Справа № 752/1464/22
Суддя: Шелест Світлана Богданівна
Дата ухвалення: 2023-05-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 752/1464/22 Суддя (судді) першої інстанції: Плахотнюк К.Г.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 травня 2023 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі судді-доповідача Шелест С.Б., суддів Мєзєнцева Є.І., Пилипенко О.Є., при секретарі судового засідання Турчин М.М., розглянувши у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 30 червня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, третя особа - інспектор поліції 3 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції Чередник Ірина Валеріївна, про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,

УСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 (далі також - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Голосіївського районного суду міста Києва з позовом до Департаменту патрульної поліції, третя особа - інспектор поліції 3 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції Чередник Ірина Валеріївна, в якому просив суд:

визнати протиправною та скасувати постанову від 10.01.2022 серії ЕАО №5216846 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

Позовні вимоги мотивовані протиправністю постанови від 10.01.2022 серії ЕАО №5216846 як такої, що прийнята на підставі хибних висновків щодо порушення позивачем підпункту «а» пункту 2.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306. Позивач зазначає про неповне з`ясування відповідачем усіх обставин, що мають значення для винесення оскаржуваної постанови, оскільки за посиланням позивача він не керував транспортним засобом, що був зупинений працівниками патрульної поліції, про що ним було наголошено під час складання оскаржуваної постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

Голосіївський районний суд міста Києва рішенням від 30.06.2022 у задоволенні позову відмовив.

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 із посиланням на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, про задоволення позову.

Шостий апеляційний адміністративний суд ухвалою від 14.04.2023 відкрив апеляційне провадження; ухвалами від 25.04.2023 продовжив строк розгляду апеляційної скарги та призначив справу до розгляду у відкритому судовому засіданні на 03.05.2023.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 25.04.2023 про призначення справи до судового розгляду від Департаменту патрульної поліції витребувано копію відеозапису з нагрудної камери (відеореєстратора) працівника патрульної поліції - інспектора поліції 3 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції Чередник Ірини Валеріївни за період з 02 год 00 хв. 10.01.2022 по 02 год 30 хв. 10.01.2022; встановлено строк для надання витребуваних доказів - до 01.05.2023.

Згідно з довідкою про доставку електронного листа, наявною в матеріалах справи, документ в електронному вигляді «Ухвала про призначення справи до розгляду у судовому засіданні» від 25.04.2023 у справі № 752/1464/22 був надісланий одержувачу - Департаменту патрульної поліції, в його електронний кабінет та доставлений 27.04.23 14:04.

Станом на момент розгляду справи відповідачем вимоги ухвали суду в частині надання копії відеозапису не виконано; відзив на апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції також не надходив.

У судове засідання, призначене на 03.05.2023, представники сторін не з`явилися, хоча про дату, час та місце судового розгляду справи були повідомлені належним чином.

Враховуючи, що згідно з частиною третьою статті 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для розгляду справи у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами на підставі пункту 2 частини першої статті 311 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, оцінивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 10.01.2022 інспектором патрульної поліції Управління патрульної поліції в Житомирській області Чередник І.В. винесена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАО №5216846, згідно з якою до ОСОБА_1 за порушення підпункту «а» пункту 2.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306 (далі - Правила дорожнього руху), та вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 126 КУпАП, застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 3400,00 грн.

Згідно із вказаною постановою позивач 10.01.2022 о 02:03 керував транспортним засобом, не маючи при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, що стало підставою для притягнення його до відповідальності на підставі частини другої статті 126 КУпАП.

Вказуючи на протиправність постанови від 10.01.2022 ЕАО №5216846, ОСОБА_1 звернувся до суду із даним позовом.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з правомірності постанови від 10.01.2022 серії ЕАО №5216846, як такої, що прийнята за наявності у діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 126 КУпАП. Зазначена позиція суду першої інстанції ґрунтується на тому, що позивачем не доведено наявності обставин, якими він обґрунтовує позовні вимоги в частині керування транспортним засобом іншою особою.

Апеляційна скарга ОСОБА_1 мотивована невідповідністю висновків суду обставинам справи, а також порушенням судом першої інстанції норм процесуального права. Апелянт зазначає про недотримання судом першої інстанції принципу офіційного з`ясування усіх обставин справи. Наголошує, що разом із позовною заявою він подавав клопотання про допит свідка - ОСОБА_2 , який згідно з доводами позовної заяви, керував транспортним засобом під час його зупинки інспектором поліції 10.01.2022.

Колегія суддів апеляційного суду, переглядаючи рішення суду першої інстанції в межах вимог та доводів апеляційної скарги, встановлених статтею 308 КАС України, виходить з наступного.

Відповідно до підпункту «а» пункту 2.1 Правил дорожнього руху водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Згідно з пунктом 2 Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.05.1993 №340 (далі - Порядок №340) особи допускаються до керування транспортними засобами за наявності у них національного посвідчення водія України на право керування транспортними засобами відповідної категорії (далі - посвідчення водія), крім випадків встановлення особам тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами.

Згідно з частиною другою статті 126 КУпАП керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до частини першої статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

За змістом статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний, серед іншого, з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення.

Згідно з вимогами статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Частиною другою статті 77 КАС України закріплено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Таким чином, процесуальний обов`язок щодо доказування правомірності винесення постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності покладений на відповідача як на суб`єкта владних повноважень.

Колегія суддів враховує позицію Великої Палати Верховного Суду, викладену у постанові від 25.06.2020 у справі № 520/2261/19, згідно з якою обов`язок відповідача - суб`єкта владних повноважень довести правомірність рішення, дії чи бездіяльності не виключає визначеного частиною першою цієї ж статті обов`язку позивача довести ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

У той же час, зазначене не нівелює положення, передбачені частиною другою статті 77 КАС України та не звільняє відповідача від надання доказів на підтвердження правомірності прийнятого ним рішення.

Колегія суддів апеляційного суду зауважує, що відповідачем під час судового розгляду справи у суді першої інстанції не надано суду жодних доказів на підтвердження фактичних даних, на основі яких у визначеному законом порядку відповідач встановив наявність події адміністративного правопорушення.

У той же час, як вбачається із позову, позивач заперечував правомірність притягнення його до адміністративної відповідальності саме з мотивів відсутності події адміністративного правопорушення, на підтвердження чого ним до був доданий відеозапис обставин складання відповідачем постанови від 10.01.2022 ЕАО №5216846. Зазначає, що він не керував транспортним засобом, позаяк вийшов до інспекторів поліції на вимогу зупинки транспортного засобу, оскільки є власником транспортного засобу. Зауважує, що під час складання постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності неодноразово звертав увагу працівників поліції на зазначені обставини, у тому числі, на перебування у транспортному засобі іншої особи.

Суд першої інстанції дослідив указаний відеозапис та зробив висновок, що з нього неможливо встановити, що в автомобілі, окрім позивача, була ще інша особа, яка керувала транспортним засобом.

Суд апеляційної інстанції, дослідивши зазначений відеозапис, погоджується із позицією суду першої інстанції щодо непідтвердження ним факту керування транспортним засобом іншою особою, позаяк зауважує, що зазначений відеозапис не містить також і будь-яких даних, які спростовують твердження позивача про перебування його у цьому транспортному засобі саме в якості пасажира.

Колегія суддів апеляційного суду зауважує, що відповідно до частини четвертої статті 9 КАС України суд вживає визначені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

Усупереч наведеному суд першої інстанції під час розгляду справи обмежився висновком про недоведеність з боку позивача обставин, на які він посилався в обґрунтування позову, та не вжив вичерпних заходів для з`ясування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, у тому числі, шляхом витребування доказів з власної ініціативи.

З метою усунення зазначеного недоліку Шостий апеляційний адміністративний суд ухвалою від 25.04.2023 витребував від Департаменту патрульної поліції копію відеозапису з нагрудної камери (відеореєстратора) працівника патрульної поліції - інспектора поліції 3 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції Чередник Ірини Валеріївни за період з 02 год 00 хв. 10.01.2022 по 02 год 30 хв. 10.01.2022, та встановив строк для надання витребуваних доказів - до 01.05.2023.

Копію зазначеної ухвали суду відповідач отримав 27.04.2023. З урахуванням скорочених строків для розгляду зазначеної категорії справ, суд апеляційної інстанції зазначає, що строк, наданий відповідачу на виконання вимог ухвали суду, є достатнім для належної реалізації відповідачем свого обов`язку на доведення правомірності оскаржуваного рішення.

Станом на момент розгляду справи 03.05.2023 жодних доказів на виконання ухвали суду відповідач не надав; правом на подання відзиву на апеляційну скаргу відповідач також не скористався; у судове засідання, призначене на 03.05.2023, свого представника не направив.

У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи. За таких обставин факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого частиною другою статті 126 КУпАП є недоведеним.

Зазначена позиція суду відповідає позиції Верховного Суду, що викладена у постанові від 08.07.2020 у справі № 463/1352/16-а.

Враховуючи викладене, зважаючи на недоведеність боку відповідача під час судового розгляду справи події адміністративного правопорушення, за вчинення якого позивача притягнуто до адміністративної відповідальності на підставі частини другої статті 126 КУпАП, колегія суддів зазначає про помилковість позиції суду першої інстанції щодо правомірності постанови від 10.01.2022 серії ЕАО №5216846 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право: скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене, зважаючи на помилковість висновку суду першої інстанції щодо правомірності оскаржуваної постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку про наявність підстав для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового, про задоволення позову.

Частиною шостою статті 139 КАС України встановлено, що якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

Згідно з частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що позивачем сплачений судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 496,20 грн., що підтверджується копією квитанції від 18.01.2022, а також судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 1073,60 грн, що підтверджується копією квитанції від 14.03.2023.

За вказаних обставин, зважаючи на скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового, про задоволення позову, з відповідача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору у загальному розмірі 1569,80 грн.

Керуючись статтями 9, 71, 77, 139, 241, 242, 272, 286, 311, 313, 315, 317, 321, 322, 325, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 30 червня 2022 року у справі № 752/1464/22 скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким позов ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, третя особа - інспектор поліції 3 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції Чередник Ірини Валеріївни, про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову від 10.01.2022 серії ЕАО №5216846 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, винесену інспектором поліції 3 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції Чередник Іриною Валеріївною.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст. 126 КУпАП - закрити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) понесені ним судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1569,80 грн (одна тисяча шістдесят дев`ять гривень 80 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції Національної поліції України ().

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач С.Б. Шелест

Судді Є.І. Мєзєнцев

О.Є. Пилипенко