), інші документи, передбачені законодавством України.
Відповідно до частини першої статті 29 Закону України «Про дорожній рух», у дорожньому русі допускаються транспортні засоби, конструкція і технічний стан яких відповідають вимогам діючих в Україні правил, нормативів і стандартів, що мають сертифікат на відповідність цим вимогам, укомплектовані у встановленому порядку, а у разі, якщо транспортний засіб згідно з цим Законом підлягає обов`язковому технічному контролю пройшов такий контроль.
Статтею 35 Закону України «Про дорожній рух» встановлено, що транспортні засоби, що беруть участь у дорожньому русі та зареєстровані у підрозділах Державтоінспекції Міністерства внутрішніх справ України, підлягають обов`язковому технічному контролю відповідно до цієї статті.
Порядок проведення обов`язкового технічного контролю та обсяги перевірки технічного стану транспортних засобів визначає Кабінет Міністрів України.
Обов`язковий технічний контроль транспортних засобів здійснюють суб`єкти проведення обов`язкового технічного контролю, які мають на правах власності або користування обладнання, що дає змогу перевіряти технічний стан транспортних засобів на відповідність вимогам безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього середовища.
На кожний транспортний засіб, що пройшов обов`язковий технічний контроль і визнаний технічно справним, суб`єкт проведення обов`язкового технічного контролю складає протокол перевірки його технічного стану, який видається водію транспортного засобу. У протоколі зазначається строк чергового проходження обов`язкового технічного контролю транспортного засобу відповідно до періодичності проходження, встановленої частиною восьмою цієї статті.
В той же час, в частині другій статті 35 цього Закону визначено, що легкові автомобілі, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку, вантажні автомобілі незалежно від форми власності вантажопідйомністю до 3,5 тонни, причепи до них - із строком експлуатації до двох років не підлягають обов`язковому технічному контролю.
Отже аналіз зазначеної норми права дає підстави для висновку про те, що обов`язковому технічному контролю підлягають, зокрема, автомобілі, що використовуються для перевезення пасажирів з метою отримання прибутку, за винятком автомобілів із строком експлуатації до двох років.
Відповідно до абз.3 ч.1 ст.60 Закону України «Про автомобільний транспорт», за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за:
- перевезення пасажирів та вантажів за відсутності на момент проведення перевірки документів, визначених статтями 39 і 48 цього Закону, - штраф у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Крім того, процедура здійснення державного контролю за додержанням суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту (далі - суб`єкти господарювання), вимог законодавства про автомобільний транспорт, норм та стандартів щодо організації перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, норм міжнародних договорів про міжнародне автомобільне сполучення, виконанням умов перевезень, визначених дозволом на перевезення на міжобласних автобусних маршрутах, вимог Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення, дотриманням габаритно-вагових параметрів, наявністю дозвільних документів на виконання перевезень та відповідністю виду перевезень, відповідних ліцензій, внесенням перевізниками-нерезидентами платежів за проїзд автомобільними дорогами визначена Порядком здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 № 1567 (далі - Порядок № 1567).
Так, положеннями Порядку № 1567 врегульовано, що:
- державному контролю підлягають усі транспортні засоби вітчизняних та іноземних суб`єктів господарювання (далі - транспортні засоби), що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів та вантажів на території України (пункт 2);
- органами державного контролю на автомобільному транспорті (далі - органи державного контролю) є Укртрансбезпека, її територіальні органи (пункт 3);
- державний контроль на автомобільному транспорті (далі - державний контроль) здійснюється посадовими особами органу державного контролю (далі - посадові особи) у форменому одязі, які мають відповідне службове посвідчення, направлення на перевірку, сигнальний диск (жезл) та індивідуальну печатку, шляхом проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі) (пункт 4);
- рейдова перевірка додержання суб`єктом господарювання вимог, визначених пунктом 15 цього Порядку, здійснюється на підставі щотижневого графіка (пункт 12);
- рейдова перевірка транспортних засобів проводиться в будь-який час на окремо визначених ділянках дороги, маршрутах руху, автовокзалах, автостанціях, автобусних зупинках, місцях посадки та висадки пасажирів, стоянках таксі і транспортних засобів, місцях навантаження та розвантаження вантажних автомобілів, місцях здійснення габаритно-вагового контролю, під час виїзду з підприємств та місць стоянки, на інших об`єктах, що використовуються суб`єктами господарювання для забезпечення діяльності автомобільного транспорту (пункт 14);
Крім того, пунктом 15 Порядку № 1567 визначено, що під час проведення рейдової перевірки перевіряється, виключно: - наявність визначених статтями 39 і 48 Закону документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом; - виконання водієм інших вимог Правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту та Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, інших нормативно-правових актів.
З матеріалів справи суд вбачає, що в акті №314456 від 01.09.2022 відображено що під час перевірки виявлено порушення: «при наданні послуг з перевезення пасажирів за регулярним міжміським маршрутом Суми - Ромни автомобільний перевізник здійснив порушення, а саме на момент перевірки відсутній розклад руху та протокол перевірки технічного стану транспортного засобу» (а.с. 6).
Також позивач заперечує факт відсутності під час перевірки розкладу руху автобусів маршруту та в підтвердження надав суду розклад руху (а.с. 10).
Слід зазначити, що в межах даної справи саме відповідач повинен довести правомірність прийнятого ним рішення, і в разі недоведеності таке рішення підлягає скасуванню.
Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
На підтвердження висновків викладених в акті №314456 від 01.09.2022, відповідач через систему «Електронний суд» надав суду відеофайли із записом перевірки. Також такий же відеозапис відповідач надав суду через електронну пошту (записаний на СD диск, а.с.69).
Разом з тим, дослідивши надані відповідачем відеофайли, суд зазначає, що із них неможливо ідентифікувати ані осіб, що здійснюють перевірку, ані транспортний засіб, що перевіряється, ані особу водія чи перевізника. Якість відеофайлів така, що неможливо встановити і приналежність документів, що містяться на відеозаписі.
При цьому, фотографій, наданих на перевірку водієм транспортного засобу документів, зроблених перевіряючим, відповідач суду не надав.
Також суд враховує, що згідно п. 26 «Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1567 від 8 листопада 2006 року, справа про порушення розглядається у присутності уповноваженої особи суб`єкта господарювання. Про час і місце розгляду справи про порушення уповноважена особа суб`єкта господарювання повідомляється під розписку чи рекомендованим листом із повідомленням.
З поштового повідомлення про вручення поштового відправлення суд вбачає, що вказаний лист позивач отримав 07.10.2022, тобто вже після розгляду справи про порушення транспортного законодавства (а.с. 68), що не дало змогу позивачу бути присутнім на розгляді справи та надати пояснення та відповідні докази, що в подальшому були надані суду.
Суд вирішуючи даний спір виходить з критеріїв правомірності та законності рішень суб`єктів владних повноважень, визначених частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України. Зазначене також виходить із завдань адміністративного судочинства, змістом яких є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Зазначені критерії, хоч і адресовані суду, але одночасно вони є і вимогами для суб`єкта владних повноважень, який приймає відповідне рішення, вчиняє дії чи допускає бездіяльність.
З огляду на викладене, рішення суб`єкта владних повноважень повинно ґрунтуватися на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення для його прийняття. У разі ж відхилення певних обставин висновки повинні бути мотивованими, особливо, коли має місце несприятливе для особи рішення.
Підсумовуючи наведене, суд вважає, що відповідач не довів правомірності прийнятого ним рішення, відтак постанова №342058 є такою, що не відповідає критеріям правомірності, наведеним у частині другій статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, та такою, що видана необґрунтовано, тобто без урахування всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дій), отже підлягає скасуванню судом як протиправна, а позов підлягає задоволенню.
Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Враховуючи положення ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає за необхідне стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби України з безпеки на транспорті суму судового збору в розмірі 992,40 грн., сплаченого згідно квитанції ID від 01.12.2022 № 3383-5945-0645-5856 (а.с. 5).
Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -
В И Р І Ш И В:
Адміністративний позов ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Відділу Державного нагляду (контролю) у Сумській області про скасування постанови задовольнити.
Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.О. Павлічек