Справа № 136/527/23
Суддя: Шпортун С. В.
Дата ухвалення: 2023-04-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 136/527/23
провадження № 2-а/136/4/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" квітня 2023 р. м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Шпортун С.В.

за участю секретаря судового засідання Белінської С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Липовець, у порядку письмового провадження, за правилами спрощеного позовного провадження, адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Інспектора сектору реагування патрульної поліції Відділу поліції №4 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції Яровенка Сергія Миколайовича, Головного управління Національної поліції у Вінницькій області про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі по тексту позивач) звернулась до суду із вищевказаним позовом до Інспектора СРПП ВП №4 РУП ГУНП у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції Яровенка Сергія Миколайовича (далі відповідач 1), обґрунтовуючи підставність вимог тим, що 10.03.2023 інспектором СРПП ВП №4 РУП ГУНП у Вінницькій області старшим лейтенантом поліції Яровенко С.М. було винесено постанову серія БАВ №178640, відповідно до якої, її, ОСОБА_1 , було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121-3, ч.1 ст.126 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1190 грн., у зв`язку із тим, що вона 09.03.2023 о 23:59 год. в м. Липовець по вул. 40-річчя Перемоги, Вінницького району керувала транспортним засобом Opel Omega, державний номерний знак НОМЕР_1 , у темну пору доби в якому не освітлювався номерний знак, чим порушила п.2.9. ПДР, а також при перевірці документів не надала поліс страхування наземних транспортних засобів.

Позивач не заперечуючи факт керування транспортним засобом, вважає вказане рішення посадової особи суб`єкта владних повноважень протиправним та таким, що підлягає скасуванню, вказуючи, що зупинка транспортного засобу була незаконною, інспектором винесено постанову на місці зупинки транспортного засобу без надання будь-яких доказів, які б підтверджували факт вчинення нею порушення та наявності в її діях вини, не було взято до уваги її пояснення щодо виникнення можливої технічної несправності автомобіля в ході руху транспортного засобу, її позбавлено можливості скористатись правами визначеними ст..268 КУпАП, винесено оскаржуване рішення без дотримання процедури розгляду справи, а лише констатовано факт її винуватості, що вказує на спрощений підхід та свідчить про те, що постанова прийнята посадовою особою суб`єкта владних повноважень не у спосіб, що передбачений діючим законодавством, порушує її права, що стало підставою для звернення до суду із даним позовом.

Ухвалою суду від 28.03.2023 вказаний адміністративний позов було залишено без руху, оскільки він був поданий без дотримання вимог ст..160, 161 КАС України та надано позивачеві строк для усунення недоліків.

Ухвалою суду від 07.04.2023 вирішено прийняти адміністративний позов до розгляду та відкрито провадження у справі, у зв`язку з усуненням позивачем у визначений судом строк його недоліків, розгляд вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, залучено Головне управління Національної поліції у Вінницькій області (далі відповідач 2) до участі в адміністративній справі в якості співвідповідача, витребувано у ВП №4 РУП ГУНП у Вінницькій області, матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , про притягнення її до відповідальності за ч.1 ст. 121-3, ч.1 ст. 126 КУпАП, у якій було винесено оскаржувану постанову серія ВАБ №178640 від 10.03.2023, а також підтвердження отримання даної постанови ОСОБА_1 , витребувано у ОСОБА_1 оригінал постанови Серії ВАБ №178640 від 10.03.2023.

Відповідачі заперечень проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження не надали.

За таких обставин, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження, без виклику сторін, за відсутності клопотань будь-якої зі сторін про інше, за наявними у справі матеріалами.

Не погоджуючись із пред`явленими вимогами, у порядку ч. 4 ст. 47 КАС України, представником відповідача 2, засобами поштового зв`язку направлено відзив на позовну заяву, у якому зазначено, що при винесені постанови інспектором поліції Яровенко С.М. було дотримано вимоги КУпАП, позивачем не наведено обґрунтованих підстав та не надано належних та допустимих доказів для скасування оскаржуваної постанови, у той час як на противагу доводам позивача її винуватість підтверджується постановою та наявним відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, що додається до матеріалів справи. Оскаржувана постанова складена та винесена уповноваженою особою, у відповідності до вимог нормативно правових актів, у спосіб та порядку, що передбачений законодавством України, на місці вчинення правопорушення, стягнення накладено інспектором у межах санкції частини статі з числа більш серйозного правопорушення, отож дотримано правомірної правової поведінки посадовою особою суб`єкта владних повноважень.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали адміністративної справи, оцінивши усі зібрані у справі докази встановив, що 10.03.2023 о 00:10 годині інспектором СРПП ВП №4 РУП ГУНП у Вінницькій області старшим лейтенантом поліції Яровенко С.М. було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, що зафіксоване не в автоматичному режимі серія БАВ №178640, якою ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 121-3, ч.1 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1190 гривень.

Відповідно до зазначеної постанови, 09.03.2023 о 23:59 годині в м. Липовець по вул. 40-річчя Перемоги, водій ОСОБА_1 , керувала транспортним засобом Opel Omega, державний номерний знак НОМЕР_1 , в темну пору доби на автомобілі був неосвітлений номерний знак, чим порушила п.2.9 (в) ПДР, також під час перевірки документів у водія був відсутній поліс страхування на даний транспортний засіб.

Правопорушення зафіксовано на бодікамеру, про що зазначено в оскаржуваному рішенні у п.7. Копію постанови надіслано рекомендованим листом в адресу порушника за за №3064/229-2023 від 10.03.2023.

Як слідує із заяви ОСОБА_1 , що направлена в адресу ВП №4 ВРУП ГУНП у Вінницькій області (а.с.19), копію оскаржуваного рішення ОСОБА_1 отримала 20.03.2023, отож до суду із даним позовом позивач звернулась 24.03.2023, тобто в межах визначеного законодавцем строку.

Зазначена постанова судом перевірялася на предмет дотримання суб`єктом владних повноважень принципів правомірної адміністративної поведінки, а саме: чи прийнято рішення обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо.

Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Пунктом 1.3 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (зі змінами та доповненнями) визначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Особи, які їх порушують, несуть відповідальність згідно із законодавством (п.1.9).

Відповідно до вимог пункту 2.9 «в» Правил дорожнього руху, забороняється керувати транспортним засобом, з номерним знаком, що неосвітлений (у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості).

Відповідальність за ч. 1 ст. 121-3 КУпАП настає за керування або експлуатацію, з номерним знаком, що неосвітлений.

Згідно з п. 2.1 ґ) ПДР України, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі чинний страховий поліс (страховий сертифікат «Зелена картка») про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів або чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса (на електронному або паперовому носії), відомості про який підтверджуються інформацією, що міститься в єдиній централізованій базі даних, оператором якої є Моторне (транспортне) страхове бюро України. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення).

Порушення вказаних вимог ПДР України є наслідком притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 126 КУпАП, зокрема керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Водночас, п. 2 ч. 1 ст. 32 Закону України «Про Національну поліцію» передбачено, що поліцейський має право вимагати в особи пред`явлення нею документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в документах, у таких випадках: якщо існує достатньо підстав вважати, що особа вчинила або має намір вчинити правопорушення.

Відповідно до п. 21.2 ст.21 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» контроль за наявністю договорів обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється відповідними підрозділами Національної поліції при складанні протоколів щодо порушень правил дорожнього руху та оформленні матеріалів дорожньо-транспортних пригод.

Аналіз наведених вище положень нормативно-правових актів дає підстави для висновку, що поліцейський має право вимагати у водія пред`явлення документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, якщо існує достатньо підстав вважати, що така особа вчинила або має намір вчинити правопорушення (одна із вичерпного переліку підстав) та безпосередньо при оформленні дорожньо-транспортної пригоди. У випадку, якщо поліцейський належним чином не зафіксував факту порушення особою Правил дорожнього руху, вимоги відповідної посадової особи про пред`явлення водієм документів, в тому числі страхового полісу є неправомірними.

Наведена правова позиція висловлена Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постановах від 15.03.2019 року по справі №686/11314/17 та від 22.10.2019 року по справі №161/7068/16-а.

Зі змісту позовної заяви слідує, що позивач не заперечує факт управління транспортним засобом 09.03.2023 о 23:59 год., однак зазначає про безпідставність її зупинки інспектором поліції та відсутність у її діях складової правопорушень, які їй інкримінуються.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 251 КУпАП визначено поняття доказів.

Висновок про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення має бути зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, як цього вимагає норма ст. 252 КУпАП.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На виконання вимог ухвали суду від 28.03.2023 відповідачем було надано відеозапис із нагрудної камери поліцейського, який був безпосередньо переглянутий судом, із якого встановлено, що працівниками поліції було надано сигнал за допомогою проблискових маячків та звукового сигналу про зупинку транспортного засобу в полі зору якого рухався автомобіль Opel Omega, державний номерний знак НОМЕР_1 , в темну пору доби, на якому неосвітлений номерний знак. Інспектор поліції, підійшовши до автомобіля, де на місці водія знаходилась позивач, представився згідно з п. 3 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію», після чого попросив пред`явити водійське посвідчення, реєстраційний документ на транспортний засіб та поліс (сертифікат) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, відповідно до п. 2.1 ПДР України та вказав на зафіксоване правопорушення, зокрема керування автомобілем на якому в темну пору доби, неосвітлений задній номерний знак та керування транспортним засобом у комендантську годину. Під час перевірки документів інспектором поміж викладеного вище встановлено, що позивач не надала діючого страхового полісу на транспортний засіб. Позивачу роз`яснено її права, передбачені ст. 268 КУпАП, розгляд справи проводився із дотримання вимог КУпАП, під час якого від позивача ніяких клопотань не надходило, переконливих підстав своєї невинуватості позивачем надано не було.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України «Про Національну поліцію».

Пунктом 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

За змістом ст. 31 цього Закону, поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.

Перелік підстав для зупинки транспортних засобів поліцейськими встановлений ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію».

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі, якщо уповноважений орган державної влади прийняв рішення про обмеження чи заборону руху.

Згідно з п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.03.2022 № 64/2022 постановлено ввести в Україні воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24.02.2022, строком на 30 діб, який неодноразово продовжувався, востаннє продовжено Указом Президента України від 06.02.2023 № 58/2023 з 05 години 30 хвилин 19.02.2023 строком на 90 діб.

Вказане свідчать про те, що на момент вчинення позивачем правопорушення, а саме, 09.03.2023 о 23:59 год., на території України встановлено та діяв режим воєнного стану.

За приписами ч. 2 ст. 64 Конституції України, в умовах воєнного або надзвичайного стану можуть встановлюватися окремі обмеження прав і свобод із зазначенням строку дії цих обмежень.

Згідно з ч. 1 ст. 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Відповідно до п. 10 Порядку перевірки документів в осіб, огляду речей, транспортних засобів, багажу та вантажів, службових приміщень і житла громадян під час забезпечення заходів правового режиму воєнного стану, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2021 № 1456, уповноважена особа має право зупиняти транспортні засоби в разі: порушення водієм Правил дорожнього руху; якщо є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу; якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення; якщо транспортний засіб перебуває в розшуку; необхідності здійснення опитування водія чи пасажирів про обставини вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, свідками якого вони є або могли бути; необхідності залучення водія транспортного засобу до надання допомоги іншим учасникам дорожнього руху або поліцейським або як свідка під час оформлення протоколів про адміністративні правопорушення чи матеріалів дорожньо-транспортних пригод; необхідності обмеження чи заборони руху транспортних засобів; якщо спосіб закріплення вантажу на транспортному засобі створює небезпеку для інших учасників дорожнього руху; порушення порядку визначення і використання на транспортному засобі спеціальних світлових або звукових сигнальних пристроїв; проїзду транспортних засобів через блокпости та контрольні пункти в`їзду-виїзду.

З огляду на вищевикладене, суд вважає, що в умовах воєнного стану, зупинка працівниками поліції транспортного засобу Opel Omega, державний номерний знак НОМЕР_1 , яким керувала позивач у темну пору доби на транспортному засобі якого не був неосвітлений номерний знак, внаслідок чого працівник поліції запропонував надати документи та їх перевірив, - є законною, що спростовує доводи позивача у цій частині.

Крім цього, суд приймає до уваги, що оскаржуване рішення містить технічний засіб, за допомогою якого здійснено фото- та відеозапис порушення, зокрема у п.7 зазначено про фіксування правопорушення на нагрудну камеру, отож відеозапис з нагрудної камери суд вважає належним та допустимим доказом винуватості позивача.

При цьому, суд враховує позицію викладену у постанові Верховного Суду від 13.02.2020 у справі № 524/9716/16-а, 15.11.2018 у справі №524/5536/17, відповідно до якої необхідність зазначення у постанові технічного засобу, яким фіксувалось правопорушення підтверджує належність такого доказу.

Щодо доводів позивача про незаконність розгляду справи відповідачем 1 та винесення постанови на місці вчинення адміністративного правопорушення, суд приймає до уваги положення ст.276 КУпАП, приписи пункту 2.4 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року № 5-рп/2015 у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 КУпАП та вважає доводи позивача такими що не заслуговують на увагу, оскільки зі змісту вказаних норм та рішення вбачається, що у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до ст. 283 КУпАП, про що також зазначив Верховний Суд у постанові від 16.08.2019 у справі №524/3206/16-а, відтак доводи позивача у цій частині є неспроможними.

Що стосується доводів позивача у позовній заяві про спрощений порядок розгляду справи відповідачем 1, суд вирішуючи вказані доводи враховує позицію Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 07.11.2019 у справі N487/2179/17 адміністративне провадження N К/9901/6150/18, де зазначено, що що реалізація права позивача щодо можливості скористатися правовою допомогою забезпечується під час оскарження безпосередньо рішення суб`єкта владних повноважень у суді.

За таких обставин, суд вважає, що в цій частині доводи позивача також не заслуговують на увагу суду.

Оцінка доказів здійснюється судом за правилами ст. 86 КАС України, відповідно до приписів якої, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Аналізуючи зібрані у справі докази, а саме, письмові матеріали справи та оптичний диск із відеозаписом події та розгляду справи про адміністративне правопорушення, суд дійшов висновку, що доводи позивача викладені у позовній заяві повністю спростовуються та поза розумним сумнівом доводять наявність події та складу в діях ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.121-3, ч. 1 ст. 126 КУпАП.

З огляду на викладене та у контексті приведених правових норм, суд констатує, що при винесені оскаржуваної позивачем постанови в справі про адміністративне правопорушення інспектор поліції діяв у межах своїх повноважень та у спосіб, що передбачений діючим законодавством України, із дотриманням правомірної правової поведінки.

За таких обставин, суд приходить до переконання, що підстави для задоволення позовних вимог позивача відсутні.

З огляду на відмову в задоволенні позовних вимог, суд не вбачає підстав для відшкодування понесених позивачем судових витрат на сплату судового збору.

Керуючись ст. ст. 2, 5, 9, 72-79, 139, 241-246, 286, 293 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Інспектора сектору реагування патрульної поліції Відділу поліції №4 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції Яровенка Сергія Миколайовича, Головного управління Національної поліції у Вінницькій області про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, - відмовити у повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 );

Відповідач 1 - Інспектор СРПП ВП №4 РУП ГУНП у Вінницькій області старший лейтенант поліції Яровенко Сергій Миколайович (вул. Героїв Майдану, 75, м. Липовець, Вінницький р-н, Вінницька обл.);

Відповідач 2 Головне управління Національної поліції у Вінницькій області (вул.Театральна, 10, м. Вінниця, 21050).

Суддя Світлана ШПОРТУН