Справа № 440/6867/22
Суддя: Перцова Т.С.
Дата ухвалення: 2023-05-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

02 травня 2023 р. Справа № 440/6867/22
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Перцової Т.С.,
Суддів: Русанової В.Б. , Жигилія С.П. ,
за участю секретаря судового засідання Лещинської К.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду питання про ухвалення додаткового рішення в адміністративній справі за апеляційною скаргою Державної служби України з питань праці на постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 13.10.2022 , головуючий суддя І інстанції: М.В. Довгопол, м. Полтава, повний текст складено 20.10.22 року по справі № 440/6867/22
за позовом ОСОБА_1
до Державної служби України з питань праці
про визнання протиправним та скасування наказу,
Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 13.10.2022 у справі № 440/6867/22 адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) до Державної служби України з питань праці (вул. Десятинна, 14, м. Київ, 01601, ) про визнання протиправним та скасування наказу задоволено.

Визнано протиправним та скасовано наказ Державної служби України з питань праці від 08.08.2022 № 663-К «Про накладення дисциплінарного стягнення на ОСОБА_2 ».

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби України з питань праці на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 992 грн 40 коп. (дев`ятсот дев`яносто дві гривні сорок копійок) та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000 грн 00 коп. (десять тисяч гривень нуль копійок).

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 24.04.2023 апеляційну скаргу Державної служби України з питань праці залишено без задоволення.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 13.10.2022 по справі № 440/6867/22 залишено без змін.

Разом з відзивом на апеляційну скаргу Державної служби України з питань праці представником позивача також було подано клопотання про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу при розгляді справи в суді апеляційної інстанції, в якому просить:

- стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби України з питань праці (вул. Десятинна, 14, м. Київ, 01601, ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) витрати, пов?язані із наданням йому професійної правничої допомоги адвокатом у розмірі 15 000 грн. (п?ятнадцять тисяч гривень).

В обґрунтування вказаного клопотання зазначила, що ознайомившись з текстом апеляційної скарги, ОСОБА_1 погодив з адвокатом Антоновою В.М. необхідність написання відзиву на зазначену апеляційну скаргу та представлення його інтересів в суді апеляційної інстанції, шляхом участі адвоката в судовому засіданні в режимі відеоконференції за допомогою власних технічних засобів адвоката з використанням системи відеоконференцз`язку «EasyCon». Виконуючи обов`язок щодо доведення розумності витрат на оплату послуг адвоката, зазначила про долучення до матеріалів договору про надання правової допомоги № 09/08, додатку №1 від 12 квітня 2023, в якому визначений попередній розрахунок вартості послуг та роботи (гонорару) адвоката Антонової В.М. (зазначено зміст витраченого часу, кількість годин та розмір винагороди), додатку № 2а від 12 квітня 2023 року, акту виконаних робіт станом на 13.04.2023, квитанції на підтвердження оплати гонорару адвоката.

26.04.2023 від представника відповідача надійшли додаткові пояснення, в яких останній заперечував проти заявленого позивачем до стягнення розміру судових витрат на правничу допомогу в суді апеляційної інстанції, оскільки вважає його завищеним, зважаючи на складність справи та витрачений адвокатом час, а також неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг. Стверджує, що справа № 440/6867/22 не потребує великих затрат часу, та, крім того, всі процесуальні документи були підписані особисто позивачем, а не його адвокатом.

Пославшись на правові висновки Верховного Суду, викладені у постановах від 05.06.2018 у справі № 904/8308/17, від 01.08.2019 у справі № 915/237/18, від 24.01.2019 у справі № 910/15944/1, вказав, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Сторони в судове засідання не прибули, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

02.05.2023 від представника позивача надійшла заява, в якій просила суд апеляційної інстанції проводити розгляд заяви про ухвалення доадткового рішення без її участі.

У відповідності до частини 2 статті 313 КАС України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Згідно з частини 4 статті 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до частини 1 статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення; 3) судом не вирішено питання про судові витрати.

За визначенням частини 1, пункту 1 частини 3 статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

За приписами частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву (частина 7 статті 139 КАС України).

Відповідно до частин 3 та 4 статті 143 КАС України, якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Частинами 3, 4 статті 134 КАС України визначено, що для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що розмір суми витрат на правничу допомогу адвоката визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу та вартості виконаних робіт, витрати на проведення яких понесені в межах розгляду конкретної судової справи. При цьому розмір витрат має бути співмірним із складністю виконаних адвокатом конкретних робіт та часом, витраченим на виконання цих робіт.

Принцип співмірності витрат на оплату послуг адвоката запроваджено у частині п`ятій статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України. Так, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (частина 5 статті 134 КАС України).

Згідно з частиною 6 статті 135 КАС України у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина 7 статті 135 КАС України).

З аналізу положень статті 134 КАС України вбачається, що склад та розмір витрат на професійну правничу допомогу підлягає доказуванню в судовому процесі. Сторона, яка хоче компенсувати судові витрати, повинна довести та підтвердити розмір заявлених судових витрат, пов`язаних безпосередньо з розглядом певної судової справи, а інша сторона може подати заперечення щодо неспівмірності розміру таких витрат.

Тобто, питання розподілу судових витрат пов`язане із суддівським розсудом (дискреційні повноваження).

Згідно з пунктом 4 частини першої статті першої Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Статтею 19 цього Закону визначено такі види адвокатської діяльності, як надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Отже, правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо, а договір про надання правової допомоги укладається на такі види адвокатської діяльності як захист, представництво та інші види адвокатської діяльності.

Представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні (пункт 9 частини першої статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").

Відповідно до статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Так, надаючи оцінку понесеним позивачем витратам на правничу допомогу колегія суддів зазначає, що суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. Також, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи зокрема на складність справи, витрачений адвокатом час.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 02 липня 2020 року в справі № 362/3912/18 (провадження № 61-15005св19).

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/WestAllianceLimited» проти України, заява № 19336/04, п. 269).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» від 28 листопада 2002 року зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що на підтвердження понесених витрат на правову допомогу позивачем надано до матеріалів справи копії договору про надання правової допомоги № 09/08 від 09.08.2022, додатку № 1 від 12.04.2023 (попередній розрахунок), додатку № 2а від 12.04.2023 (перелік послуг, що зобов`язується надати адвокат в суді апеляційної інстанції), акту виконаних робіт (наданих послуг) станом на 13.04.2023, квитанції № 13/04 від 13.04.2023 на суму 15000 грн.

За змістом п. 1.1. Договору про надання правової допомоги від 09.08.2022, укладеного між адвокатом Антоновою В.М. та ОСОБА_1 (замовник), адвокат бере на себе зобов`язання надати правову допомогу в обсязі та на умовах, передбачених цим Договором, а Замовник зобов`язаний оплатити замовлення у порядку та строки, обумовлені сторонами.

У п. 1.2 Договору про надання правової допомоги від 09.08.2022 сторони узгодили перелік юридичних послуг, що надає адвокат відповідно до доручення, зокрема здійснює захист та представництво інтересів замовника в адміністративних судах.

Відповідно до п. 3.1 Договору про надання правової допомоги від 09.08.2022 за правову допомогу, передбачену п. 1.2 договору замовник сплачує адвокату винагороду в розмірі визначеному у п. 4.1 Договору.

Сторони узгодили, що оплата правової допомоги може здійснюватись також у вигляді передоплати або авансу (п.4.2).

Відповідно до Додатку 2а до вказаного договору від 12.04.2023, який є невід`ємною його частиною, адвокат на умовах даного договору зобов`язується надати наступні послуги клієнту при представництві його інтересів в суді апеляційної інстанції: отримати текст апеляційної скарги, скласти відзив на апеляційну скаргу, клопотання про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції, клопотання про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу, направити процесуальні документи до суду апеляційної інстанції термін виконання 12.04.2023-13.04.2023; взяти участь в усіх судових засіданнях в суді апеляційної інстанції при розгляді справи № 440/6867/22, готувати та подавати інші документи при розгляді справи - термін виконання з моменту відкриття провадження у справі до закінчення судового розгляду.

За змістом акту виконаних робіт (наданих послуг) станом на 13.04.2023 адвокатом Антоновою В.М. були виконані такі роботи (надані послуги) відповідно до Договору про надання правової допомоги № 09/08 від 09.08.2022 та додатків №1, №2а:

- після звернення клієнта за професійною правничою допомогою адвоката в суді апеляційної інстанції: за клопотанням до суду отримала на власну електронну пошту текст апеляційної скарги, після ознайомлення з текстом апеляційної скарги склала відзив, клопотання про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції, клопотання про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу, підготувала та направила в суд зазначені процесуальні документи 12 год 12 500 грн.

У відповідності до п.п. 4.2 п. 4 договору адвокат отримала від клієнта 15000 у тому числі 2500 грн авансу за участь у майбутніх судових засіданнях.

Загальна вартість послуг згідно з цим актом складає 15000 грн.

На підтвердження оплати за надані послуги позивачем надано копію квитанції № 13/04 від 13.04.2023 на суму 15000 грн.

Зі змісту норм частин 4, 5 та 6 ст.134 КАС України вбачається, що від учасника справи вимагається надання доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою (саме така позиція викладена у постанові Верховного Суду від 13.12.2018 у справі № 816/2096/17).

При цьому, колегія суддів зауважує, що при розгляді питання про відшкодування витрат на правничу допомогу учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань і саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони (саме така позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц).

Так, в поданих до суду апеляційної інстанції запереченнях на заяви представника позивача про ухвалення додаткового рішення представник відповідача категорично заперечував проти її задоволення. Посилаючись на приписи ч.1 ст. 132, ч.ч. 3,4 ст. 134, ч.ч. 7,9 ст.139 КАС України пояснив, що дана адміністративна справа в силу п.2 ч.6 ст. 12 КАС України є справою незначної складності та розглядалась в порядку спрощеного провадження без виклику сторін, а тому адвокатом не докладалося надмірних та значних зусиль та навичок для надання послуг зі складання апеляційної скарги та деяких процесуальних документів. Позивачем не надано достатніх доказів того, що дана справа потребувала значних затрат часу та значного обсягу юридичної та технічної роботи. З наданих позивачем актів приймання-передачі від 21.05.2021 та від 22.06.2021 вбачається, що час, витрачений адвокатом на надання послуг та зазначений в останніх є завищеним, сума за надані послуги не є співмірною зі складністю даної справи.

За правилами оцінки доказів, встановлених ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Вирішуючи питання обґрунтованості розміру заявлених позивачем витрат на професійну правничу допомогу та пропорційності їх складності правовому супроводу справи у Другому апеляційному адміністративному суді, колегія суддів, враховуючи заперечення відповідача, зазначає наступне.

З приводу заявлених до відшкодування представником позивача витрат на правничу допомогу за складання клопотання про отримання тексту апеляційної скарги на електронну адресу, а також ознайомлення з апеляційною скаргою, колегія суддів зазначає, що такі послуги не підлягають окремому відшкодуванню, оскільки надання правової допомоги в цій частині є складовою процесу розроблення та складання відзиву на апеляційну скаргу, а не самостійними послугами з надання правової (правничої) допомоги.

Щодо послуги зі складання відзиву на апеляційну скаргу колегія суддів враховує, що цей документ за обсягом 5 аркушів, містить аналіз доводів апелянта та мотивовані заперечення на них, тобто його підготовка потребувала часу та зусиль адвоката, а тому відшкодування витрат в цій частині є обґрунтованим.

Колегія суддів вважає, що заявлений до відшкодування розмір витрат на правову допомогу в частині участі представника позивача у судових засіданнях в суді апеляційної інстанції (2500 грн) співмірним із витраченим адвокатом часом та наданими послугами, оскільки матеріалами підтверджується участь адвоката Антонової В.М. в судовому засіданні, проведеному 24.04.2023 в режимі відеоконференції.

З приводу витрат на правничу допомогу за складання клопотання про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції, колегія суддів зазначає, що вказаний документ складається з метою участі адвоката у судових засіданнях, а отже не є окремо наданою юридичною послугою, а входить до вартості послуг за участь у судових засіданнях в суді апеляційної інстанції, що була окремо оцінена адвокатом у 2500 грн.

Щодо витрат на правничу допомогу, пов`язаних зі складанням та направленням до суду клопотання про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу, колегія суддів, дослідивши його зміст та обсяг, в якому на чотирьох аркушах процитовано положення КАС України та Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», а також умови договору про надання правової допомоги від 09.08.2022, приходить до висновку, що складання вказаного клопотання не могло зайняти тривалого часу та значних зусиль адвоката.

Колегія суддів при вирішенні питання про стягнення витрат на правову допомогу, понесених в суді апеляційної інстанції, враховує, що в будь-якому випадку надання правової допомоги з приводу вирішення певної (усієї) сукупності питань в апеляційному порядку не може бути об`єктивно оцінено у більшому розмірі, ніж надання первинної правничої допомоги, необхідної для звернення особи до суду з адміністративним позовом, оскільки первинна юридична допомога більш складна, об`ємна і потребує повного аналізу обставин справи і нормативно-правової бази.

Отже, враховуючи наведені обставини, а також зміст та обсяг наданих послуг, колегія суддів вважає, що заявлений представником позивача до відшкодування розмір правової допомоги в суді апеляційної інстанції (15000 грн) є завищеним, неспівмірним із складністю цієї справи та обсягом наданих адвокатом послуг, а отже таким, що підлягає зменшенню.

Таким чином, враховуючи досліджені судом докази на підтвердження понесених позивачем витрат, які містять детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних за умовами відповідного договору, що відображено в акті приймання-передачі наданих послуг від 13.04.2023, заперечення відповідача, колегія суддів дійшла висновку про часткове задоволення клопотання представника позивача про розподіл судових витрат, понесених на правничу допомогу, та стягнення на користь позивача суми таких витрат в розмірі 8500 грн, що є співмірною сумою відшкодування витрат на правничу допомогу за рахунок бюджетних асигнувань відповідача з огляду на складність даної справи та обсяг виконаної адвокатом роботи, та відповідає висновкам суду апеляційної інстанції, прийнятими за результатами розгляду апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст.132, 134, 139, ч.4 ст.229, ст. ст. 243, 252, 321, 322, 325, 326-329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В

Клопотання представника позивача Антонової Віталіни Миколаївни про ухвалення додаткового рішення про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу задовольнити частково.

Прийняти додаткову постанову, якою стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби України з питань праці (вул. Десятинна, 14, м. Київ, 01601, 8) судові витрати на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції в розмірі 8500 (вісім тисяч п`ятсот) грн. 00 коп.

Додаткова постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя Перцова Т.С.
Судді Русанова В.Б. Жигилій С.П.