Справа № 420/18154/22
Суддя: Крусян А.В.
Дата ухвалення: 2023-05-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 травня 2023 р.м.ОдесаСправа № 420/18154/22

Суддя першої інстанції: Бутенко А.В.

Час та місце ухвалення судового рішення «--:--», м. Одеса

Повний текст судового рішення складений 01.02.2023р.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Крусяна А.В.,

суддів Єщенка О.В., Яковлєва О.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 01 лютого 2023 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання противоправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

13.12.2022р. ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправною відмову у виплаті йому заборгованості по пенсії померлого батька за період з 01.12.2019р. по 31.07.2022р. в сумі 141631,01грн., яка виникла на підставі рішення Одеського окружного адміністративного суду від 02.06.2022р. у справі №420/5089/22; зобов`язання здійснити йому виплату заборгованості по пенсії померлого батька за період з 01.12.2019р. по 31.07.2022р. в сумі 141631,01грн., яка виникла на підставі рішення Одеського окружного адміністративного суду від 02.06.2022р. у справі №420/5089/22.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач звернувся до відповідача із заявою про виплату йому заборгованості по пенсії померлого батька у розмірі 141631,01грн., яка виникла на підставі рішення Одеського окружного адміністративного суду від 02.06.2022р. у справі №420/5089/22. Однак йому повідомлено про відсутність правових підстав для виплати зазначеної заборгованості, що на думку позивача, суперечить положенням ч.1 ст.61 Закону України №2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 01.02.2023р. позов задоволено, оскільки право членів сім`ї на одержання суми пенсії, яка підлягала виплаті пенсіонеру і залишилася неодержаною у зв`язку з його смертю передбачене ст.61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Не погоджуючись з ухваленим у справі судовим рішенням, посилаючись на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин справи та порушення норм матеріального, процесуального права, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове про відмову у задоволенні позовних вимог.

Апелянт посилається на те, що ОСОБА_1 не є стороною у справі №420/5089/22, а право на пенсію відповідно до ст.1219 Цивільного кодексу України не входить до складу спадщини.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню.

Судом першої інстанції встановлено, що рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 02.06.2022р. у справі №420/5089/22 (набрало законної сили 05.07.2022р.) визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо відмови ОСОБА_2 в проведенні перерахунку та виплати пенсії з 01.12.2019р. на підставі довідки Державної установи «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Одеській області» від 25.08.2021р. № 33/36-3401, виданої станом на листопад 2019р. у відповідності до вимог ст. ст. 43 і 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та положень Постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015р. № 988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції»; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області провести з 01.12.2019р. перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_2 на підставі довідки Державної установи «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Одеській області» від 25.08.2021р. № 33/36-3401, виданої станом на листопад 2019р. у відповідності до вимог ст.ст. 43 і 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та положень Постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015р. № 988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції». /а.с.10-12/

Згідно розрахунку від 18.07.2022р. на доплату (виплату, утримання) пенсії за пенсійною справою № за дорученням № Д /6 (пенсіонер: ОСОБА_2 ), здійсненого на виконання вищезазначеного судового рішення, сума доплати за період з грудня 2019р. по липень 2022р. складає 141631,01грн. /а.с.15/

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер, про що Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) 25.08.2022р. складено актовий запис №8331. /а.с.14/

Відповідно до свідоцтва про народження від 20.08.2003р. НОМЕР_1 ОСОБА_1 є сином ОСОБА_2 /а.с.8/

05.10.2022р. ОСОБА_1 , звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області із заявою про виплату йому нарахованої доплати пенсії батька ОСОБА_2 за період 01.12.2019р. по 31.07.2022р. в сумі 141631,01грн., яка виникла на підставі рішення Одеського окружного адміністративного суду від 02.06.2022р. у справі №420/5089/22. /а.с.9/

Листом Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 26.10.2022р. №17710-15225/М-02/8-1500/22 повідомлено ОСОБА_1 про відсутність правових підстав виплати йому недоотриманої доплати пенсії ОСОБА_2 /а.с.16/

15.11.2022р. ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про заміну сторони у виконавчому провадження у справі №420/5089/22.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 28.11.2022р. у справі №420/5089/22 відмовлено в задоволені заяви ОСОБА_1 про заміну сторони у виконавчому провадженні по справі за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду в Одеській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії. /а.с.12/

Не погоджуючись із діями пенсійного органу щодо відмови у виплаті недоотриманої доплати пенсії померлого батька за період з 01.12.2019р. по 31.07.2022р. в сумі 141631,01 грн., позивач звернувся до суду з даним позовом.

Перевіривши матеріали справи, судова колегія дійшла до наступних висновків.

Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували, зокрема, на військовій службі, визначає Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (надалі Закон України №2262-ХІІ). Цим Законом держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв`язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист.

Частинами першою - третьою ст.61 Закону України №2262-ХІІ встановлено, що суми пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом та членів їх сімей і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини і виплачуються тим членам його сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Проте батьки і дружина (чоловік), а також члени сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, мають право на одержання цих сум і в тому разі, якщо вони не належать до осіб, які забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника.

При зверненні кількох членів сім`ї належна їм сума пенсії ділиться між ними порівну.

Зазначені суми виплачуються, якщо звернення за ними надійшло не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера.

Зміст ч.1 ст.61 Закону України №2262-XII також узгоджується зі змістом ст.1227 Цивільного кодексу України, якою визначено, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Отже, Закон України №2262-XII визначає спеціальний правовий режим грошових коштів у вигляді, зокрема, пенсії яка належала спадкодавцеві, але не була ним одержана за життя. Такий підхід до врегулювання цих правовідносин має соціальне спрямування через закріплення спеціального порядку переходу права на отримання зазначених сум до певних осіб, для яких спільно з отримувачем цих сум, які є доходом сім`ї.

Тобто, у разі переходу до членів сім`ї спадкодавця належних останньому соціальних виплат, відповідні відносини не є спадковими, у зв`язку з чим не застосовуються норми спадкового права. У цьому випадку право вимоги у зазначених осіб виникає не внаслідок спадкового правонаступництва, а через інший юридичний склад. Фактично законом встановлено переважне право членів сім`ї померлого перед спадкоємцями останнього на отримання соціальних виплат, що належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя.

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» затверджено постановою правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007р. №3-1 (надалі - Порядок № 3-1), абзацом 3 п.4 якого встановлено, що заява про виплату недоодержаної пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера подається членом його сім`ї до органів, що призначають пенсію, за місцем перебування на обліку померлого пенсіонера.

Згідно з абз.2 ч.2, ч.4 ст.3 Сімейного кодексу України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Дитина належить до сім`ї своїх батьків і тоді, коли спільно з ними не проживає.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач є сином ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження від 20.08.2003р. НОМЕР_1 ./а.с.8/

Крім того, позивач проживав разом із батьком ОСОБА_2 , на момент його смерті, що підтверджується їх паспортами. /а.с.5,7/

Відповідно, є обґрунтованим висновок суду першої інстанції про те, що ОСОБА_1 , як член сім`ї (син) ОСОБА_2 , який проживав разом із пенсіонером на день його смерті, відповідно до ч.1 ст.61 Закону України №2262-ХІІ має право на отримання недоотриманої суми доплати пенсії ОСОБА_2 у розмірі 141631,01 грн.

При цьому, оскільки ОСОБА_1 звернувся до органу Пенсійного фонду України із заявою про виплату недоотриманої доплати пенсії ОСОБА_2 у розмірі 141631,01 грн., протягом шести місяців після смерті пенсіонера, тобто в межах строку, встановленого ч.3 ст.61 Закону України №2262-ХІІ, у відповідача відсутні підстави для відмови позивачу у виплаті суми пенсії, що підлягала виплаті пенсіонерові ОСОБА_2 і залишилася недоодержаною у зв`язку з його смертю.

Посилання апелянта не те, що позивач не був стороною у справі №420/5089/22, а тому у відповідача відсутні підстави для виплати саме позивачу перерахованої ОСОБА_2 пенсії на виконання судового рішення у справі №420/5089/22, є цілком безпідставними, зважаючи на імперативні приписи ст.61 Закону України №2262-ХІІ стосовно права члена сім`ї пенсіонера, який проживав разом з таким пенсіонером, на отримання нарахованих, але не одержаних у зв`язку зі смертю пенсіонера сум пенсії.

Такий аргумент відповідача, як доцільність першочергово змінити первісного позивача у справі №420/5089/22 з ОСОБА_2 на ОСОБА_1 з подальшим виконанням судових рішень в порядку, визначеному Законом України «Про виконавче провадження», також є безпідставним з огляду на те, що спірні правовідносини виникли після виконання судового рішення у справі №420/5089/22, та регулюються саме приписами ст.61 Закону України №2262-ХІІ.

Відповідно до пункту 1 Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.07.2014р. №280 (надалі - Положення №280), Пенсійний фонд України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, що реалізує державну політику з питань пенсійного забезпечення та ведення обліку осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню.

Згідно п.7 Положення №280 Пенсійний фонд України здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні управління.

Згідно пп.5 п.4 Положення про Головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 22.12.2014р. №28-2 (надалі - Положення №28-2), Головне управління Фонду відповідно до покладених на нього завдань здійснює призначення (перерахунок) та виплату пенсій військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу та іншим особам (крім військовослужбовців строкової служби та членів їх сімей), які мають право на пенсію згідно із Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Фінансування виплати пенсій здійснювалось і у період до 01.04.2021р. також Пенсійним Фондом України, але через територіальні органи, а виплати здійснювались через рахунки пенсіонерів у банках або через поштові відділення.

Отже, обов`язок щодо виплати пенсії покладається на пенсійний орган, в якому пенсіонер перебуває на обліку, яким в даному випадку є Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області, до якого позивач звертає свої позовні вимоги.

Оскільки суд першої інстанції при вирішенні справи вірно застосував норми матеріального закону, рішення суду першої інстанції в порядку ст.316 КАС України підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст.311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 01 лютого 2023 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня отримання судового рішення.

Головуючий суддя Крусян А.В.
Судді Єщенко О.В. Яковлєв О.В.