Справа № 120/299/23
Суддя: Віятик Наталія Володимирівна
Дата ухвалення: 2023-05-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

03 травня 2023 р. Справа № 120/299/23

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Віятик Наталії Володимирівни, розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області та Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві про визнання протиправною діяльності та зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Вінницького окружного адміністративного суду перебуває адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області та Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві про визнання протиправною діяльності та зобов`язання вчинити дії.

Позивач просить суд:

- Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про відмову у призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 від 24.08.2022 №2600-0210-8/10457;

- Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у місті Києві повторно розглянути заяву про призначення пенсії за віком ОСОБА_1 з урахуванням страхового стажу роботи за період з 04.07.1984 по 01.01.1999.

Позов обґрунтовує тим, що позивач звернувся до територіального органу Пенсійного фонду України, а саме до Відділу обслуговування громадян №7 (сервісний центр) Управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві із заявою про призначення пенсії за віком, відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». На підтвердження свого права на призначення пенсії позивачем було надано засвідчену копію трудової книжки від 26.09.1986 серії НОМЕР_1 та дублікат трудової книжки від 04.07.2022 серії НОМЕР_2 , оскільки в наслідок повномасштабного вторгнення російської федерації будівлі адміністративного корпусу виробничого підрозділу Маріупольське вагонне депо трудові книжки співробітників було знищено.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області від 24 серпня 2022 року №2600-0210-8/104578 ОСОБА_1 було відмовлено у призначені пенсії за віком, з підстав відсутності необхідного страхового стажу. Аргументуючи свою правову позицію, територіальний орган Пенсійного фонду України зазначає, що за результатами розгляду документів доданих до заяви про призначення пенсії за віком не було зараховано для обчислення загального страхового стажу періоди роботи, згідно записів трудової книжки серії НОМЕР_1 . Не погодившись з рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, керуючись ст. 16 Закону України «Про звернення громадян», ОСОБА_1 звернувся із скаргою до Пенсійного фонду України. За результатами розгляду скарги на рішення територіального органу Пенсійного фонду України, Пенсійний фонд України від 02.11.2022 №27990- 28953/C-03/8-2800/22 прийняв рішення про відмову в задоволені скарги.

Вказані дії відповідача щодо відмови у призначенні пенсії за віком позивач вважає протиправними, а тому звернувся із позовом до суду.

Ухвалою суду від 18.01.2023 позовну заяву залишено без руху, позивачу встановлено строк для усунення недоліків.

02.02.2023 представником заявника подано позовну заяву у новій редакції, чим усунуто вказані недоліки.

Ухвалою суду від 06.02.2023 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін (у письмовому провадженні).

24.02.2023 від представника Головного управління ПФУ у Вінницькій області надійшов відзив на позовну заяву, у якому останній просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог. Свою позицію обґрунтовує тим, що відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону №1058, право на призначення пенсії за віком мають особи, які в період з 01.01.2022 по 31.12.2022 досягли віку 60 років за наявності страхового стажу у зазначений період не менше 29 років.

За результатами розгляду документів, доданих до заяви, а також за відомостями, що містяться в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, до страхового стажу зараховано 25 років 3 місяці 23 дні. Періоди роботи відповідно до записів трудової книжки НОМЕР_1 не зараховано до стажу, оскільки наданий документ не відповідає вимогам Порядку №22-1 - не є придатний для сприйняття його змісту (містить нечіткі зображення). Вказує, що для врахування періодів роботи, що зазначені у дублікаті трудової книжки, до дати його видачі, позивачеві необхідно надати уточнюючі довідки, що відповідають вимогам Порядку №637. Довідок, уточнюючих періоди роботи позивача відповідно до Порядку №637 ним подано не було. А отже, представник вважає, що Головним управлінням прийняте правомірне та обґрунтоване рішення про відмову у призначенні пенсії №37 від 23.08.2022 у зв`язку з недостатністю страхового стажу.

02.03.2023 представник позивача подала відповідь на відзив, у якому, посилаючись на постанови Верховного Суду від 17.07.2018 по справі №220/989/17 та від 19.12.2019 у справі №307/541/17 вказує, що визначальним у призначенні пенсії є підтвердження факту зайнятості особи на відповідних роботах, а не правильність записів у трудовій книжці.

08.03.2023 представник Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві надав відзив, у якому заперечує проти задоволення позову. Вказує, що оскільки наданий позивачем дублікат трудової книжки виданий та заповнений з порушенням вимог пунктів 5.2-5.6 Інструкції №58, підстави для його врахування при обчисленні страхового стажу відсутні. Тому, враховуючи відсутність необхідного страхового стажу, представник відповідача вважає, що пенсійний орган правомірно відмовив позивачу у призначенні пенсії за віком.

Дослідивши подані сторонами документи, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, суд установив таке.

Позивач, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 16.08.2022 звернувся із заявою про призначення пенсії за віком до Головного управління ПФУ в м. Києві.

Із документів підтверджуючих трудовий стаж позивач надав копію трудової книжки від 26.09.1986 серії НОМЕР_1 та дублікат трудової книжки від 04.07.2022 серії НОМЕР_2 .

Заяву для розгляду за принципом екстериторіальності розподілено Головному управлінню Пенсійного фонду України у Вінницькій області, яке рішенням від 23.08.2022 № 37 відмовило позивачу у призначенні пенсії за віком у зв`язку із відсутністю необхідно страхового стажу 29 років.

Так, позивачу зараховано до страхового стажу 25 років 3 місяці 23 дні.

Період роботи відповідно до записів трудової книжки НОМЕР_1 не зараховано до стажу, оскільки наданий документ не відповідає вимогам Порядку №22-1 не є придатний для сприйняття його змісту (містить нечіткі зображення). Для врахування періодів роботи що зазначені у дублікаті трудової книжки, до дати його видачі, позивачеві необхідно надати уточнюючі довідки, що відповідають вимогам Порядку №637.

03.10.2022 позивач подав скаргу до Пенсійного фонду України, у якій просив скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 28.08.2022 та призначити йому пенсію за віком.

У листі від 02.11.2022 №27990-28953/С-03/8-2800/22, представник Пенсійного фонду України повідомив, що до страхового стажу позивача враховано період проходження військової служби з 03.05.1982 по 07.05.1984 та період роботи з 01.01.1999 по 30.06.2022 за даними реєстру застрахованих осіб. Тому оскільки за наданими документами та за даними реєстру застрахованих осіб страховий стаж позивача становить менше 29 років, ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії за віком.

Позивач не погоджується із таким рішенням та вважає, що має необхідний страховий стаж для призначення пенсії за віком.

Таким чином спірні правовідносини виникли у зв`язку із обчисленням пенсійним органом страхового стажу позивача без урахування усіх періодів трудової діяльності, що призвело до недостатньої кількості страхового стажу та відповідно відмові у призначенні пенсії за віком.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступних приписів законодавства.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення, створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян регулюються Законом України від 09.07.2003 № 1058-IV Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (далі Закон № 1058) та Законом України від 05.11.1991 № 1788-XII Про пенсійне забезпечення (далі Закон № 1788).

Відповідно до ч. 3 ст. 4 Закону № 1058 виключно законами про пенсійне забезпечення визначаються: види пенсійного забезпечення; умови участі в пенсійній системі чи її рівнях; пенсійний вік для чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на отримання пенсійних виплат; джерела формування коштів, що спрямовуються на пенсійне забезпечення; умови, норми та порядок пенсійного забезпечення; організація та порядок здійснення управління в системі пенсійного забезпечення.

Відповідно до положень ст. 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2022 року по 31 грудня 2022 року - не менше 29 років.

Позивач звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком в місяць перед досягненням 60 років.

Згідно зі ст. 24 Закону № 1058 страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом (ч. 2 ст. 24 Закону № 1058).

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом (ч. 4 ст. 24 Закону № 1058).

Статтею 56 Закону України "Про пенсійне забезпечення" передбачено, що до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

Згідно зі ст. 62 Закону № 1788-ХІІ основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Також, відповідно до ст. 48 Кодексу законів про працю України трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

До трудової книжки заносяться відомості про роботу, заохочення та нагороди за успіхи в роботі на підприємстві, в установі, організації; відомості про стягнення до неї не заносяться.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 затверджено Порядок підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі Порядок).

Відповідно до Порядку основним документом, що підтверджує стаж роботи за період до впровадження персоніфікованого обліку у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - персоніфікований облік), є трудова книжка.

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній стаж роботи встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

За відсутності трудової книжки, а також у випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження стажу роботи приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, а також виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Отже, зміст наведених норм дає підстави стверджувати, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. У тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються інші документи.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 27.04.93 № 301 (301-93-п) "Про трудові книжки працівників" Міністерство праці України, Міністерство юстиції України і Міністерство соціального захисту населення України затвердило Інструкцію про порядок ведення трудових книжок працівників № 58 від 29.07.1993 (далі Інструкція).

Інструкцією зокрема передбачено, що трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

Як встановлено судом, позивач до заяви додав дублікат трудової книжки 04.07.2022 серії НОМЕР_2 , виданий Маріупольським вагонним депо.

У листі від 02.11.2022 №27990-28953/С-03/8-2800/22 Пенсійний фонду України вказав, що до страхового стажу враховано період проходження військової служби з 03.05.1982 по 07.05.1984 та період роботи з 01.01.1999 по 30.06.2022, тобто пенсійним органом не зараховано до страхового стажу позивача період роботи з 04.07.1984 по 01.01.1999.

Судом установлено, що у дублікаті трудової книжки від 04.07.2022 серії НОМЕР_2 містяться відомості про трудову діяльність позивача за спірний період, а саме:

- 03.05.1982-1205.1984 Служба в рядах радянської армії

- 04.07.1984 прийнятий підручним токаря-розточника в механозбірний цех №1 Ясинуватського машзаводу імені 600річчя срср;

- 18.01.1985 переведений токарем-розточником по 2 розряду в механозбірному цеху №1;

- 12.12.1986 переведений токарем-розточником по 3 розряду в механозбірний цех №1;

- 11.07.1991 присвоєно 4 розряд токаря-розточника механозбірного цеху №1;

- 14.01.1994 звільнений за власним бажанням, ст. 38 КЗпП України;

- 28.01.1994 прийнятий слюсарем по ремонту рухомого складу 3 розряду на пункт технічного обслуговування і ремонту пасажирських вагонів Вагонного депо станції Донецьк Донецької залізної дороги;

- 13.05.1994 присвоєно 4 розряд ;

- 03.03.1995 присвоєно 5 розряд;

- 21.03.2005 переведений оглядачем-ремонтником вагонів 5 розряду пункту технічного обслуговування і ремонту пасажирських вагонів і підготовки вагонів і перевозок цеху внутрішнього ремонту.

25.06.2009 Вагонне депо станції Донецьк перейменовано у Вагонне депо Донецьк Державного підприємства "Донецька залізниця;

17.02.2016 звільнений у зв`язку із переведенням до СП "Маріупольське вагонне депо" регоінальної флілї "Донецька залізниця"ПАТ "Укрзалізниця"

Отже, записами у трудовій книжці підтверджено факт зайнятості позивача у період роботи з 04.07.1984 по 01.01.1999.

Позивачу було видано дублікат трудової книжки, оскільки згідно довідки АТ «Українська залізниця» філія «Пасажирська компанія» виробничого підрозділу маріупольського вагонного депо від 20.09.2022, внаслідок масштабного вторгнення росії на території України, будівля адміністративного корпусу виробничого підрозділу Маріупольське вагонне депо, а саме: кабінети секторів кадрів, зазнали значних ушкоджень внаслідок чого всі документи, які знаходились в кабінетах було знищено через загоряння.

Відмовляючи у зарахуванні до страхового стажу позивача періоду його роботи відповідач Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області вказує, що для врахування до стажу періодів, зазначених в дублікаті трудової книжки до дати його видачі, необхідно надати уточнюючі довідки про стаж, щодо реорганізації, перейменування підприємств, записаних у трудовій книжці, видані на підставі первинних документів.

Разом із тим відповідачі не врахували приписів розділу 5 Інструкції, а саме пункту 5.5 згідно із яким, якщо трудова книжка (вкладиш до неї) стала непридатною (обгоріла, розірвана, забруднена і т.інш.), то власник або уповноважений ним орган за останнім місцем роботи видає працівнику дублікат трудової книжки (вкладиш до неї).

При цьому на першій сторінці трудової книжки, що стала непридатною, робиться надпис "Замість видано дублікат", а книжка повертається її власнику. При працевлаштуванні на нове місце роботи працівник зобов`язаний пред`явити дублікат трудової книжки.

Як встановлено в ході розгляду справи позивачу видано дублікат трудової книжки у зв`язку із згорянням його трудової книжки.

Відповідно до пунктів 5.2. 5.3 Інструкції дублікат трудової книжки або вкладиш до неї заповнюється за загальними правилами. У розділи "Відомості про роботу", "Відомості про нагородження" і "Відомості про заохочення" при заповненні дубліката вносяться записи про роботу, а також про нагородження і заохочення за місцем останньої роботи на підставі раніше виданих наказів (розпоряджень).

Якщо працівник до влаштування на це підприємство вже працював, то при заповненні дубліката трудової книжки в розділ "Відомості про роботу" у графу 3 спочатку вноситься запис про загальний стаж його роботи до влаштування на це підприємство, який підтверджується документами.

Необхідно також зауважити, що за загальним правилом відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації, тому недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення, а не для особи, якій ця трудова книжка належить, а отже, й не може впливати на її особисті права.

Водночас, працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства, а тому вказані обставини не можуть бути підставою для позбавлення позивача конституційного права на соціальний захист в частині призначення пенсії за віком.

Аналогічний правовий висновок був сформований Верховним Судом у Постанові від 30.09.2021 року по справі № 300/860/17.

З огляду на приписи вищенаведених нормативно-правових актів, а також встановлених у ході розгляду справи обставин, позивачу протиправно не зараховано до його страхового стажу спірний період, оскільки він підтверджений дублікатом трудової книжки, який виданий юридичною особою працюючи у якій позивач і здобув спірний стаж роботи.

Також суд критично оцінює доводи Головного управління ПФУ у Вінницькій області щодо не придатного до сприйняття змісту записів трудової книжки НОМЕР_1 , оскільки відповідачем не конкретизовано, які саме записи чи сторінки у трудовій книжці позивача є для нього нерозбірливими. Крім того, дослідивши надану копію трудової книжки, суд вважає її зміст читабельним та зрозумілим.

Виходячи із того, що оскаржуване рішення є необгрунтованим та не відповідає вимогам ч. 2 ст. 2 КАС України суд дійшов висновку про його скасування та зобов`язання пенсійного органу зарахувати до страхового стажу позивача спірний період роботи та розглянути повторно заяву про призначення пенсії за віком.

Із урахуванням того, що в Пенсійному фонді України діє екстериторіальний принцип обслуговування громадян, а позивач звертався із заявою про призначення пенсії саме до ГУ ПФУ в м. Києві, суд зобов`язує саме це Управління повторно розглянути заяву позивача із урахуванням висновків суду.

Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Тому, понесені судові витрати позивача зі сплати судового збору підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідачів.

Керуючись статтями 242-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області від 24.08.2022 №2600-0210-8/10457 про відмову в призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період роботи з 04.07.1984 по 01.01.1999 та повторно розглянути заяву від 16.08.2022 про призначення пенсії за віком.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області сплачений при зверненні до суду судовий збір у сумі 536,80 грн. (п`ятсот тридцять шість гривень 80 копійок).

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві сплачений при зверненні до суду судовий збір у сумі 536,80 грн. (п`ятсот тридцять шість гривень 80 копійок).

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 КАС України.

Відповідно до статті 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_3 );

Відповідач 1: Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (вул. Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця, );

Відповідач 2: Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві (вул. Бульварно-Кудрявська, 16, м. Київ. 04053; ).

Суддя Віятик Наталія Володимирівна