Справа № 420/7433/23
Суддя: Вербицька Н. В.
Дата ухвалення: 2023-05-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 травня 2023 р.м.ОдесаСправа № 420/7433/23
Головуючий в 1 інстанції: Катаєва Е.В.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Вербицької Н.В.,

суддів Джабурії О.В.,

- Кравченка К.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 12 квітня 2023 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державного бюро розслідувань про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И Л А :

07 квітня 2023 року ОСОБА_1 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з позовною заявою, в якій просив:

- визнати протиправною бездіяльність Державного бюро розслідування щодо неналежного розгляду адвокатських запитів ОСОБА_2 в його - Гаврилюка А.О., інтересах про надання інформації від 15.02.2023 та 20.03.2023;

- зобов`язати Державне бюро розслідування надати запитувану у адвокатських запитах ОСОБА_2 в його - Гаврилюка А.О., інтересах від 15.02.2023 та 20.03.2023 про надання інформації чи здійснюються досудове розслідування щодо нього - ОСОБА_1 , та надання інформації за якими до Єдиного реєстру досудових розслідувань (Далі ЄРДР) внесені відомості про вчинення ОСОБА_1 кримінальних правопорушень, а також коли саме, за якими номерами, щодо яких обставин та за якою кваліфікацією внесені відповідні відомості до ЄРДР; відомості про те, чи проводиться ДБР досудове розслідування в рамках кримінального провадження №0000753 від 10.09.2021 щодо ОСОБА_1 , надати інформацію, за якими до ЄРДР внесені відомості про вчинення ОСОБА_1 кримінальних правопорушень; дату внесення відомостей до ЄРДР: фабулу; підставу для внесення відомостей до ЄРДР; наявність потерпілої особи та його дані; прізвище, ім`я та по батькові прокурора (прокурорів), що здійснюють нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва у кримінальному провадженні, та засоби зв`язку із вказаною особою; прізвище, ім`я та по батькові слідчого (слідчих), який (які) проводить (проводять) досудове слідство у кримінальному проваджені, та у разі наявності повідомити про засоби зв`язку з вказаною (вказаними) особою (особами); актуальний витяг із ЄРДР у кримінальному провадженні №0000905 від 28.07.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України: про рух грошових коштів в сумі 14500 доларів США, які вилучені 05.08.2922 на підставі протоколу обшуку старшим слідчим в ОВС Головного слідчого управління ДБР Телешовим О.М. в рамках кримінального провадження №0000753 від 10.09.2021, місце зберігання грошових коштів в сумі 14500 доларів США, дані про відповідальну фінансову особу за зберігання грошових коштів в сумі 14500 доларів США, та підстави прийняття грошових коштів в сумі 14500 доларів США на зберігання фінансовою установою; копію клопотання слідчого, прокурора про арешт грошових коштів на суму 14500 доларів США, які вилучені 05.08.2922 на підставі протоколу обшуку старшим слідчим в ОВС Головного слідчого управління ДБР Телешовим О.М. в рамках кримінального провадження №0000753 від 10.09.2021; копію ухвали слідчого судді про арешт грошових коштів на суму 14500 доларів США, які вилучені 05.08.2922 на підставі протоколу обшуку старшим слідчим в ОВС Головного слідчого управління ДБР Телешовим О.М. в рамках кримінального провадження №0000753 від 10.09.2021.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 12 квітня 2023 року у відкритті провадження було відмовлено, роз`яснено позивачу, що спір належить до розгляду в порядку кримінального судочинства.

Не погодившись з прийнятою ухвалою, ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на невірне застосування судом норм процесуального права, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції, справу направити до Одеського окружного адміністративного суду для продовження розгляду. Зокрема, апелянт зазначає, що судом першої інстанції помилково було зроблено висновок, що у даному випадку відсутній публічно-правовий спір, оскільки відповідачем не було надано відповідь на адвокатські запити. При цьому апелянт доводить, що запитувана адвокатом у межах даної справи інформація належить до публічної інформації.

Відповідач відзив на апеляційну скаргу до суду не надав.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.311, ст. 312 КАС України справа розглядається в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Відмовляючи у відкритті провадження за позовною заявою ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що вирішальне значення для визначення юрисдикції спірних правовідносин є безпосередньо інформація, яку прагнув отримати представник позивача, а саме інформація в рамках кримінальних проваджень № 0000753 від 10.09.2021 та № 0000905 від 28.07.2022. Враховуючи суть спірних правовідносин, суд першої інстанції дійшов висновку, що правовідносини між позивачем та відповідачем по своїй природі регламентовані КПК України та повинні вирішуватися у порядку кримінального, а не адміністративного судочинства.

Судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції, враховуючи наступне.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у пункті 24 свого рішення від 20.07.2006 у справі "Сокуренко і Стригун проти України" зазначив, що фраза "встановленого законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Термін "судом, встановленим законом" у пункті 1 статті 6 Конвенції передбачає всю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів.

Судова юрисдикція - це інститут права, що покликаний розмежувати як компетенцію різних ланок судової системи так і різні види судочинства, якими є цивільне, кримінальне, господарське та адміністративне.

Критеріями розмежування судової юрисдикції є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, в якому розглядається визначена категорія справ.

Згідно із частиною першою статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

На підставі пункту 7 частини першої статті 4 КАС України суб`єктом владних повноважень є орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Пунктом 1 частини першої статті 19 КАС України визначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Отже, до юрисдикції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

Публічно-правовий спір має особливий суб`єктний склад. Участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Проте сама собою участь у спорі суб`єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір із публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції.

Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

З аналізу зазначених норм вбачається, що публічно-правовим спором за КАС України є не будь-який публічно-правовий спір, а лише той, який випливає із здійснення суб`єктом владних повноважень своїх владних управлінських функцій.

У свою чергу, органи дізнання, слідства та прокуратури під час здійснення оперативно-розшукової діяльності, досудового слідства, розслідування та здійснення нагляду за проведення відповідної діяльності виконують не владні управлінські функції, а владні процесуальні функції.

З огляду на викладене, зазначені спори не випливають із здійснення суб`єктом владних повноважень своїх владних управлінських функцій, а тому не належать до юрисдикції адміністративних судів.

Порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначені Законом України «Про доступ до публічної інформації».

Публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом (частина перша статті 1 зазначеного Закону).

Таким чином, суб`єкти владних повноважень та їх посадові особи, реалізуючи свої повноваження, наділені правом вчиняти певні дії на підставі та в межах чинних норм законодавства України, зокрема, надавати інформацію на звернення громадян у порядку Закону України «Про доступ до публічної інформації».

Разом із тим, правові засади організації діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні врегульовані Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

Закон визначає адвокатський запит - як письмове звернення адвоката до органу державної влади, органу місцевого самоврядування, їх посадових та службових осіб, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності та підпорядкування, громадських об`єднань про надання інформації, копій документів, необхідних адвокату для надання правової допомоги клієнту (частина перша статті 24 зазначеного Закону).

За приписами статті 24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадові та службові особи, керівники підприємств, установ, організацій, громадських об`єднань, яким направлено адвокатський запит, зобов`язані не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту надати адвокату відповідну інформацію, копії документів, крім інформації з обмеженим доступом і копій документів, в яких міститься інформація з обмеженим доступом.

Виходячи з наведених правових норм, адвокатський запит не є запитом, що направлений на отримання публічної інформації, оскільки може бути спрямований не лише до суб`єктів владних повноважень, але й до будь-якої юридичної особи з метою отримання необхідної адвокату інформації для надання правової допомоги клієнту.

Аналогічну правову позицію викладено в постановах Верховного Суду від 16.01.2019 року у справі № 686/23317/13-а, від 08.04.2020 року.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що 15 лютого 2023 року та 20 березня 2023 року адвокатом Корніловою Людмилою Іванівною на адресу Державного бюро розслідувань було скеровано адвокатські запити в інтересах ОСОБА_1 (а.с.14, 15, 19-22).

У поданих запитах адвокат фактично просила надати інформацію та копії документів по кримінальним провадженням № 0000753 від 10.09.2021 та № 0000905, необхідні для захисту прав та інтересів ОСОБА_1 в межах укладеного договору про надання правової допомоги (а.с. 12, 13, 16-18).

Також в адвокатських запитах міститься посилання на те, що при виникненні необхідності в отриманні інформації чи документів у зв`язку з наданням правової допомоги сторонам чи учасникам кримінального провадження, адвокат має право звернутися у межах та спосіб, передбачених КПК України.

Аналізуючи зміст запитуваної інформації, наявні в матеріалах справи докази, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що за своєю предметністю така не є публічною та фактично стосується реалізації стороною чи учасником своїх процесуальних прав, передбачених КПК України у межах конкретного кримінального провадження. При цьому, Кримінальний процесуальний кодекс України передбачає власні механізми як отримання необхідної інформації в рамках кримінального провадження, так і способи захисту прав відповідних суб`єктів у разі їх порушення під час проведення кримінального провадження. Зокрема, належним способом захисту прав у такому разі може бути реалізація права на оскарження бездіяльності в порядку статті 303 КПК України, а отримання інформації та копій документів можливо здійснити при реалізації права на ознайомлення із відповідними матеріалами провадження в порядку статті 221 КПК України.

Колегія суддів зазначає, що кримінальне судочинство - це врегульований нормами КПК України порядок діяльності органів дізнання, попереднього слідства, прокуратури і суду (судді) щодо порушення, розслідування, розгляду і вирішення кримінальних справ, а також діяльність інших учасників кримінального процесу - підозрюваних, обвинувачених, підсудних, потерпілих, цивільних позивачів і відповідачів, їх представників та інших осіб з метою захисту своїх конституційних прав, свобод та законних інтересів.

Захист прав і свобод людини не може бути надійним без надання їй можливості оскаржити до суду окремі процесуальні акти, дії чи бездіяльність органів дізнання, слідства, прокуратури, суду (слідчого судді). Але таке оскарження може здійснюватися у порядку, встановленому КПК України, оскільки діяльність посадових осіб, як і діяльність суду (слідчого судді), має свої особливості та не належить до управлінської сфери.

Отже, доводи апелянта про наявність у спірних правовідносинах ознак публічно-правового спору є помилковими та ґрунтуються на неправильному тлумаченні норм процесуального законодавства.

Колегія суддів також відхиляє довід апелянта про необхідність застосування до спірних правовідносин постанови Верховного Суду від 08.04.2020 року у справі № 826/7244/18, оскільки обставини вказаної справи є відмінними від цієї з тих міркувань, що у даному випадку адвокат позивача просила надати інформацію стосовно конкретних кримінальних проваджень, про які їй було відомо і такі мають відношення до позивача. У той же час, у справі № 826/7244/18 адвокатський запит стосувався загалом отримання інформації щодо наявності кримінальних проваджень у особи.

Крім того, суд апеляційної інстанції вважає безпідставними доводи апелянта про необхідність врахування правових позицій Верховного Суду, висловлених у постановах від 20.10.2020 року по справі № 640/16277/19, від 28.11.2022 року по справі № 640/16457/19, оскільки зміст спірних правовідносин у порівняні із цієї справою також істотно відрізняється та стосувався отримання інформації щодо встановлення обставин позапроцесуального передання даних досудового розслідування третім особам.

Таким чином, суд апеляційної інстанції погоджується із висновком суду першої інстанції, що у даному випадку справа не підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства, тому наявні підстави для відмови у відкритті провадження у справі.

Твердження апелянта про наявність у спірних правовідносинах ознак публічно-правового спору є помилковими та ґрунтуються на неправильному тлумаченні норм процесуального законодавства, висновків суду першої інстанції не спростовують через що суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для задоволення вимог апеляційної скарги.

З огляду на викладене, оскільки судом першої інстанції повною мірою з`ясовані обставини справи, висновки суду відповідають нормам процесуального права, що призвело до постановлення законної та обґрунтованої ухвали, колегія суддів вважає, що судове рішення відповідно до вимог ст. 316 КАС України скасуванню не підлягає.

Керуючись ст.ст.308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, судова колегія

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 12 квітня 2023 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення, з підстав, передбачених ст.328 КАС України.

Головуючий: Н.В.Вербицька

Суддя: О.В.Джабурія

Суддя: К.В.Кравченко