Справа № 383/733/23
Суддя: Адаменко І. М.
Дата ухвалення: 2023-05-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 383/733/23
Номер провадження 2-а/383/4/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 травня 2023 року Бобринецький районний суд Кіровоградської області в складі

головуючої судді - Адаменко І.М.,

за участю секретаря судового засідання -Костецького С.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бобринець Кіровоградської області в залі судових засідань Бобринецького районного суду Кіровоградської області, без повідомлення (виклику) учасників, справу №383/733/23 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до поліцейського СРПП відділення поліції №3 (м.Бобринець) Кіровоградського РУП ГУНП у Кіровоградській області Панчева Павла Олеговича, Відділення поліції №3 (м.Бобринець) Кіровоградського РУП ГУНП у Кіровоградській області та Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі та закриття справи про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся з вказаним адміністративним позовом до відповідачів, посилаючись на те, що 19 квітня 2023 року його було запрошено до Бобринецького відділу державної виконавчої служби у Кропивницькому районі Кіровоградської області. Державним виконавцем Ткаченком Д.В. йому повідомлено, що винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №71492064 про стягнення з нього штрафу у справі про адміністративне правопорушення за постановою поліцейського відділення поліції №3 (м.Бобринець) Кіровоградського РУП ГУНП в Кіровоградській області Панчева Павла Олеговича від 24.02.2023 року серії БАД №163418. За його заявою державним виконавцем надано йому можливість ознайомитися з матеріалами справи та отримати копії відповідних документів, оскільки до виклику його у Бобринецький відділ Державної виконавчої служби про існування вказаної оспорюваної постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності, йому не було відомо.

Згідно постанови складеної поліцейським СРПП ВП №3 (м.Бобринець) Кіровоградського РУЮ Панчевим П.О від 24.02.2023 року встановлено, що він рухався на автомобілі ВАЗ 21093 д/н НОМЕР_1 в м.Бобринець з державним номерним знаком, що був закритий іншими предметами, що перешкоджають ідентифікацію транспортного засобу та після зупинки працівниками поліції не ввімкнув аварійну світлову сигналізацію, чим допустив порушення пп.2.9В та 9.9Б Правил дорожнього руху, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.121-3, ст.125 КУпАП.

Зазначену постанову позивач вважає необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню, оскільки не відповідає вимогам КУпАП, в зв`язку з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків фактичним обставинам справи, відсутність доказів вчинення правопорушення. Вказує, що він23.02.2023 року після 23 години рухався на транспортному засобі ВАЗ 21093 д/н НОМЕР_1 в напрямку до свого місця проживання та близько 23 години 50 хвилин був зупинений патрульними поліції ВП №3 (м.Бобринець).Після зупинки інспектором Панчевим П.О. складено відносно нього протокол серії ААД №189188 про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП. Протокол датовано 24.02.2023 року час його складання зафіксовано 00 год. 10 хв. Справа за цим протоколом перебуває на розгляді Бобринецького районного суду Кіровоградської області. Оспорювана постанова серії БАД №163418 датована також 24.02.2023 року, але час складання передує складеному протоколу 00 годин 06 хвилин, тобто за чотири хвилини до його складання. Також вказує, що факт зупинки транспортного засобу та з`ясування обставин зафіксований поліцейським на відео фіксації бодікамери. Відповідно до даних бодікамери реальний час фіксації з 23 години 52 хвилини 16 секунд 23.02.2023 року до 00 годин 09 хвилин 47 секунд 24.02.2023 року. Упродовж цього часу в об`єктив бодікамери неодноразово попадав номерний знак його транспортного засобу ВАЗ 21093, зокрема у період з 23 години 54 хвилини 50 секунд до 23 години 54 хвилини 57 секунд 23.02.2023 року чітко фіксується номерний знак автомобіля НОМЕР_1 , тобто відсутні будь-які сторонні предмети, які могли б його закрити. Також цей номерний знак чітко видно на записі о 00 годин 06 хвилин 06 секунд 24.02.2023 року в реальному часі і також без будь-яких предметів. З приводу не ввімкнення світлової аварійної сигналізації вказує, що він зупинив транспортний засіб за межами проїжджої частини, що також підтверджується відеозаписом.

З наведених підстав позивач просить скасувати постановупро накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення від 24лютого2023 року серії БАД № 163418 та визнати поважними причини пропуску строку оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення.

Ухвалою Бобриецького районного суду Кіровоградської області від 21 квітня 2023 року позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 27 квітня 2023 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні).

В судове засідання учасники не викликалися.

Відзиву на позов чи заперечень від відповідачів не надходило.

Оскільки відзив не подано у встановлений судом строк, то відповідно до ч.6 ст.162 КАС України, суд вирішує справу за наявними матеріалами з врахуванням наданих сторонами доказів.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження від сторін у справі не надходили.

За таких обставин, суд вирішує справу без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні)за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд дійшов до наступного висновку.

Справа розглядається у відповідності до ч.3 ст. 194 КАС України, на підставі наявних у справі доказів.

З матеріалів справи, вбачається, що постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 24.02.2023 року серія БАД №163418 притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121-3, ст.125КУпАП. Накладено стягнення у вигляді штрафу у сумі 1190 грн.При цьому інспектором при винесенні постанови застосовано положення статті 36 КУпАП(а.с.5).

Відповідно до змісту вказаної постанови 24лютого 2023 року о 00 годині 06хвилин ОСОБА_1 рухався на транспортному засобі ВАЗ 21093 д/н НОМЕР_1 в м.Бобринець з державним номерним знаком, що був закритий іншими предметами, що перешкоджають ідентифікацію транспортного засобу та після зупинки працівниками поліції не ввімкнув аварійну світлову сигналізацію, чим допустив порушення п.п.2.9В та 9.9Б Правил дорожнього руху, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.121-3, ст.125 КУпАП.

Згідно з ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч.1ст. 6 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5)добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Предметом даного спору є правомірність дій суб`єкта владних повноважень щодо встановлення адміністративного правопорушення, законність та обґрунтованість постанови про адміністративне правопорушення.

Таким чином, досліджуючи питання правомірності застосування адміністративної відповідальності до позивача у вказаних спірних правовідносинах, суд перевіряє, чи були у відповідача по справі підстави для прийняття постанови про адміністративне правопорушення відносно позивача про визнання його винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121-3 та ст.125 КУпАП.

Статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року № 3353-XII визначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

За приписами частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно до вимогст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з пунктом 8 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

В силу положень пункту 11 частини 1статті 23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

На виконання приписів частини п`ятої статті 14 Закону 3353-XII, учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

За пунктом 1.3. ПДР України - учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (пункт 1.9).

Відповідно до приписів п.2.9 В ПДР, керувати транспортним засобом, не зареєстрованим в уповноваженому органі МВС, або таким, що не пройшов відомчу реєстрацію в разі якщо законом встановлена обов`язковість її проведення, а також без номерного знака або з номерним знаком, що закритий іншими предметами чи забруднений, що не дає змоги визначити символи номерного знака з відстані 20 м.

Відповідно до п.9.9 Б ПДР, аварійна світлова сигналізація повинна бути ввімкнена у разі зупинки на вимогу поліцейського або в наслідок засліплення водія світлом фар.

Як встановлено, ч. 1 ст.121-3 КУпАП передбачено відповідальність за керування або експлуатація транспортного засобу без номерного знака,з номерним знаком, що не належить цьому засобу або не відповідає встановленим зразкам або вимогам,з номерним знаком,закріпленим у не встановленому для цього місці,перевернутим чи неосвітленим,закритим іншими предметами (в тому числі прозорими), з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію,забрудненим номерним знаком,якщо така забрудненість не дає можливості чітко визначити символи або буквено-числову комбінацію номерного знака з відстані двадцятиметрів, а так само вчинення інших дій,спрямованих наумисне приховування номерного знака.

Відповідно до статті 52 Закону України «Про дорожній рух», контроль у сфері безпеки дорожнього руху здійснюється Кабінетом Міністрів України, місцевими органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, Національною поліцією, іншими спеціально уповноваженими на те державними органами (державний контроль), а також міністерствами, іншими центральними органами виконавчої влади (відомчий контроль).

Згідно п.п. 1, 2 ч. 5ст.14Закону України «Про дорожнійрух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, ПДР України та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, а також створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України "Про дорожній рух", встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306.

Пунктом 11 частини 1статті 23 Закону України "Про Національну поліцію"визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманнямПравил дорожньогоруху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Статтею 222 КУпАПпередбачено, що органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, в тому числі про порушенняПравил дорожнього руху, визначені ч.1 ст.121-3 КУпАП.

Вимогамистатті 245 КУпАП визначено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 246 КУпАПпередбачено, що порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в органах (посадовими особами), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначається цим Кодексом та іншими законами України.

Згідно з п.1ст.247 КУпАПобов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення, наявність яких доводиться шляхом надання належних та допустимих доказів.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

При цьому, в процесі доказування вини, доцільно керуватись принципом «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований у п.43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14.02.2008 р. у справі «Кобець проти України»(з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), п. 282.

Відтак, доказування має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

Згідно до ст.278КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи; 2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Отже, особа, яка уповноважена розглядати справу про адміністративне правопорушення зобов`язана: по-перше, встановити склад правопорушення, яким згідностатті 9 КУпАПє протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність, а по-друге, відповідно до ст.252 КУпАПдослідити докази, перелік яких визначений ст. 251 КУпАП, та оцінити їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відтак, висновки про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення мають бути зроблені на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до пункту 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07 листопада 2015 року за № 1395 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року, № 1408/27853 у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Статтею 72 КАС України визначено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

В свою чергу, відповідно до ст. 73 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно зі ст. 31 Закону № 580-VIII "Про Національну поліцію" (далі - Закон № 580-VIII), поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.

Приписами ст. 40 Закону № 580-VIII встановлено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото - і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото - і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Як встановлено судом, достатніх доказів, які б свідчили про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121-3 КУпАП, а саме, керування водієм транспортним засобом з закритим іншими предметами, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, окрім самої спірної постанови, відповідачем не надано.

Враховуючи приписи норм КУпАП, суд зазначає про відсутність належних доказів вчинення інкримінованого позивачу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121-3КУпАП.

Згідно правової позиції ВС/КАС у справі №678/991/17 від 15.11.2021 відеозапис із нагрудного відеореєстратора інспектора, яким зафіксовано обставини зупинки автомобіля є доказом, що може підтверджувати факт вчинення водієм порушення Правил дорожнього руху.

Окрім того, відповідачем, в постанові про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД № 163418 від 24.02.2023 року в графі 7 «До постанови додаються», не зазначено доказів, які б підтверджували винну за вчинення адміністративного правопорушення, не долучено відео даної події. Відсутні письмові пояснення ОСОБА_1 та відсутні відомості про відмову надавати такі пояснення.

При цьому, позивачем самостійно до суду надано відеозапис даної події, з якої чітко вбачається номерний знак позивача, який проглядається та можна чітко бачити, що він не закритий ніяким предметом та не забруднений, також можна чітко визначити символи номерного знака з будь якої відстані. Крім того, з відео не вбачається, що поліцейські повідомляли позивача про порушення ним Правил дорожнього руху за ч.1 ст.123-1 та ст.125 КУпАП (а.с.12).

Відповідно до ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також до статність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому такі кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу ( групи доказів).

Згідно зі ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до правових позицій Верховного суду від 23.10.2019р. у справі №357/10134/17 та від 11.12.2019 у справі №761/41786/16а - відсутність доказів свідчить про недоведеність правопорушення.

З огляду на встановлені у справі обставини, суд дійшов висновку про відсутність у діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126, ст.125КУпАП при обставинах зазначених у оскаржуваній постанові.

Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку, що постанова у справі про адміністративне правопорушення від 24 лютого 2023 року серії БАД №163418 є необґрунтованою та такою, що не відповідає нормам КУпАП. При розгляді справи не були з`ясовані і доведені обставини, які б свідчили, що в діях позивача є ознаки правопорушення, за який законом встановлено адміністративну відповідальність.

Таким чином, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню, оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем також заявлено вимогу про стягнення на його користь судові витрати в сумі 1500 грн.

На підтвердження понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу суду надано такі документи: копію угоди про захист/представництво/ та надання правової /правничої/ допомоги № 144 від 20.04.2023 року (а.с.9), Додаток до угоди про захист/представництво/ та надання правової /правничої/ допомоги № 144 від 20.04.2023 року(а.с.10) та квитанцію №9 від 20.04.2023 року, згідно якої позивач сплатив адвокату 1500 грн. за надання правничої допомоги (11).

З урахуванням зазначеного, суд вважає за необхідне стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Кіровоградській областіна користь позивача судові витрати в розмірі 536,80 грн. судового збору та 1500 грн. витрати за надання правничої допомоги.

Керуючись ст.ст. 280, 283-284, 288 КУпАП, ст.ст. 2, 9, 72-77, 194, 241-246, 250, 286, 292, 295 КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Строк на оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія БАД № 163418 від 24.02.2023 року, винесену поліцейським СРПП відділення поліції №3 (м.Бобринець) Кіровоградського РУП ГУНП у Кіровоградській області Панчевим Павлом Олеговичем - поновити.

Постановуінспектора СРПП відділення поліції №3 (м.Бобринець) Кіровоградського РУП ГУНП у Кіровоградській області - Панчева Павла Олеговичасерії БАД №163418 від 24.02.2023 року про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі відносно ОСОБА_1 ч.1 ст.123-1, ст.125КУпАП України скасувати.

Справу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.123-1, ст.125КУпАП відносно ОСОБА_1 - закрити.

Стягнути з Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань судові витрати в розмірі 536,80грн. судового збору.

Стягнути з Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань витрати на правничу допомогу в розмірі 1500,00грн. судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_2 виданий Бобринецьким РВ УМВС України в Кіровоградській області від 28.12.1999 року, реєстраційний номер облікової картки платника податків № НОМЕР_3 , адреса проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач:поліцейський СРПП відділення поліції №3 (м.Бобринець) Кіровоградського РУП ГУНП у Кіровоградській області Панчев Павло Олегович, місцезнаходження: вул. Вознесенська, 56, м. Бобринець Кіровоградської області, п.і. 27200.

Співвідповідач: Відділення поліції №3 (м.Бобринець) Кіровоградського РУП ГУНП у Кіровоградській області, місцезнаходження:вул. Вознесенська, 56, м. Бобринець Кіровоградської області, п.і. 27200.

Співвідповідач: Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області, , місцезнаходження: вул. Віктора Чміленка, буд.41, м.Кропивницький, п.і.25006.

Повний текст рішення складено 04.05.2023 року.

Суддя І.М. Адаменко