Справа № 580/1413/23
Суддя: Василь ГАВРИЛЮК
Дата ухвалення: 2023-05-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 травня 2023 року справа № 580/1413/23

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Гаврилюка В.О.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Департаменту соціальної політики Черкаської міської ради про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач-1, законний представник) та ОСОБА_1 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 (далі - ОСОБА_2 , позивач-2) подали позов до Департаменту соціальної політики Черкаської міської ради (далі - Департамент, відповідач), в якому просять:

- визнати протиправними дії Департаменту соціальної політики Черкаської міської ради щодо відмови у встановлені ОСОБА_1 та ОСОБА_2 статусу члена сім`ї померлого ветерана війни та видачі відповідного посвідчення, які зазначені у протоколі № 8 від 25.02.2022 року;

- зобов`язати Департамент соціальної політики Черкаської міської встановити ОСОБА_1 та ОСОБА_2 статус члена сім`ї померлого ветерана війни відповідно до частини першої статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" та видати посвідчення встановленого зразка.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що разом з неповнолітнім сином звернулась до відповідача з проханням надати статус члена сім`ї померлого ветерана війни та видати відповідне посвідчення, однак відповідач відмовив у встановленні позивачам вказаного статусу.

Позивач вважає такі дії відповідача протиправними та зазначає, що вона, як дружина та син померлого батька ОСОБА_3 , який мав статус ветерана війни, є особами, на яких в порядку статті 10 Закону поширюється його чинність.

Ухвалою від 03.03.2023 суддя Черкаського окружного адміністративного суду прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у адміністративній справі, вирішив розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

21.03.2023 до суду надійшов письмовий відзив на адміністративний позов, в якому відповідач просив в задоволенні позову відмовити повністю, зазначивши при цьому, що дія абз. 4 п. 1 ст. 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" не поширюється на позивачку, натомість соціальний захист членів сімей померлих учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, смерть яких пов`язана із захворюванням отриманим під час ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС здійснюється відповідно до Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". Відповідач зазначив, що оскільки позивачі не належить до категорії осіб, визначених пунктом 1 статті 10 Закону, відсутні правові підставі для надання їм статусу членів сім`ї померлого ветерана війни.

Крім того, відповідач вважає, що позивачами пропущено строк звернення до суду, оскільки вважає, що звернувшись із повторним зверненням 31.10.2022, позивачам було відомо про відмову у встановленні статусу від 25.02.2022.

27.03.2023 до суду від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій зазначено про безпідставність доводів відзиву на позов з підстав викладених у позові. Стосовно пропуску строку звернення зазначено, що повернувшись в Україну у вересні 2022 року, на її усне звернення щодо результатів розгляду первинної заяви, їй роз`яснено право письмового звернення для отримання інформації. За наслідками розгляду її повторного звернення, листом від 16.11.2022 відповідач повідомив про прийняте 25.02.2022 рішення про відмову у встановленні статусу члена сім`ї померлого ветерана війни, при цьому, зі змістом протоколу відповідача від 25.02.2022 позивач ознайомилась лише 27.12.2022.

Розгляд справи по суті відповідно до частини 3 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) розпочато через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі.

Розглянувши матеріали адміністративної справи, повно, всебічно, об`єктивно дослідивши надані у справі докази, надавши їм юридичну оцінку, суд дійшов до такого висновку.

Суд встановив, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 перебували у шлюбі, який зареєстровано 18.04.2015, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія НОМЕР_1 від 18.04.2015.

Згідно свідоцтва про народження серія НОМЕР_2 від 25.09.2007, ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьками є ОСОБА_3 та ОСОБА_1 .

Згідно посвідчення серії НОМЕР_3 ОСОБА_3 був особою з інвалідністю 1 групи і мав право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни-інвалідів війни. Інвалідність встановлено через захворювання, пов`язане з виконанням службових обов`язків по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, що підтверджується довідкою до Акту огляду МСЕК № 1 серії 12 ААВ № 348037.

Згідно експертного висновку Центральної міжвідомчої експертної комісії МОЗ та МНС України № 10730 від 02.02.2022, захворювання, що призвело до смерті ОСОБА_3 , пов`язане з виконанням службових обов`язків по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

ОСОБА_1 звернулась до відповідача з заявою про надання їй та неповнолітньому ОСОБА_2 статусу члена сім`ї померлого ветерана війни та видачі відповідного посвідчення. До заяви додано: копія паспорта та картки платника податків; копія свідоцтва про шлюб серія НОМЕР_1 ; копія свідоцтва про смерть ОСОБА_3 серія НОМЕР_4 , копія експертного висновку Центральної МЕК МОЗ та МНС України м. Київ по встановленню причинного зв`язку хвороб, що призвели до інвалідності та смерті з дією іонізуючого випромінювання та інших шкідливих чинників внаслідок аварії па ЧАЕС № 10730 від 02.02.2022, захворювання, що призвело до смерті ОСОБА_3 , пов`язане з виконанням службових обов`язків по ЛНА на ЧАЕС; копія довідки MCE серія 12 ААВ № 348037 про встановлення ОСОБА_3 першої "А" групи інвалідності, безтерміново - захворювання, так, пов`язане з виконанням службових обов`язків на ЛНА на ЧАЕС; копія посвідчення інваліда війни ОСОБА_3 серія НОМЕР_3 .

Згідно витягу з протоколу засідання комісії Департаменту соціальної політики Черкаської міської ради з питань встановлення громадянам пільгових статусів № 8 від 25.02.2022 відповідач відмовив ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у встановленні статусу членів сім`ї померлого ветерана війни, зазначивши, що відповідно до п. 1 ст. 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" чинність цього Закону поширюється на сім`ї військовослужбовців, партизанів, підпільників, учасників бойових дій на території інших держав, прирівняних до них осіб, зазначених у статтях 6 і 7 цього Закону, які загинули (пропали безвісти) або померли внаслідок поранення, контузії чи каліцтва, одержаних під час захисту Батьківщини або виконання інших обов`язків військової служби (службових обов`язків), а також внаслідок захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті або одержаного в період проходження військової служби чи на території інших держав під час воєнних дій та конфліктів. Згідно експертного висновку Центральної міжвідомчої експертної комісії МОЗ та МНС України № 89 від 09.09.2021, захворювання, що призвело до смерті ОСОБА_3 , пов`язане з виконанням службових обов`язків по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

Дії відповідача щодо відмови у встановленні статусу члена сім`ї померлого ветерана війни та видачі відповідного посвідчення позивачі вважають протиправними, у зв`язку із чим звернулись за захистом своїх прав до суду.

Під час вирішення спору по суті суд зазначає, що відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Закон України від 22 жовтня 1993 року № 3551-XII "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" (надалі - Закон № 3551-XII) визначає правовий статус ветеранів війни, забезпечує створення належних умов для їх життєзабезпечення, сприяє формуванню в суспільстві шанобливого ставлення до них.

Згідно з нормами статті 2 зазначеного Закону законодавство України про статус ветеранів війни та їх соціальні гарантії складається з цього Закону та інших актів законодавства України. Права та пільги для ветеранів війни і членів їх сімей, встановлені раніше законодавством України і законодавством колишнього Союзу РСР, не можуть бути скасовані без їх рівноцінної заміни.

Нормами статті 4 Закону № 3551-XII визначено, що ветеранами війни є особи, які брали участь у захисті Батьківщини чи в бойових діях на території інших держав. До ветеранів війни належать: учасники бойових дій, інваліди війни, учасники війни.

Відповідно до положень статті 7 Закону № 3551-XII до інвалідів війни належать особи з числа військовослужбовців діючої армії та флоту, партизанів, підпільників, працівників, які стали інвалідами внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, одержаних під час захисту Батьківщини, виконання обов`язків військової служби (службових обов`язків) чи пов`язаних з перебуванням на фронті, у партизанських загонах і з`єднаннях, підпільних організаціях і групах та інших формуваннях, визнаних такими законодавством України, в районі воєнних дій, на прифронтових дільницях залізниць, на спорудженні оборонних рубежів, військово-морських баз та аеродромів у період громадянської та Великої Вітчизняної воєн або з участю в бойових діях у мирний час.

До інвалідів війни відповідно до положень зазначеної статті також належать інваліди з числа: військовослужбовців, осіб вільнонайманого складу, які стали інвалідами внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних під час захисту Батьківщини, виконання інших обов`язків військової служби, пов`язаних з перебуванням на фронті в інші періоди, з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи, ядерних аварій, ядерних випробувань, з участю у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, іншим ураженням ядерними матеріалами.

Згідно з пунктом 6 Рішення Конституційного Суду України від 01 грудня 2004 року № 20-РП/04 ветеранами війни є особи, які брали участь у захисті Батьківщини чи в бойових діях на території інших держав. Розділ 11 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантій їх соціального захисту" визначає поняття і зміст статусу ветеранів війни (учасники бойових дій, інваліди війни, учасники війни) та осіб, на яких поширюється дія його положень. Це колишні військовослужбовці, які безпосередньо як у воєнний, так і в мирний час, виконували інші обов`язки військової служби та тилового забезпечення, пов`язані з необхідністю захисту Батьківщини, у тому числі з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи, ядерних аварій.

Системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що обов`язковими умовами, за яких особу можна віднести до інвалідів війни, є наявність інвалідності, доказів залучення такої особи до військовослужбовців або до складу формувань Цивільної оборони та отримання інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи.

Як свідчать матеріали справи, ОСОБА_3 видане посвідчення серії НОМЕР_3 від 29.04.2021 інваліда 1 групи, який має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - інвалідів війни. Відтак, ОСОБА_3 мав статус ветерана війни відповідно до статті 7 Закону № 3551-XІІ, як особа з інвалідністю внаслідок захворювання, одержаного під час виконання службових обов`язків, пов`язаних з ліквідацією наслідків на Чорнобильській АЕС, що підтверджується посвідченням учасника ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи категорія 1 серії НОМЕР_5 , видане 11.05.2021.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 10 Закону № 3551-XІІ до сімей загиблих (померлих) ветеранів війни належать сім`ї осіб, зазначених у статтях 6 і 7 цього Закону, які загинули (пропали безвісти) або померли внаслідок поранення, контузії чи каліцтва, одержаних під час захисту Батьківщини або виконання інших обов`язків військової служби (службових обов`язків), а також внаслідок захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті або одержаного в період проходження військової служби (у тому числі на території інших держав) під час воєнних дій та конфліктів.

Отже, чинність Закону № 3551-XІІ поширюється також і на членів сім`ї осіб, зазначених у статтях 6 і 7 цього Закону, які померли внаслідок захворювання, одержаного під час виконання службових обов`язків, пов`язаних з ліквідацією наслідків на Чорнобильській АЕС, та мали статус ветерана війни.

На підставі абз. 16 п. 1 ч. 1 ст. 10 Закону № 3551-XІІ до членів сімей загиблих (тих, які пропали безвісти) військовослужбовців, партизанів та інших осіб, зазначених у цій статті, належать, зокрема: один з подружжя, який не одружився вдруге, незалежно від того, виплачується йому пенсія чи ні.

Відповідно до пункту 4 Положення про порядок видачі посвідчень і нагрудних знаків ветеранів війни, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 травням 1994 року № 302 особам, на яких поширюється чинність Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" (стаття 10 зазначеного Закону) видаються посвідчення з написом "Посвідчення члена сім`ї загиблого".

Положеннями абзацу 2 пункту 7 зазначеного Положення встановлено, що, зокрема, "Посвідчення члена сім`ї загиблого" видаються органами праці та соціального захисту населення за місцем реєстрації громадянина.

За таких обставин, суд доходить висновку, що позивачі, як дружина та син померлого ОСОБА_3 , який належав до ветеранів війни, є особами, на яких, в порядку статті 10 Закону № 3551-XII, поширюється його чинність.

Отже, позивачі мають право на встановлення статусу та отримання посвідчення члена сім`ї померлого ветерана війни.

Разом з тим, як встановив вище суд, відповідач, отримавши від позивачів заяву про встановлення статусу члена сім`ї померлого ветерана війни із переліком документів, що підтверджують наявність родинного зв`язку із померлим ОСОБА_3 , відмовив позивачам у встановленні статусу члена сім`ї померлого ветерана війни.

Суд врахував, що видача посвідчення з написом "Посвідчення члена сім`ї загиблого" у відповідності до абз. 2 п. 7 Положення № 302 належить до повноважень Департаменту соціальної політики Черкаської міської ради, надані позивачами документи є достатніми для встановлення позивачам статусу члена сім`ї померлого ветерана війни та видачі відповідного посвідчення у зв`язку із чим суд доходить висновку про протиправність рішення комісії Департаменту соціальної політики Черкаської міської ради з питань встановлення громадянам пільгових статусів, у протоколі засідання № 8 від 25.02.2022. Для належного захисту порушеного права позивача суд, у відповідності до вимог статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог, визнати протиправним та скасувати рішення відповідача оформлене протоколом № 8 від 25.02.2022 в частині відмови ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у встановленні статусу члена сім`ї померлого ветерана війни.

Під час обрання способу відновлення порушеного права позивача суд виходить з принципу верховенства права щодо гарантування цього права статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, як складової частини змісту і спрямованості діяльності держави, та виходячи з принципу ефективності такого захисту, що обумовлює безпосереднє поновлення судовим рішенням прав особи, що звернулась за судовим захистом без необхідності додаткових її звернень та виконання будь-яких інших умов для цього.

Враховуючи викладене, суд вважає, що у даному випадку належить зобов`язати відповідача встановити позивачам статус члена сім`ї померлого ветерана війни, видавши посвідчення з написом "Посвідчення члена сім`ї загиблого".

Щодо посилання відповідача на пропуск позивачами строку звернення до суду, то суд зазначає, що під час відкриття провадження у справі суддя з`ясував, що позивач подав адміністративний позов в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого статтею 122 Кодексу адміністративного судочинства України, з моменту отримання протоколу № 8 від 25.02.2022 - 27.12.2022 (згідно відомостей Укрпошти по відправленню № 186). Доводи представника відповідача щодо пропуску строку звернення суд вважає необґрунтованими оскільки доказів отримання вказаного протоколу до 27.12.2022 матеріали справи не містять, відповідачем до відзиву таких доказів не надано.

Згідно частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. При цьому в силу положень частини 2 статті 77 вказаного кодексу, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є частково обґрунтованими, а вимоги такими, що належить задовольнити частково.

Під час вирішення питання про розподіл судових витрат, суд враховує таке.

Згідно статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Відповідно до частини 1 статті 139 вказаного Кодексу при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Зважаючи на те, що позивач звільнений від сплати судового збору відповідно до Закону України "Про судовий збір" та не надав доказів понесення інших судових витрат, то підстави для їх розподілу відсутні.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 9, 14, 73-77, 139, 242 - 246, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення комісії Департаменту соціальної політики Черкаської міської ради з питань встановлення громадянам пільгових статусів, оформлене протоколом засідання № 8 від 25.02.2022, в частині відмови ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у встановленні статусу члена сім`ї померлого ветерана війни.

Зобов`язати Департамент соціальної політики Черкаської міської ради встановити ОСОБА_1 та ОСОБА_2 статус члена сім`ї померлого ветерана війни відповідно до частини першої статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" та видати відповідне посвідчення встановленого зразка.

У задоволенні іншої частини вимог відмовити.

Розподіл судових витрат не здійснювати.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду у строк, встановлений статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України з урахуванням вимог пункту 3 розділу VI Прикінцеві положення цього Кодексу.

Учасники справи:

1) позивач-1 - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_6 );

2) позивач-2 - ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_7 );

3) відповідач - Департамент соціальної політики Черкаської міської ради (18005, м. Черкаси, бул. Шевченка, 307, ).

Рішення складене у повному обсязі та підписане 02.05.2023.

Суддя Василь ГАВРИЛЮК