Справа № 300/1162/23
Суддя: Микитюк Р.В.
Дата ухвалення: 2023-05-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"03" травня 2023 р. справа № 300/1162/23
Івано-Франківський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Микитюка Р.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання дій протиправними, визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання до вчинення певних дій, -
ВСТАНОВИВ:
Представник ОСОБА_1 (далі також, - позивачка, ОСОБА_1 ), 17.03.2023 звернулася до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (далі також відповідач, ГУ ПФУ в Житомирській області), Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (надалі також ГУ ПФУ в Івано-Франківській області) про визнання дій протиправними та зобов`язання до вчинення дій.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 22.03.2023 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін та запропоновано відповідачу у п`ятнадцятиденний строк з дня отримання зазначеної ухвали, подати відзив на позовну заяву та всі письмові докази, що підтверджують заперечення проти позову (а.с.41-42).
Представником ГУ ПФУ в Івано-Франківській області надано відзив на позов, який надійшов на адресу суду 07.04.2023, в якому відповідач просить у задоволенні позовних вимог відмовити, посилаючись на те, що при обчисленні загального стажу роботи позивачки не було враховано період роботи згідно записів трудової книжки НОМЕР_1 , оскільки надано скановану копію даного документу, що суперечить вимогам Порядку 22-1. Представник відповідача просить звернути увагу, що заява ОСОБА_1 при призначенні пенсії приймалася саме ГУ ПФУ в Житомирській області, а тому відсутні підстави для покладення зобов`язань на ГУ ПФУ в Івано-Франківській області (а.с.48-50).
Представником ГУ ПФУ в Житомирській області надано відзив на позов, який надійшов на адресу суду 25.04.2023, в якому відповідач просить у задоволенні позовних вимог відмовити, посилаючись на те, що при обчисленні загального стажу роботи позивачки згідно записів трудової книжки НОМЕР_1 не надано уточнюючі довідки, визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів до неї, затвердженого постановою КМУ від 12 серпня 1993 року № 637. Звертає увагу, що відповідно до реєстру застрахованих осіб, зараховано всі періоди трудової діяльності, зокрема з 01.01.1999. Таким чином, підтверджений належними документами страховий стаж позивачки становить 21 рік 05 місяців 17 днів, що є недостатнім для призначення пенсії за віком. Відповідач вважає свої дії правомірними, оскільки підстави для зарахування періодів роботи позивача з 31.05.1982 по 31.12.1998 до страхового стажу відсутні (а.с.55-57).
Суд, розглянувши у відповідності до вимог статті 263 КАС України справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), дослідивши в сукупності письмові докази, якими сторони обґрунтовують позовні вимоги та відзив на позов, встановив такі обставини.
Згідно частини 1 статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.
Відповідно до частини 1 статті 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку з досягненням пенсійного віку, звернулася до територіальних органів ГУ ПФУ в Івано-Франківській області із заявою та необхідними документами про призначення їй пенсії за віком.
ОСОБА_1 має статус внутрішньо переміщеної особи, що підтверджується довідкою від 20.10.2014 №2615-74 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи. Фактичне місце проживання/перебування з моменту взяття ОСОБА_1 на облік: АДРЕСА_1 (а.с.11).
Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області № 82 від 24.02.2023 у призначенні пенсії ОСОБА_1 за віком відмовлено, зокрема не враховано до стажу періоди роботи згідно трудової книжки НОМЕР_1 , оскільки надано скановану копію даного документу, що суперечить вимогам до пункту 2.23 розділу Порядку подання та оформлення документів для призначення пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого Постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України від 27.12.2005 за № 1566/11846. Зазначено що для зарахування до страхового стажу вищевказаних періодів трудової діяльності, необхідно надати уточнюючі довідки, визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутністю трудової книжки або відповідних записів в ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993р. № 637 або оригінал трудової книжки. Згідно реєстру застрахованих осіб зараховано всі періоди трудової діяльності, зокрема з 01.01.1999 року. Страховий стаж особи становить 21 рік 05 місяців 17 днів (а.с.37).

Позивачка, вважаючи вказані дії відповідачів протиправними, а свої законні права порушеними, звернулася з даним позовом до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд виходить з такого.

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

За приписами пункту 6 частини першої статті 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-IV (далі - Закон №1058-IV, у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

Відповідно до частини першої статті 4 Закону №1058-IV законодавство про пенсійне забезпечення базується на Конституції України, складається з Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, цього Закону, законів України "Про недержавне пенсійне забезпечення", "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", міжнародних договорів з пенсійного забезпечення, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (далі - закони про пенсійне забезпечення), а також інших законів та нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до законів про пенсійне забезпечення, що регулюють відносини у сфері пенсійного забезпечення в Україні.

Згідно з частиною першою статті 9 Закону №1058-IV відповідно до цього Закону за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов`язаного з роботою, інвалідності з дитинства); 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Водночас, за змістом частини першої статті 26 Закону №1058-IV особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31.12.2017. Починаючи з 01.01.2018 право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року - не менше 30 років.

Частиною першою статті 24 Закону №1058-IV визначено, що страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Відповідно до частини другої статті 24 Закону №1058-IV страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом (частина четверта статті 24 Закону №1058-IV).

Відповідно до частини першої статті 44 Закону №1058-IV призначення (перерахунок) пенсії здійснюється за зверненням особи або автоматично (без звернення особи) у випадках, передбачених цим Законом.

Звернення за призначенням (перерахунком) пенсії здійснюється шляхом подання заяви та інших документів, необхідних для призначення (перерахунку) пенсії, до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженої особи застрахованою особою особисто або через законного представника недієздатної особи, особи, дієздатність якої обмежена, малолітньої або неповнолітньої особи.

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії визначається правлінням Пенсійного фонду за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення.

Згідно з частиною п`ятою статті 45 цього Закону документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.

Цей строк може бути продовжено за рішенням керівника територіального органу Пенсійного фонду України на строк проведення додаткової перевірки достовірності відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умов їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством, для визначення права на пенсію, але не більше ніж на 15 днів.

Порядок надання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій, затверджений постановою Правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року №22-1 (далі - Порядок).

Пунктом 2.1 Порядку визначений перелік документів, які подаються для призначення пенсії за віком, серед яких за бажанням пенсіонера ним може подаватись довідка про заробітну плату (дохід) до 30 червня 2000 року (додаток 1) із зазначенням у ній назв первинних документів, на підставі яких її видано, їх місцезнаходження та адреси, за якою можливо провести перевірку відповідності змісту довідки первинним документам роботи.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 45 Закону України «Про пенсійне забезпечення» пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку: пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Закон України «Про пенсійне забезпечення» відповідно до Конституції України гарантує всім непрацездатним громадянам України право на матеріальне забезпечення за рахунок суспільних фондів споживання шляхом надання трудових і соціальних пенсій.

Закон спрямований на те, щоб повніше враховувалася суспільно корисна праця як джерело зростання добробуту народу і кожної людини, встановлює єдність умов і норм пенсійного забезпечення робітників, членів колгоспів та інших категорій трудящих.

Закон гарантує соціальну захищеність пенсіонерів шляхом встановлення пенсій на рівні, орієнтованому на прожитковий мінімум, а також регулярного перегляду їх розмірів у зв`язку із збільшенням розміру мінімального споживчого бюджету і підвищенням ефективності економіки республіки.

Стаття 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 № 1788-XII встановлює, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно з пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 (далі - Порядок № 637), основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів - трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Згідно з пунктом 3 Порядку №637 за відсутності трудової книжки, а також у випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження стажу роботи приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, а також виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Відповідно до пунктів 17, 18 Порядку №637 за відсутності документів про наявний стаж роботи та неможливості їх одержання у зв`язку із стихійним лихом, аваріями, катастрофами або іншими надзвичайними ситуаціями стаж роботи, який дає право на пенсію, встановлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі.

За відсутності документів про наявний стаж роботи і неможливості одержання їх внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації або відсутності архівних даних з інших причин, ніж ті, що зазначені в пункті 17 цього Порядку, стаж роботи установлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі і мали документи про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника.

У такому ж порядку підтверджується стаж роботи за відсутності документів у разі, коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються (розміщувалися) на тимчасово окупованій російською федерацією території України, в районі проведення антитерористичної операції або здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації, а також на територіях територіальних громад, що розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають/перебували в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), а також у разі, коли майно (документи) підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (незалежно від місця їх реєстрації на території України) розташоване на території України та/або пошкоджене чи знищене внаслідок воєнних (бойових) дій, терористичних актів, диверсій, спричинених військовою агресією російської федерації проти України, за умови документального підтвердження пошкодження чи знищення майна (документів).

Отже, за відсутності трудової книжки наявний стаж роботи може підтверджуватись іншими документами, які містять відомості про періоди роботи. При цьому при відсутності інших документів стаж роботи може бути установлено на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі і мали документи про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу.

Судом встановлено, що позивач є внутрішньо переміщеною особою, що підтверджується відповідною довідкою від 20.10.2014 №2615-74 (а.с.11, 68).

На момент проведення Антитерористичної операції (АТО) на території регіону позивачка проживала у м. Зугрес, Донецької області, про що свідчать копія її паспорта серії НОМЕР_4 (а.с.9), та працювала в ТОВ «ДТЕК-СХІДЕНЕРГО» Зуєвська ТЕС на посаді охоронника відділу охорони з 03.09.2013 по 30.09.2014, що підтверджує відповідь на звернення від 14.04.2021 № 717/04, надана Товариством з обмеженою відповідальністю «Охоронний холдінг» (а.с.14).

З матеріалів справи слідує, що при розгляді заяви ОСОБА_1 про призначення пенсії за вислугу років відповідач зарахував відповідно до Форми РС до страхового стажу заявника період навчання в Бурштинському професійному торгово-кулінарному училищі з 01.09.1980 по 25.05.1982, а також період трудової діяльності за даними Реєстру застрахованих осіб з 01.01.1988 по 31.12.2022, що підтверджується розрахунком стажу (а.с.38).

Загальний страховий стаж позивачки, розрахований відповідачем, становить 21 рік 5 місяців 17 днів.

Разом з тим, до заяви про призначення пенсії за вислугу років позивачка долучала копію трудової книжки НОМЕР_2 від 31.05.1982 та зазначила, що вимушено виїжджала з окупованої території в 2014 році та не мала змоги отримати оригінал трудової книжки з останнього місця роботи. ОСОБА_1 звернулась із заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Охоронний холдінг» про повернення їй оригіналу трудової книжки. 14.04.2021 отримала відповідь на звернення № 717/04 в якому зазначається, що відповідно до обліку підприємства, ОСОБА_1 була прийнята на роботу на посаду охоронника відділу охорони ТОВ «ДТЕК-СХІДЕНЕРГО» Зуєвська ТЕС з 03.09.2013 року (наказ про прийом - № 346 о/с від 03.09.2013) та звільнена з цієї посади згідно ст.36 п.1 Кодексу законів про працю України з 30.09.2014 (наказ про звільнення - № 433 о/с від 30.09.2014). В даній відповіді зазначається, що під час переїзду підприємства із м. Донецька у серпні 2014 року, пов`язаного з тим, що на території регіону на той момент проводилась Антитерористична операція (ATO), підприємство не змогло вивести частину документації, серед якої трудові книжки частини робітників підприємства, а також журнали обліку трудових книжок. На даний момент ці документи знаходяться поза зоною досяжності підприємства і вважаються втраченими.

Також в матеріалах справи наявні такі довідки:

- копія відповіді на звернення від 14.04.2021 № 717/04, надана Товариством з обмеженою відповідальністю «Охоронний Холдінг», якою підтверджується період роботи ОСОБА_1 в ТОВ «ДТЕК-СХІДЕНЕРГО» Зуєвська ТЕС на посаді охоронника відділу охорони з 03.09.2013 по 30.09.2014, де зазначено, що під час переїзду із м. Донецька у серпні 2014 року, пов`язаного з тим, що на території регіону на той момент проводилася Антитерористична операція, не змогли вивести частину документації, серед якої трудові книжки частини робітників підприємства, на даний момент документи знаходяться поза зоною досяжності підприємства і вважаються втраченими (а.с.14);

- копія справки від 04.09.2002, видана помічником директора по кадрах Зуєвської ТЕС-2, в якій зазначено, що ОСОБА_1 працювала з вересня 1997 року по жовтень 1997 року на посаді бармена V розряду МЧП «Астрем»; з січня 1998 року по жовтень 1998 року присвоєно статус безробітної; з листопада 1998 року по квітень 2000 року працювала пекарем торгово-виробничого відділу Зуєвської ТЕС-2 (а.с.15);

- заява від 04.03.2023 №4-61, засвідчена державним нотаріусом Першої Івано-Франківської державної нотаріальної контори, про пояснення ОСОБА_2 , щодо спільної роботи з ОСОБА_1 на ТЕС Зугрес-2 в ОРС УС Зугрес-2 в Донецькій області, де працювали на посаді повара в столовій, яка обслуговувала робітників ТЕС Зугрес-2 (а.с.31);

- копія трудової книжки ОСОБА_2 від 31.05.1982 №8027955 із записами упродовж часу стосовно яких ОСОБА_2 підвереджує роботу ОСОБА_1 (а.с.20-30);

Проте пенсійний орган не зарахував до страхового стажу періоди трудової діяльності ОСОБА_1 згідно з трудовою книжкою НОМЕР_2 від 31.05.1982, так як долучено скановану копію зазначеного документу.

З такими діями ГУ ПФУ в Житомирській області суд не погоджується з таких підстав.

Так, з наданої позивачкою копії трудової книжки НОМЕР_2 від 31.05.1982 на ім`я ОСОБА_1 , слідує таке:

запис №1 про навчання позивачки в Бурштинському професійному торгово-кулінарному училищі з 01.09.1980 по 25.05.1982 внесений на підставі свідоцтва №2307 від 26.05.1982, який долучений до заяви про призначення пенсії (а.с.12);

запис №2 про період роботи з 30 травня 1982 року по 04 жовтня 1986 року прийнята поваром в столовій на ТЕС «Зугрес-2» в ОРС УС Зугрес -2 в Донецькій області;

запис №17 про період роботи 05.01.1996 по 24.10.1997 на посаді бармена V розряду МЧП «Астрем»;

запис №19 про період роботи з 25.01.1998 по 25.10.1998 присвоєно статус безробітної та припинено виплати допомоги по безробіттю;

запис №21 про період роботи з 16.11.1998 по 30.04.2000 на посаді пекаря торгово-виробничого відділу Зуєвської ТЕС-2.

Відомості щодо періодів навчання, занесені до зазначеної трудової книжки, повністю збігаються з відомостями первинних документів (диплома).

Разом з тим, на підтвердження запису №2 є нотаріально посвідчені пояснення ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідно до яких ОСОБА_2 заявляє, що з ОСОБА_1 навчалась в Бурштинському ПТКУ. Після навчання були направлені на ТЕС Зугрес-2 в ОРС УС Зугрес-2 в Донецькій області. Працювали поварами в столовій. Дана інформація підтверджується оригіналом трудової книжки ОСОБА_2 , тобто запис №2 свідчить про роботу позивачки про період роботи з 30 травня 1982 року по 04 жовтня 1986 року прийнята поваром в столовій на ТЕС «Зугрес-2» в ОРС УС Зугрес -2 в Донецькій області, а записи №21 про період роботи з 16.11.1998 по 30.04.2000 на посаді пекаря торгово-виробничого відділу Зуєвської ТЕС-2.

Проаналізувавши дані Реєстру застрахованих осіб (довідка форми ОК-5), який ведеться з 1998 року, слід дійти висновку про те, що інформація, що міститься в копії трудової книжки серії НОМЕР_2 від 31.05.1982 про роботу позивачки на посаді пекаря торгово-виробничого відділу Зуєвської ТЕС-2 за 1998-2001 роки, повністю співпадає з даними Реєстру.

Зазначена обставина підтверджує факт приналежності зазначеної книжки позивачки та дійсність інформації, що занесена до неї.

Отже, позивачка опинилася в ситуації, що, відповідно, позбавляє її можливості забезпечити належний захист своїх прав.

Суд зазначає, що хоча копія трудової книжки не є тим документом, на підставі якого пенсійний орган встановлює страховий стаж заявника, однак за існуючих обставин враховує, що в результаті Антитерористичної операції (ATO) на території регіону оригінал трудової книжки втрачено, так як трудова книжка, за поясненнями позивача, залишилася за останнім місцем роботи на тимчасово окупованій території.

Таким чином, позивачка втратила трудову книжку серії НОМЕР_2 від 31.05.1982 за обставин, які не залежали від неї, а втрата трудової книжки не може слугувати підставою для позбавлення позивачки права на пенсію за наявності у неї необхідного страхового стажу.

Отже, матеріалами справи підтверджується факт роботи позивачки в періоди, інформація про які внесена до копії трудової книжки серії НОМЕР_2 від 31.05.1982, відтак зазначені періоди підлягають зарахуванню до страхового стажу останньої.

З врахуванням встановлених обставин справи та досліджених письмових доказів періоди роботи позивачки з 31.05.1982 по 31.12.1998 відповідно до записів копії трудової книжки серії НОМЕР_2 підлягають зарахуванню до її страхового стажу.

При цьому з врахуванням вказаних періодів роботи загальний страховий стаж позивачки станом на звернення є достатнім для призначення пенсії за вислугу років відповідно до вимог статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

З урахуванням встановлених обставин справи, наведених норм чинного законодавства України, виходячи із наданих частиною другою статті 245 КАС України повноважень, суд у даній справі дійшов висновку, що належним та ефективним способом захисту прав позивачки є прийняття судом рішення про визнання протиправним та скасування рішення ГУ ПФУ в Житомирській області від 24.02.2023 №82 щодо відмови позивачці у призначенні пенсії, зобов`язання ГУ ПФУ у Івано-Франківській області зарахувати до її страхового стажу роботу періоди з 31.05.1982 по 31.12.1998.

Щодо не зарахування до періоду роботи з 01.10.2022 по 26.01.2023 відповідно до записів трудової книжки НОМЕР_3 , суд зазначає таке.

Відповідно до статті 62 Закону № 1788-XII основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Абзацом першим пункту 2.10. Інструкції № 162 встановлено, що відомості про працівника записуються на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки. Прізвище, ім`я та по батькові (повністю, без скорочення або заміни імені та по батькові ініціалами) і дата народження вказуються на підставі паспорту або свідоцтва про народження.

Зміна записів у трудових книжках про прізвище, ім`я, по батькові і дату народження виконується адміністрацією за останнім місцем роботи на підставі документів (паспорта, свідоцтва про народження, про шлюб, про розірвання шлюбу, про зміну прізвища, ім`я та по батькові тощо) і з посиланням на номер і дату цих документів. Зазначені зміни вносяться на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки. Однією рискою закреслюється, наприклад, колишнє прізвище або ім`я, по батькові, дата народження і записуються нові дані. Посилання на відповідні документи вносяться на внутрішньому боці обкладинки та засвідчуються підписом керівника підприємства чи спеціально уповноваженою ним особою і печаткою підприємства або печаткою відділу кадрів (абзаци перший-третій пункту 2.12. Інструкції № 162).

Аналогічні за змістом положення містить також Інструкція про порядок ведення трудових книжок працівників, затверджена наказом Міністерством праці України, Міністерством юстиції України, Міністерством соціального захисту населення України від 29 липня 1993 року № 58 та зареєстрована в Міністерстві юстиції України 17 серпня 1993 року за № 110.

У відповідності до зазначеної інструкції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин, відповідальність за організацію робіт по веденню, обліку, зберіганню і видачі трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації. Відповідальність за своєчасне та правильне заповнення трудових книжок, за їх облік, зберігання та видачу несе спеціально уповноважена особа, призначена наказом (розпорядженням) керівника підприємства, установи, організації. За порушення встановленого порядку ведення, обліку, зберігання та видачу трудових книжок посадові особи несуть дисциплінарну, а у передбачених законом випадках іншу відповідальність.

Дублікат трудової книжки позивачки серії НОМЕР_3 на прізвище ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , як основний документ про трудову діяльність містить записи, зокрема:

- запис №10 - 08.12.2021 - прийнята на посаду продавця продовольчих товарів (наказ №126к від 07.12.2021);

- запис №11 - 26.01.2023 - звільнена з посади за статтею 38 КЗпП України, за власним бажанням (наказ №237к від 26.01.2023).

Записи трудової книжки позивачки містять всі необхідні відомості про роботу позивачки та зроблені чітко та без виправлень.

З матеріалів справи слідує, що при розгляді заяви ОСОБА_1 про призначення пенсії за вислугу років відповідач зарахував відповідно до Форми РС до страхового стажу заявника період трудової діяльності за даними Реєстру застрахованих осіб з 08.12.2021 по 31.12.2022, що підтверджується розрахунком стажу.

Отже, суд дійшов до висновку, що не зарахування до страхового стажу позивачки періоду роботи з 01.01.2023, що зазначені в трудовій книжці носить формальний характер і не відповідає вимогам пенсійного законодавства, що свідчить про те, що відповідачами не було забезпечено розгляду наданої позивачем заяви про призначення пенсії за віком шляхом всебічного, повного та об`єктивного розгляду всіх поданих документів.

Неврахування відомостей трудової книжки під час розгляду заяви позивачки про призначення пенсії за віком вплинуло на визначення тривалості стажу роботи.

Згідно з ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).

Вказане свідчить про те, що відповідачі діяли недобросовісно та необґрунтовано, не врахували усіх обставин та положень законодавства, що мають значення для призначення пенсії позивачу, і, як наслідок, допустили неналежний розгляд поданої ним заяви і документів.

При цьому позивачка має належним чином оформлену трудову книжку, в якій містяться записи про відповідний трудовий стаж із відомостями, які відповідають вимогам законодавства на підтвердження права на пенсію відповідно до статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Таким чином, судом встановлено, що відповідачами безпідставно відмовлено у призначенні позивачу пенсії за віком.

Оскільки право позивача на призначення пенсії за віком порушено, а предметом розгляду зазначеної справи є саме рішення ГУ ПФУ в Житомирській області про відмову у призначенні пенсії та дії ГУ ПФУ в Івано-Франківській області в призначенні пенсії, то вони підлягають відновленню у спосіб, яким є визнання протиправним рішення ГУ ПФ України в Житомирській області про відмову у призначенні пенсії та зобов`язання ГУ ПФУ в Івано-Франківській області зарахувати спірні періоди до страхового стажу.

Відповідно до ч.1 ст. 58 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", Пенсійний фонд є органом, який здійснює керівництво та управління солідарною системою, провадить збір, акумуляцію та облік страхових внесків, призначає пенсії та підготовляє документи для її виплати, забезпечує своєчасне і в повному обсязі фінансування та виплату пенсій, допомоги на поховання, здійснює контроль за цільовим використанням коштів Пенсійного фонду, вирішує питання, пов`язані з веденням обліку пенсійних активів застрахованих осіб на накопичувальних пенсійних рахунках, здійснює адміністративне управління Накопичувальним фондом та інші функції, передбачені цим Законом і статутом Пенсійного фонду.

Згідно з п.4.7 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.

Саме органи пенсійного фонду визначають правильність та повноту наданих документів для призначення (перерахунку) пенсії.

Суд не може підміняти пенсійний орган, уповноважений на виконання функцій з розрахунку та призначення, перерахунку пенсій громадянам, та на свій розсуд розраховувати пільговий стаж позивача, підміняючи дискреційні функції УПФУ.

Отже, після скасування судом зазначеного вище рішення відповідач зобов`язаний повторно розглянути заяву позивача від 17.02.2023 і прийняти рішення з урахуванням висновків суду.

Суд звертає увагу, що відповідно до абз. 2 ч. 4 ст. 245 Кодексу адміністративного судочинства України, у випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта і владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Враховуючи наведене, для повного захисту прав, свобод та інтересів позивача, про захист яких вона просить, суд вважає за можливе зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком, врахувавши до страхового стажу період роботи з 31.05.1982 по 31.12.1998 відповідно до записів трудової книжки серії НОМЕР_2 та з 01.10.2022 по 26.01.2023 відповідно до записів трудової книжки серії НОМЕР_3 , та прийняти рішення з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Крім того, як зазначалося судом вище, рішенням ГУ ПФ України в Житомирській області №82 від 20.02.2023 відмовлено ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком, оскільки надана копія трудової книжки серії НОМЕР_2 .

Згідно з п. п. 4, 23 ч. 1 Європейської соціальної хартії від 03.05.1996, ратифікованої Законом України "Про ратифікацію Європейської соціальної хартії (переглянутої)" № 137-V від 14.09.2006 усі працівники мають право на справедливу винагороду, яка забезпечить достатній життєвий рівень для них самих та їхніх сімей та кожна особа похилого віку має право на соціальний захист.

Згідно з вимогами статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Згідно положень ст. 75 КАС України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. При цьому в силу положень ст. 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до частини 1 статті 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до ст.19 Конституції України, органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Під час розгляду справи відповідачі доводи позивачки не спростували.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги є доведеними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

У матеріалах даної справи містяться докази понесення позивачкою судових витрат в розмірі 1073,60 грн, що підтверджується квитанцією №195 від 17.03.2023 (а.с.1).

Таким чином, підлягають стягненню з відповідачів на користь позивачки понесені нею судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 1073,60 грн.

На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

позов ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 , АДРЕСА_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (, вул. Січових Стрільців, 15, м. Івано-Франківськ, 76018), Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, (вул. О. Ольжича, 7, м. Житомир, 10003, ) про визнання дій протиправними, визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання до вчинення певних дій - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області №82 від 24.02.2023 про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (, вул. Січових Стрільців, 15, м. Івано-Франківськ, 76018) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 , АДРЕСА_2 ) про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", врахувавши до страхового стажу періоди роботи з 31.05.1982 по 31.12.1998 відповідно до записів трудової книжки серії НОМЕР_2 та з 01.10.2022 по 26.01.2023 відповідно до записів трудової книжки серії НОМЕР_3 та прийняти рішення з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, (вул. О. Ольжича, 7, м. Житомир, 10003, ) на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 , АДРЕСА_2 ) сплачений судовий збір в розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (, вул. Січових Стрільців, 15, м. Івано-Франківськ, 76018) на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 , АДРЕСА_2 ) сплачений судовий збір в розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя /підпис/ Микитюк Р.В.