Справа № 740/1948/23
Суддя: Карпусь І. М.
Дата ухвалення: 2023-05-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 740/1948/23
Провадження № 2-а/740/25/23
УХВАЛА

про залишення позову без розгляду

04 травня 2023 року м. Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

головуючого - судді Карпуся І.М.,

із секретарем судового засідання Кубрак Н.М.,

за участю:

позивача ОСОБА_1 ,

під час розгляду у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Ніжині за правилами спрощеного позовного провадження адміністративної справи за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Чернігівській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 31.03.2023 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції в Чернігівській області, у якому просить суд поновити строк на оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення таскасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії БАВ №640675від 01.09.2022, винесену інспектором ВРПП Ніжинського РВП ГУНП в Чернігівській області Рябенком С.С. про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.127 КУпАП і накладення на нього адмінстягнення у виді 255 грн штрафу.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 01.09.2022 інспектор ВРПП Ніжинського РВП ГУНП в Чернігівській області Рябенко С.С. притягнув його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 127 КпАП України, що виразилося у тому, що він нібито 01.09.2022 о 06 год 10 хв в м. Ніжині по вул. Шевченка перейшов проїзну частину у невстановленому для цього місці поза пішоходним переходом, де дорога має розділювальну смугу, чим порушив п. 4.7, 4.14 г) Правил дорожнього руху.

Однак, 01.09.2022 о 06 год 10 хв він перебував вдома за місцем реєстрації у АДРЕСА_1 , і правопорушення не вчиняв. При винесенні постанови його особу на підставі документа, що посвідчує особу, встановлено не було. У постанові місцем його проживання неправильно вказано адресу: АДРЕСА_2 . У постанові не вказано конкретне місце нібито вчинення правопорушення, оскільки зазначено лише назву АДРЕСА_3 , без адреси і місця у якому нібито здійснено перехід дороги. Попри зазначення у п. 7 постанови про долучення відеозапису не вказано посилання на технічний засіб, яким він здійснений, а при його зверненні до Ніжинського РВП йому відмовлено у наданні відеозапису з посиланням на те, що він не зберігся. Напередодні винесення постанови, 31.08.2022 приблизно о 13:00 годині інспектор ВРПП Ніжинського РВП ГУНП в Чернігівській області Рябенко С.С. під"їхав до нього на службовому автомобілі та здійснив перевірку його паспортних даних із інформаційної системи "Дія" у смартфоні. Наступного дня, 01.09.2022 щодо нього винесено оскаржувану постанову та згодом, 11.11.2022, державним виконавцем відкрито виконавче провадження. Про розгляд справи та винесення оскаржуваної постанови його ніхто не повідомляв, її копію не вручав, а підписи у ній від його імені виконані не ним та підроблені у графі 8. "Права за статтею 268 КУпАП та строк оскарження за статтею 289 КУпАП мені роз"яснено" та у рафі 9. "Копію постанови мною отримано". Про винесення оскаржуваної постанови він дізнався 27.03.2023 отримавши на пошті лист від НВП "Метекол" з документами виконавчого провадження, які були надіслані державним виконавцем на його ім"я, але на адресу НВП "Метекол" (м. Ніжин, вул.Незалежності, 13).

Ухвалою від 04.04.2023 поновлено ОСОБА_1 строк на зверення до суду з даним адміністративним позовом, прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку адміністративного судочинства, постановлено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження з урахуванням вимог ст.268-272, 286 КАС України.

У відзиві представник відповідача Головного управління Національної поліції в Чернігівській області у задоволенні позову просить відмовити повністю. Зазначає, що обставини правопорушення були зафіксовані на відеозапис, строк зберігання якого сплив, адже становить 30 діб, що визначено п.п. 2 п. 3 розділу VІІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС України від 18.12.2018 № 1026 (далі - Інструкція №1026). Поновлення позивачу пропущеного строку на звернення до суду з адміністративним позовом унеможливлює надання відповідачем доказів, у зв"язку з тим, що оскаржувана постанова винесена більш як півроку тому. Оскільки відеозапис відсутній подав клопотання про виклик та допит в якості свідка ОСОБА_2 .

Попри звернення судом уваги сторін в ухвалі про відкриття провадження, що у даній справі заявами по суті справи є позов та відзив (ч. 1 ст. 269 КАС України), позивач подав відповідь на відзив, у якій зазначив, що окрім його доводів про підроблення підписів у оскаржуваній постанові, існують також інші обставини, які свідчать про допущені при розгляді справи порушення законодавства. Так, у постанові неправильно вказано адресу проживання позивача, державний виконавець надіслала постанову про відкриття виконавчого провадження не за місцем його проживання. Згідно з п. 4 розділу VІІІ Інструкції №1026 строк зберігання відеозаписів за рішенням керівника органу, підрозділу поліції може бути збільшено у разі використання їх в провадженнях у справах про адміністративні правопорушення. Тому ураховуючи, що у п. 7 оскаржуваної постанови вказано, що до неї додається відеозапис, його незбереження не знімає з відповідача обов"язку надати докази вчинення адміністративного правопорушення.

У судовому засіданні позивач позов підтримав та просив його задовольнити із зазначених у ньому підстав. Пояснив, що правопорушення він не вчиняв, перебував вдома, копії оскаржуваної постанови не отримував, підписів у ній не виконував. У постанові місцем його проживання неправильно вказано адресу: АДРЕСА_2 . За даною адресою знаходиться НВП "Метекол", де він працював до 24.02.2022. На цю ж адресу державним виконавцем було направлено постанову про відкриття виконавчого провадження. У березні 2023 року йому зателефонував охоронних з НВП "Метекол" і повідомив про це. Він прийшов на зазначене підприємство, що неподалік від місця його мешкання, і ознайомився з документами, а потім НВП "Метекол" надіслало ці документи державного виконавця йому поштою. Із заявами про вчинення кримінального правопорушення і підроблення його підписів у оскаржуваній постанові до правоохоронних органів він не звертався. Після роз"яснення позивачу права на подання клопотання про призначення судом почеркознавчої експертизи для з"ясування, чи виконані ним підписи у оскаржуваній постанові, такого клопотання не заявив. При постановленні судом на обговорення питання про залишення позову без розгляду через непідтвердження поважності причин пропуску строку на звернення до суду, вважав підстави для цього відсутніми.

Заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновків про таке.

Відповідно до ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 286 КАС України позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

За змістом ст. 289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, постанов у справі про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 132-2 цього Кодексу, та/або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), - протягом десяти днів з дня набрання постановою законної сили. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Зі змісту наведених норм вбачається, що для звернення до адміністративного суду з позовом щодо оскарження рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху встановлений десятиденний строк і цей строк обчислюється з дня вручення такого рішення (постанови).

Предметом розгляду вказаної справи є визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення серії БАВ №640675від 01.09.2022, винесеної інспектором ВРПП Ніжинського РВП ГУНП в Чернігівській області Рябенком С.С. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.127 КУпАП і накладення на нього адмінстягнення у виді штрафу.

Отже, зазначений спір є спором щодо оскарження рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, тому строк звернення до суду з вказаним позовом становить десять днів, який обчислюється з дня вручення оскаржуваної постанови.

Право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду, якими чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

Рішенням Конституційного Суду України №17-рп/2011 від 13.12.2011 визначено, що держава може встановленням відповідних процесуальних строків, обмежувати строк звернення до суду, що не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя.

Слід зауважити на тому, що інститут строків у адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах та стимулює суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Строки звернення до адміністративного суду з позовом обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

За загальним правилом перебіг строку на звернення до адміністративного суду починається від дня виникнення права на адміністративний позов, тобто, коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду.

Поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулася із адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

Питання поважності причин пропуску строку звернення до суду є оціночним та залежить від доказів, якими підтверджуються обставини та підстави такого пропуску.

Причина пропуску строку звернення до суду може вважатися поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: 1) це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; 2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

Отже, поновленню підлягають лише порушені з поважних причин процесуальні строки, встановлені законом.

Початок перебігу строків звернення до суду починається з часу, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Отже, з метою встановлення факту дотримання чи порушення процесуального строку, відведеного на подання позовної заяви, необхідно встановити момент, коли позивач дізнався або повинен був дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів, та моменту його звернення до суду з позовом.

Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 18.03.2021 у справі №200/11827/19-а.

Як вбачається із копії доданої до позову постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАВ №640675, вона винесена 01.09.2022 стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у пункті 8. "Права за статтею 268 КУпАП та строк оскарження за статтею 289 КУпАП мені роз"яснено" та у пункті 9. "Копію постанови мною отримано" у полі "підпис особи, притягнутої до адміністративної відповідальності" виконано рукописом підпис.

Позивач, звернувшись після пропуску строку до суду з позовом 31.03.2023, зазначає, що дізнався про винесення постанови 27.03.2023, та стверджує про підроблення від його імені підписів у пунктах 8 та 9 оскаржуваної постанови і неотримання копії постанови при її винесенні, та посилається на дану обставину як на підставу поновлення пропущеного строку на звернення до суду з адміністративним позовом.

Винесення постанови по справі про адміністративне правопорушення без особи і невручення копії постанови особі, щодо якої винесено постанову, є поважною причиною пропуску строку на її оскарження.

Однак, доказів на підтвердження даної обставини позивачем не надано. Після роз"яснення права на подання клопотання про призначення і проведення у справі почеркознавчої експертизи для отримання доказу на підтвердження даної обставини, такого клопотання позивач не заявив.

Розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (ч. 1 ст. 9 КАС України).

Надаючи правову оцінку обставинам пропуску строку звернення до суду, суд доходить висновку, що позивачем не доведено належними і допустимими засобами доказування існування обставин, на які він посилається обгрунтовуючи поважність причин пропуску строку на звернення до суду.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 240 КАС України визначено, що суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

Згідно ч.ч. 3, 4 123 КАС України, якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Якщо після відкриття провадження у справі суд дійде висновку, що викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду був передчасним, і суд не знайде інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Таким чином, проаналізувавши матеріали справи на предмет відповідності позовної заяви викладеним у даному судовому рішенні нормам та з`ясованим судом обставинам, суд прийшов до висновку про наявність правових підстав і необхідність залишення позовної заяви без розгляду.

На підставі вище викладеного, керуючись ст.ст. 240-243, 248, 256 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Чернігівській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушеннясерії БАВ №640675від 01.09.2022 - залишити без розгляду.

Ухвала суду може бути оскаржена до Шостого апеляційного адміністративного суду в строки визначені ст. 295 КАС України. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку визначеному ст. 256 КАС України. Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження, а у разі, якщо ухвалу було оскаржено та не скасовано судом апеляційної інстанції, така ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Суддя І.М. Карпусь