Справа № 500/3117/22
Суддя: Судова-Хомюк Наталія Михайлівна
Дата ухвалення: 2023-05-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 травня 2023 рокуЛьвівСправа № 500/3117/22 пров. № А/857/1313/23

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді Судової-Хомюк Н.М.,

суддів Онишкевича Т.В., Сеника Р.П.

за участі секретаря судового засідання Демчик Л.Р.

представника позивача: Олексишин З.З., Олексишин С.З.

представника відповідача- Курило Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Тернопільського окружного адміністративного суду від 27 грудня 2022 року про залишення позовної заяви без розгляду у справі № 500/3117/22 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військово-Лікарської комісії при Тернопільському об`єднаному міському територіальному центр комплектування та соціальної підтримки про зобов`язання вчинити певні дії,

суддя в 1-й інстанції Осташ А.В.,

час ухвалення рішення 12 год. 52 хв.

місце ухвалення рішення м. Тернопіль,

дата складання повного тексту рішення не зазначено,-

В С Т А Н О В И В:

До Тернопільського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі апелянт, позивач, ОСОБА_1 ) з позовною заявою до Військово-Лікарської комісії при Тернопільському об`єднаному міському територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки (далі ВЛК, відповідач), в якій просив суд визнати протиправною та скасувати постанову, яка оформлена довідкою від 18.04.2022 №27/2913, видану військово-лікарською комісією Тернопільського об`єднаного міського територіального центру комплектування та соціальної підтримки Тернопільської області щодо придатності до військової служби за мобілізацією ОСОБА_1 .

В обґрунтування позову вказував, що відповідачем протягом 27.02.2022 здійснювалось обстеження та його медичний огляд з метою визначення придатності на військову службу під час загальної мобілізації. За результатами медичного огляду позивача визнано придатним до військової служби, про що видано постанову, яка оформлена довідкою Позаштатної постійно діючої військово-лікарської комісії при Тернопільському районному територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки від 27.02.2022. Оскільки така постанова, у формі довідки є протиправною та порушувала права позивача, звернувся до суду із цим позовом.

Ухвалою Тернопільського окружного адміністративного суду від 27.12.2022 позовну заяву залишено без розгляду на підставі п. 5 ч. 1 ст. 240 Кодексу адміністративного судочинства України (надійшла заява позивача про залишення позову без розгляду).

Надалі позивач не погоджуючись із такою ухвалою суду оскаржив її в апеляційному порядку. Просив ухвалу скасувати.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначив, що з матеріалів справи та й оскарженої ухвали від 27.12.2022 слідує, що клопотання про залишення позову без розгляду обґрунтовано тим, що оскаржувана постанова, оформлена довідкою від 18.04.2022, скасована самим відповідачем 20.09.2022. Інформація про скасування постанови, оформленої довідкою, надана відповідачем у підготовчому засіданні та підтверджена у відповіді ВЛК від 24.11.2022 на адвокатський запит представника позивача.

Однак вказана інформація суперечить відповіді Тернопільського ОМТЦК ата СП від 05.09.2022 №4688 на звернення позивача від 27.08.2022. У даній відповіді стверджено, що постанова ВЛК може бути переглянута регіональною ВЛК. Отже оскаржена постанова скасована відповідачем, хоч такий відповідними повноваженнями не наділений.

Також у апеляційній скарзі зазначає про те, що в судовому засіданні відповідач формально не визнає і заперечує проти позову про скасування постанови ВЛК, але фактично сам її скасовує, не маючи на це відповідних повноважень. Окрім того, відповідач в судовому засіданні заперечував проти проведення комплексної медичної експертизи стану здоров`я позивача, яка б дала можливість достовірно встановити чи постанова ВЛК, оформлена довідкою від 18.04.2022 дійсно відповідає стану здоров`я позивача чи є протиправною.

Апелянт вказав, що ухвалою Тернопільського окружного адміністративного суду від 16.11.2022 позивачу відмовлено в призначенні комплексної експертизи стану здоров`я позивача, чим порушено приписи ст. 44 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме право подання доказів.

З позиції апелянта, дії відповідача є незаконними та спрямованими на приховання раніше вчинених ним протиправних дій, які призвели до оформлення протиправної постанови про придатність до військової служби позивача. Звертає увагу суду апеляційної інстанції на те, що в судовому засіданні позивач підтримав клопотання щодо залишення без розгляду позовної вимоги про скасування постанови ВЛК, яка оформлена довідкою від 18.04.2022, однак не про визнання її протиправною.

Крім того, 09.01.2023 позивачу стало відомо про внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06.01.2023 Тернопільською обласною прокуратурою на виконання ухвали слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду від 30.12.2022 у справі №607/18796/22 внесено відомості про ймовірне вчинення посадовими особами ІНФОРМАЦІЯ_1 кримінального порушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 Кримінального кодексу України (службове підроблення) за №0000006.

У зв`язку з викладеним, апелянт вважає, що відповідачем порушено зобов`язання учасника судового процесу надавати суду повні і достовірні пояснення з питань, які ставляться судом, а також учасника справи в судовому засіданні, відповідно до ст. 44 Кодексу адміністративного судочинства України, що на думку апелянта ввело суд в оману щодо фактичних обставин справи, оскільки відповідачем в судовому засіданні першої інстанції надано недостовірну інформацію, а вказане зумовило неправильність встановлення обставин, які мають значення для справи.

Вважає, що твердження відповідача про те, що постанова ВЛК, оформлена довідкою від 18.04.2022, скасована цією є ВЛК та відсутність спору з цього питання, станом на момент вирішення питання про залишення позовної заяви без розгляду, відсутній предмет спору, ввели в оману представника позивача, що зумовило порушення прав позивача на захист від протиправних дій вчинених щодо нього. А незаконне скасування постанови, яка оформлена довідкою від 18.04.2022 відповідачем, який не мав на це повноважень, не змінює факту протиправності оскарженої постанови та порушує гарантоване конституційне право позивача на захист і охорону здоров`я.

За таких обставин, апелянт вважає ухвалу від 27.12.2022 про залишення позовної заяви без розгляду такою, що не відповідає нормам матеріального та процесуального права, а також фактичним обставинам справи, оскільки така прийнята на підставі клопотання представника позивача, введеного в оману неправдивими показами і поясненнями відповідача.

Відповідач своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався, відповідно до частини 4 статті 304 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Згідно зі ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Частиною 3 ст. 9 КАС України передбачено диспозитивний принцип адміністративного судочинства, відповідно до якого кожна особа, яка звернулась за захистом, розпоряджається своїми вимогами на свій розсуд, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 44 КАС України, учасники справи мають рівні процесуальні права та обов`язки.

Учасники справи мають право: 1) ознайомлюватися з матеріалами справи, робити з них витяги, копії, одержувати копії судових рішень; 2) подавати докази; брати участь у судових засіданнях, якщо інше не визначено законом; брати участь у дослідженні доказів; ставити питання іншим учасникам справи, а також свідкам, експертам, спеціалістам; 3) подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб; 4) ознайомлюватися з протоколом судового засідання, записом фіксування судового засідання технічними засобами, робити з них копії, подавати письмові зауваження з приводу їх неправильності чи неповноти; 5) оскаржувати судові рішення у визначених законом випадках; 6) користуватися іншими визначеними законом процесуальними правами.

За приписами п. 5 ч. 1 ст. 240 КАС України, суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду, якщо надійшла заява позивача про залишення позову без розгляду.

Частиною 2 ст. 240 КАС України передбачено, що заява про залишення позову без розгляду може бути подана лише до початку розгляду справи по суті.

Так, судом апеляційної інстанції проаналізовано звукозапис підготовчого засідання від 27.12.2022 та з`ясовано, що факт скасування довідки повідомлено стороні позивача ще 13.12.2022, у зв`язку з чим для з`ясування додаткових обставин та подання адвокатського запиту представник позивача клопотала про оголошення перерви, яке задоволено судом першої інстанції.

В підготовчому засіданні 27.12.2022 представник позивача повідомила, що звернулася до відповідача із адвокатським запитом, в якому просила чітко повідомити, зокрема про причини скасування чи відміни довідки від 18.04.2022. На відповідний адвокатський запит представник позивача отримала відповідь, однак з позиції представника позивача така відповідь була поверхневою, а тому представник просила суд першої інстанції надати їй можливість задати стороні відповідача запитання з метою уточнення відомостей щодо чинності чи скасування довідки, терміну дії відповідної довідки, наслідків її дії чи відміни тощо, а відтак з`ясування чи актуальним є предмет спору в межах цієї справи чи ні.

Судом першої інстанції таку можливість представнику позивача надано та остання отримала відповіді на запитання, зокрема представник відповідача повідомив про відміну/скасування довідки через направлення позивача на додатковий огляд.

З метою з`ясування отриманих відповідей, представник позивача клопотала оголосити перерву в судовому засіданні на декілька хвилин, очевидно для прийняття рішення щодо завершення підготовчого засідання чи подання клопотання про залишення позовної заяви без розгляду. Таке клопотання також задоволено судом першої інстанції.

Після продовження розгляду справи, після оголошеної перерви, представник позивача клопотала про залишення позовної заяви без розгляду, яке задоволене судом першої інстанції, про що постановлено оскаржувану позивачем ухвалу від 27.12.2022.

Оцінюючи викладене у сукупності, колегія суддів вважає за доцільне зауважити, що за наявності сумнівів, відсутності доказів, неточності в фактичних обставин, сторона позивача не клопотала про додаткові можливості для їх спростування, з`ясування чи встановлення.

Слід також зазначити, що суд апеляційної інстанції не надає жодним чином змісту відповідям, які надані стороною відповідача, оскільки така оцінка може бути надана лише при розгляді справи по суті.

Однак, колегія суддів вважає необґрунтованими доводи позивача щодо введення відповідачем суду першої інстанції в оману стосовно фактичних обставин справи, оскільки такі судом першої інстанції не досліджувалися, тому що таке дослідження можливо на стадії саме судового розгляду справи, а не підготовчого засідання.

Судом встановлено, що клопотання про залишення позовної заяви без розгляду ініційоване саме стороною позивача, а не судом.

Відповідно до приписів ст. 240 КАС України залишення позовної заяви без розгляду за наявності однієї із підстав, визначних статтею є не правом, а обов`язком суду.

Представник позивача відповідно до договору про надання правової допомоги від 30.08.2022 наділена у тому числі правами заявляти клопотання, подавати свої доводи, міркування стосовно питань, які виникають під час судового розгляду; заперечення проти клопотань, доводів і міркувань інших осіб; задавати питання іншим особам, які беруть участь у справі; користуватися іншими правами, передбаченими законом тощо. Вказаним договором передбачено право адвоката вчиняти інші юридично-значимі дії, які визначені чинним законодавством, пов`язані з представництвом та захистом прав та законних інтересів Клієнта за даним договором.

У ордері серії ТР №060098 на надання правової допомоги від 30.08.2022, який виписаний на підставі вказаного вище договору, що міститься у матеріалах адміністративної справи, жодних застережень чи обмежень щодо вчинюваних адвокатом дій відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» не значиться. Вказане свідчить про наявність у представника позивача права звертатися до суду із клопотанням про залишення позовної заяви без розгляду.

Колегія суддів критично оцінює доводи апелянта про введення його представника в оману, у зв`язку з неповідомленням відомостей відповідачем чи ненаданням відповідей у такому об`ємі, як вважав належним позивач, оскільки представник позивача має вищу юридичну освіту, має посвідчення адвоката, тобто є юридично грамотною особою, а тому розуміла наслідки подання відповідного клопотання. Окрім того, представник позивача сама ствердила про необхідність уточнення інформації, яка на її думку була поверхневою у відповіді на адвокатський запит, та не давала без уточнень можливостей вирішити питання про подання клопотання про залишення позовної заяви без розгляду чи завершення підготовчого засідання.

Окрім того, після уточнення необхідної інформації клопотала про оголошення перерви для прийняття рішення щодо подальших дій, після якої подала відповідне клопотання.

Звукозаписом підготовчого засідання підтверджується, що представник позивача сама стверджує, що не бажає створення ситуації, за якої відповідна довідка не скасована чи відмінена, а позов буде залишений без розгляду, що зумовить порушення прав її клієнта, однак у підсумку вказане клопотання подала суду. Більше того, ні позивач ні її представник не зазначали та не просили суд першої інстанції залишити позовні вимоги без розгляду лише в частині вимог щодо скасування постанови ВЛК, яка оформлена довідкою від 18.04.2022, однак не про визнання її протиправною.

Підсумовуючи викладене у сукупності, колегія суддів вважає, що рішення про подання представником позивача клопотання про залишення позовної заяви без розгляду після уточнення інформації у відповідача, обдумування позиції, для чого за її клопотанням оголошено перерву, було добровільним, свідомим та зваженим.

Суд вважає, що покликання позивача стосовно того, що він не заперечував проти залишення позовної заяви без розгляду лише в частині скасування постанови, оформленої довідкою від 18.04.2020, а не визнання постанови протиправною не відповідають дійсності, оскільки спростовуються звукозаписом підготовчого засідання, в якому проти залишення саме позовної заяви без розгляду позивач не заперечував.

Крім того, аргументи стосовно наявності порушень прав позивача щодо подання доказів через відмову в призначенні експертизи не могли та не мали бути досліджені при розгляді клопотання про залишення позовної заяви без розгляду.

Суд апеляційної інстанції зважає на те, що 09.01.2023 позивачу стало відомо про внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06.01.2023 Тернопільською обласною прокуратурою на виконання ухвали слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду від 30.12.2022 у справі №607/18796/22 відомостей про ймовірне вчинення посадовими особами Тернопільського ОМТЦК та СП кримінального порушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 Кримінального кодексу України (службове підроблення) за №0000006. Однак колегія суддів звертає увагу апелянта на те, що надавати оцінку таким обставинам суд може при розгляді справи по суті, а не при перегляді ухвали про залишення позовної заяви без розгляду за заявою/клопотанням позивача.

Колегія суддів вважає за необхідне зауважити, що зміна правової позиції позивача чи фактичних обставин після постановлення ухвали від 27.12.2022 не може бути підставою для її скасування, оскільки ухвала постановлена судом з дотримання вимог КАС України, а відтак є законною та обґрунтованою.

Інших підстав передбачених ст.ст. 320 КАС України для скасування ухвали від 27.12.2022 не встановлено.

Своєю чергою суд апеляційної інстанції звертає особливу увагу позивачу на те, що відповідно до приписів ч. 4 ст. 240 КАС України особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення підстав, з яких позов було залишено без розгляду, має право звернутися до адміністративного суду в загальному порядку.

Колегія суддів також вважає за доцільне зауважити, що у пункті 58 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Серявін та інші проти України» від 10.02.2010 Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

Згідно з п. 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Статтею 316 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на наведене, суд першої інстанції правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, а тому підстав для скасування ухвали суду першої інстанції колегія суддів не знаходить і вважає, що апеляційну скаргу на неї слід залишити без задоволення.

Відповідно до ст.139 КАС України судовий збір розподілу не підлягає.

Керуючись ч. 3 ст. 243, ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Тернопільського окружного адміністративного суду від 27 грудня 2022 року про залишення позовної заяви без розгляду у справі № 500/3117/22 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя Н. М. Судова-Хомюк
судді Т. В. Онишкевич
Р. П. Сеник
Повне судове рішення складено 04 травня 2023 року