Справа № 260/3549/22
Суддя: Іщук Лариса Петрівна
Дата ухвалення: 2023-05-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 травня 2023 рокуЛьвівСправа № 260/3549/22 пров. № А/857/1972/23

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

судді-доповідача Іщук Л. П.,

суддів Обрізка І. М., Шинкар Т.І.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління Служби безпеки України в Закарпатській області на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 23 листопада 2022 року (головуючий суддя Гаврилко С.Є., м. Ужгород) у справі №260/3549/22 за позовом ОСОБА_1 до Управління Служби безпеки України в Закарпатській області про визнання дій протиправними і зобов`язання вчинити дії,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся в суд із адміністративним позовом до Управління Служби безпеки України в Закарпатській області, в якому просив визнати протиправними дії Управління Служби безпеки України в Закарпатській області щодо відмови ОСОБА_1 у підготовці і наданні до Головного управління Пенсійного фонду України у Закарпатській області оновленої довідки про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2021 для перерахунку його пенсії; зобов`язати Управління Служби безпеки України в Закарпатській області підготувати та надати до Головного управління Пенсійного фонду України у Закарпатській області довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 01.01.2021 відповідно до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 №2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" з врахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" щодо визначення посадового окладу і окладу за військовим званням шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, на відповідний тарифний коефіцієнт, та з обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії, для здійснення обчислення та перерахунку пенсії з 01.02.2021.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що у зв`язку з втратою чинності пунктом 6 постанови Кабінету Міністрів України "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" від 21 лютого 2018 року № 103 виникли підстави для перерахунку пенсій, призначених у порядку Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", оскільки грошове забезпечення діючого військовослужбовця повинно обчислюватись із застосуванням показника прожиткового мінімуму для працездатної особи станом на 01 січня кожного нового календарного року, а тому відповідач зобов`язаний видати оновлену довідку про розмір грошового забезпечення для здійснення обчислення та перерахунку пенсії з 01.02.2021.

Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 23 листопада 2022 року позов задоволено частково. Визнано протиправними дії Управління Служби безпеки України в Закарпатській області щодо відмови ОСОБА_1 в особі представника Драгомирової О.М. у розгляді заяви від 20 травня 2022 року щодо підготовки і надання до Головного управління Пенсійного фонду України у Закарпатській області оновленої довідки про розмір грошового забезпечення станом на 01 січня 2021 року для перерахунку його пенсії. Зобов`язано Управління Служби безпеки України в Закарпатській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 в особі представника Драгомирової О.М. від 20 травня 2022 року із врахуванням висновків суду.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, відповідач оскаржив його в апеляційному порядку, вважає, що судом першої інстанції порушені норми матеріального права, а також не досліджено обставини, що мають значення для справи.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що відповідачем не вчинено жодних дії щодо відмови ОСОБА_1 у підготовці і наданні до пенсійного органу оновленої довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії. За результатами розгляду звернення позивача та його представника, таке було повернуто, оскільки додані до заяви копії документів (копії свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю та ордеру) не підтверджували належним чином наявність повноважень адвоката на подання звернень від імені позивача. Вважає, що дії Управління як суб`єкта владних повноважень є законними, у зв`язку з чим просить скасувати рішення суду першої інстанції.

Позивач своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався, відповідно до частини 4 статті 304 Кодексу адміністративного судочинства України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 25 квітня 2023 року витребувано в Управління Служби безпеки України в Закарпатській області належним чином завірену копію звернення адвоката Драгомирової О.М. від 20 травня 2022 року та доданих до нього матеріалів, а саме, свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю та ордеру адвоката.

На виконання ухвали суду докази відповідачем надано.

Оскільки апеляційну скаргу подано на рішення суду першої інстанції, яке ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні), апеляційний суд відповідно до вимог пункту 3 частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України розглядає справу в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до висновку про відмову в задоволенні апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 20 травня 2022 року адвокат Драгомирова О.М. звернулася до Управління Служби безпеки України в Закарпатській області в інтересах ОСОБА_1 із заявою, в якій просила скласти та направити до пенсійного органу нову довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 29 січня 2020 року та на 01 січня 2021 року із визначенням посадового окладу і окладу за військовим званням шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, на відповідний тарифний коефіцієнт, та з обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії, для здійснення перерахунку пенсії. До вказаної заяви представником було додано копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльність та ордер адвоката.

Листом Управління Служби безпеки України в Закарпатській області № 58/21/Д- 60/1460/25 від 16 червня 2022 року повідомило, що ОСОБА_1 на адресу Управління із заявою про підготовку та надання запитуваної довідки не звертався, а додані до заяви копії документів не підтверджують наявність у представника повноважень на подання звернень від імені ОСОБА_1

19 липня 2022 року ОСОБА_1 повторно звернувся до відповідача із заявою про складання та направлення до пенсійного органу нових довідок про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 29 січня 2020 року та на 01 січня 2021 року, із визначенням посадового окладу і окладу за військовим званням шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, на відповідний тарифний коефіцієнт, та з обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії, для здійснення перерахунку пенсії.

Листом Управління Служби безпеки України в Закарпатській області № 58/21/П-105/1876/25 від 04 серпня 2022 року повернено без розгляду заяву ОСОБА_1 , оскільки така не відповідає вимогам до звернення, які передбачені статтею 5 Закону України "Про звернення громадян". Зокрема, не зазначено місце проживання громадянина (заявника), тобто ОСОБА_1 .

Не погоджуючись з відмовою відповідача у видачі довідки, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції виходив з того, що заява позивача про видачу довідок не розглянута по суті і не винесено відповідне рішення. Оскільки при зверненні до відповідача із заявою від 20 травня 2022 року, повноваження Драгомирової О.М., як представника ОСОБА_1 , були підтверджені належним чином, зокрема, ордером адвоката, то суд вважав, що з метою відновлення порушеного права позивача на розгляд заяви про видачу довідок, слід зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву позивача в особі представника Драгомирової О.М. із врахуванням висновків суду.

Перевіривши за наявними у справі матеріалами доводи, викладені у апеляційній скарзі, правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права і правової оцінки обставин у справі у межах, визначених статтею 308 КАС України, колегія суддів зазначає наступне.

Враховуючи вимоги частини 2 статті 19 Конституції України та частини 2 статті 2 КАС України, законодавцем визначено критерії для оцінювання рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які одночасно є принципами адміністративної процедури, що вироблені у практиці європейських країн.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про звернення громадян» громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, медіа, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

Під зверненнями громадян слід розуміти викладені в письмовій або усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги (ч. 1 ст. 3 зазначеного Закону).

За приписами статті 5 Закону України «Про звернення громадян» звернення може бути усним чи письмовим.

Письмове звернення надсилається поштою або передається громадянином до відповідного органу, установи особисто чи через уповноважену ним особу, повноваження якої оформлені відповідно до законодавства. Письмове звернення також може бути надіслане з використанням мережі Інтернет, засобів електронного зв`язку (електронне звернення).

Згідно ст. 18 Закону України «Про звернення громадян» громадянин, який звернувся із заявою чи скаргою до органів державної влади, місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, медіа, посадових осіб, має право користуватися послугами адвоката або представника трудового колективу, організації, яка здійснює правозахисну функцію, оформивши це уповноваження у встановленому законом порядку.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст 20 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" (далі - Закон України № 5076-VI) адвокат під час здійснення адвокатської діяльності має право вчиняти будь-які дії, не заборонені законом, правилами адвокатської етики та договором про надання правової допомоги, необхідні для належного виконання договору про надання правової допомоги, зокрема: представляти і захищати права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб у суді, органах державної влади та органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах, організаціях незалежно від форми власності, громадських об`єднаннях, перед громадянами, посадовими і службовими особами, до повноважень яких належить вирішення відповідних питань в Україні та за її межами.

Положеннями статті 26 Закону України № 5076-VI передбачено, що адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Ордер - письмовий документ, що у випадках, встановлених цим Законом та іншими законами України, посвідчує повноваження адвоката на надання правової допомоги. Ордер видається адвокатом, адвокатським бюро або адвокатським об`єднанням та повинен містити підпис адвоката. Рада адвокатів України затверджує типову форму ордера.

Адвокат зобов`язаний діяти в межах повноважень, наданих йому клієнтом, у тому числі з урахуванням обмежень щодо вчинення окремих процесуальних дій.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що повноваження адвоката як представника можуть підтверджуватися договором про надання правової допомоги, довіреністю, ордером або дорученням органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Положення про ордер на надання правничої (правової) допомоги ( далі - Положення про ордер ) затверджене рішенням Ради адвокатів України від 12 квітня 2019 року № 41.

Пунктами 2-4 Положення про ордер встановлено, що ордер на надання правової допомоги - письмовий документ, що посвідчує повноваження адвоката на надання правової допомоги у випадках і порядку, встановлених Законом України від 05 липня 2012 року № 5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» та іншими законами України. В Україні встановлюється єдина, обов`язкова для всіх адвокатів, типова форма ордера, яку затверджує Рада адвокатів України. Ордер видається адвокатом, адвокатським бюро, адвокатським об`єднанням та повинен містити обов`язкові реквізити, передбачені цим Положенням.

Пунктом 5 Положення про ордер визначено, що ордер, встановленої форми, є обов`язковим для прийняття усіма органами, установами, організаціями на підтвердження правомочності адвоката на вчинення дій, передбачених статтею 20 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

Відповідно до пункту 12 Положення про ордер, ордер містить наступні реквізити: 12.1. Серію, порядковий номер ордера; 12.2. Прізвище, ім`я, по батькові або найменування особи, якій надається правова допомога; 12.3. Посилання на договір про надання правової допомоги/доручення органу (установи), уповноважених законом на надання безоплатної правової допомоги, номер (у випадку наявності) та дату цього документа; 12.4. Назву органу, у якому надається правова допомога адвокатом із зазначенням, у випадку необхідності, виду адвокатської діяльності відповідно до статті 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність». Під назвою органу розуміється як безпосередньо назва конкретного органу так і назва групи органів визначених пунктом 2 частини 1 статті 20 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (наприклад, судові органи, органи державної влади, органи місцевого самоврядування, органи досудового слідства, правоохоронні органи тощо).

Як встановлено з матеріалів справи і визнається сторонами, до заяви від 20 травня 2022 року від імені ОСОБА_1 представником Драгомировою О.М. на підтвердження її повноважень діяти від імені ОСОБА_1 було додано копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю та ордер адвоката.

З наданої відповідачем на вимогу суду копії ордеру адвоката Драгомирової О.М. від 20.05.22 вбачається, що він посвідчує повноваження адвоката Драгомирової О.М. на надання правової допомоги ОСОБА_1 в Управлінні СБУ в Закарпатській області.

Крім того, даний ордер містить всі необхідні реквізити, оформлений належним чином, згідно Положення про ордер на надання правничої (правової) допомоги.

Таким чином, суд апеляційної інстанції зазначає, що доданий до заяви від 20.05.22 ордер підтверджує, що адвокат Драгомирова О.М. має право представляти інтереси позивача і надавати правову допомогу в Управлінні Служби безпеки України в Закарпатській області на підставі договору про надання правової допомоги №б/н від 18.01.2020.

Як встановлено вище, листом № 58/21/Д- 60/1460/25 від 16 червня 2022 року відповідач повідомив, що ОСОБА_1 на адресу Управління із заявою про підготовку на надання запитуваної довідки не звертався, а додані до заяви копії документів не підтверджують наявність у представника повноважень на подання звернень від імені ОСОБА_1 .

Враховуючи наведене, суд першої інстанції, на переконання колегії суддів апеляційного суду, дійшов вірного висновку, що при зверненні до відповідача із заявою від 20 травня 2022 року, повноваження ОСОБА_2 , як особи, яка має право представляти інтереси і надавати правову допомогу ОСОБА_1 , були підтверджені належним чином, а відтак відповідачем було протиправно повернуто зазначену заяву в порядку статті 5 Закону України "Про звернення громадян".

При цьому, суд першої інстанції вірно встановив, що у вказаному листі відповідачем не було зазначено, які саме документи не відповідають положенням Закону України "Про звернення громадян", та які слід надати ОСОБА_2 для підтвердження своїх повноважень як представника ОСОБА_1 в Управлінні СБУ в Закарпатській області.

Також колегія суддів вважає, що судом першої інстанції було вірно обрано спосіб відновлення порушеного права позивача шляхом зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву позивача в особі представника Драгомирової О.М. від 20 травня 2022 року із врахуванням висновків суду, оскільки заява ОСОБА_1 не була розглянута по суті і відповідне рішення Управлінням СБУ в Закарпатській області не прийняте.

При обґрунтуванні постанови і спростуванні доводів апелянта колегія суддів враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. При цьому, зазначений Висновок, крім іншого, акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Також враховується позиція Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформована, зокрема, у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; пункт 58), згідно якої принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «РуїсТоріха проти Іспанії» (RuizTorija v. Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

Відповідно до ч. 2 ст. 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, а ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачає, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

За наведених обставин, апеляційний суд вважає, що доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального або порушення норм процесуального права, що відповідно до статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду - без змін.

Підстави для нового розподілу судових витрат відповідно до ст.139 КАС України відсутні.

Керуючись статтями 311, 315, 316, 321, 322, 328Кодексу адміністративного судочинства України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Управління Служби безпеки України в Закарпатській області залишити без задоволення, а рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 23 листопада 2022 року у справі №260/3549/22 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена в касаційному порядку, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя Л. П. Іщук
судді І. М. Обрізко
Т. І. Шинкар