Справа № 200/1452/23
Суддя: Смагар С.В.
Дата ухвалення: 2023-05-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 травня 2023 року Справа№200/1452/23

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Смагар С.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження (в письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (; 84122, м. Слов`янськ, пл. Соборна,3)

про визнання протиправним та скасування рішення від 09.03.2023 та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати рішення від 09.03.2023 № 49 про відмову в призначенні пенсії за вислугу років відповідно до статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 №1697-VII;

- зобов`язати зарахувати до вислуги років для призначення пенсії на пільгових умовах, в розрахунку один місяць служби за три місяці, період безпосередньої участі в антитерористичній операції з 26 вересня 2017 року по 30 квітня 2018 року та період безпосередньої участі у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганських областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів з 01 травня 2018 року по 10 вересня 2020 року;

- зобов`язати зарахувати до страхового та до трудового (пільгового) стажу для призначення пенсії на пільгових умовах, в розрахунку один місяць служби за три місяці, період безпосередньої участі в антитерористичній операції з 26 вересня 2017 року по 30 квітня 2018 року та період безпосередньої участі у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганських областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів з 01 травня 2018 року по 10 вересня 2020 року;

- зобов`язати призначити з 27.10.2021 пенсію за вислугу років на підставі статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 № 1697.

Ухвалою суду від 10 квітня 2023 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху, позивачу надано строк для усунення недоліків.

11 квітня 2023 року на адресу суду від позивача надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою суду від 12 квітня 2023 року суд прийняв до розгляду позовну заяву позивача, відкрив провадження в адміністративній справі № 200/1452/23 за правилами спрощеного позовного провадження.

За правилами пункту 2 частини 1 статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі КАС України) справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Сторони про відкриття провадження у справі були повідомлені судом належним чином.

Згідно з нормами частини третьої статті 263 КАС України у справах, визначених частиною першою цієї статті, заявами по суті справи є позов та відзив.

Позивач в обґрунтування позовних вимог зазначає, що 27.10.2021 до відділу обслуговування громадян № 1 (сервісний центр) Головного управління Пенсійного фонду України в Донецької області ним подано заяву за № 10689 щодо призначення пенсії за вислугу років відповідно до статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2017 №1697- VII. До заяви були додані необхідні документи. Розгляд вказаної заяви здійснювався Головним управлінням Пенсійного фонду України у Київській області. Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області від 01.11.2021 № 49 йому відмовлено в призначені пенсії з мотивів відсутності на день звернення вислуги років 25 років. Не погодившись з вказаним рішенням позивач оскаржив його в судовому порядку. Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 24.11.2022 у справі № 200/16086/21 рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області від 01.11.2021 року №49 про відмову в призначенні пенсії за вислугу років відповідно до статті 86 Закону України «Про прокуратуру» № 1697-VII визнано протиправним та скасовано. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повторно розглянути заяву позивача щодо призначення пенсії за вислугу років згідно зі статтею 86 Закону України «Про прокуратуру» №1697- VII та прийняти вмотивоване рішення, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні. У зазначеному рішенні вказано, що в загальному підрахунку період безпосередньої участі позивача в антитерористичній операції та період безпосередньої участі у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганських областях мають бути зараховані до пільгового стажу роботи позивача в потрійному розмірі (один місяць служби за три). Постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 06.03.2023 вказане рішення залишено без змін.

За результатами повторного розгляду заяви позивача від 27.10.2021 рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 09.03.2023 № 49 йому було відмовлено в призначенні пенсії за вислугу років відповідно до статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 №1697-VII, оскільки періоди роботи позивача, як військовослужбовця офіцерського складу, в антитерористичній операції з 26.09.2017 по 30.04.2018, а також участі як військовослужбовця офіцерського складу в операції об`єднаних сил, здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів з 01.05.2018 по 10.09.2020 зараховані до стажу роботи прокурором, який враховується для визначення права на призначення пенсії за вислугу років згідно з ст. 86 Закону «Про прокуратуру» №1697 в одинарному розмірі, та до страхового стажу згідно сплачених внесків відповідно до статті 24 Закону України № 1058. Позивач вважає такі дії відповідача безпідставними та протиправними, просить позов задовольнити.

25 квітня 2023 року від представника відповідача до суду надійшов відзив, в якому він заперечував проти задоволення позову ОСОБА_1 , просив у позові відмовити. Відзив обґрунтований тим, що відповідно до статті 86 Закону України №1697, прокурори мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку за наявності на день звернення вислуги років не менше: з 01 жовтня 2020 року і пізніше 25 років, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів не менше 15 років. Складовою поняття «вислуга років для отримання пенсійного забезпечення працівника прокуратури» відповідно до абзацу 7 частини 6 статті 86 Закону №1697 є час проходження особою військової служби, а не вислуга років військовослужбовця в пільговому обчисленні, як стверджує позивач. Періоди роботи позивача з 26.09.2017 по 30.04.2018 та з 01.05.2018 по 10.09.2020 зараховані до стажу роботи прокурором, який враховується для визначення права на призначення пенсії за вислугу років згідно статті 86 Закону України №1697, в одинарному розмірі, та до страхового стажу згідно сплачених внесків відповідно до статті 24 Закону України №1058. Законом №1697, яким зумовлено пенсійне забезпечення прокурорів, зарахування військової служби в період перебування на посаді прокурора в розмірі один місяць служби за три місяці служби не передбачено. Страховий стаж на дату звернення складає 21 рік 1 місяць 14 дні. Стаж роботи за вислугу років відповідно до частини 6 статті 86 Закону України №1697 становить 19 років 3 місяці 2 дні. Стаж роботи на посадах прокурорів - 16 років 10 місяців 5 днів. Вважає позовні вимоги позивача безпідставними, просить відмовити у задоволенні позову.

Суд, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , є громадянином України, що підтверджується паспортом серії НОМЕР_2 , виданим Перевальським РВ УМВС України в Луганській області 09 червня 1998 року.

Відповідно до довідки від 31.08.2017 № 1426-85845 ОСОБА_1 є внутрішньо переміщеною особою з фактичним місцем проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідно до Витягу з послужного списку ОСОБА_1 :

- з 01.09.1999 по 30.06.2004 навчався у Національній юридичній академії імені Ярослава Мудрого, м. Харків;

- з 23.12.2004 по 08.11.2005 працював на посаді помічника прокурора у Прокуратурі Перевальського району Луганської області;

- з 09.11.2005 по 06.06.2012 працював на посаді старшого помічника прокурора у Прокуратурі Перевальського району Луганської області;

- з 07.06.2012 по 14.10.2014 працював на посади старшого прокурора Прокуратури Перевальського району Луганської області;

- з 15.10.2014 по 24.03.2015 працював на посаді старшого прокурора Прокуратури Сватівського району Луганської області;

- з 25.03.2015 по 15.07.2015 працював на посаді прокурора відділу Прокуратури Луганської області;

- з 16.07.2015 по 24.01.2016 працював на посаді прокурора відділу Прокуратури Луганської області;

- з 25.01.2016 по 12.04.2016 працював на посаді прокурора відділу Прокуратури Луганської області;

- з 13.04.2016 22.05.2017 працював на посаді прокурора відділу Прокуратури Луганської області;

- з 23.05.2017 по 25.09.2017 працював на посаді прокурора відділу Військової прокуратури сил антитерористичної операції;

- Наказом МОУ №634 від 08.09 прийнятий на військову службу за контрактом. Відряджений до Генеральної прокуратури України із залишенням на військовій службі.

- Наказом ГПУ № 572-вк від 25.09.2017 направлений в розпорядження військового прокурора сил антитерористичної операції.

- з 26.09.2017 по 10.05.2018 працював на посаді прокурора відділу організації участі прокурорів у суді та нагляду за виконанням судових рішень у кримінальному провадженні Військова прокуратура сил антитерористичної операції;

- з 10.05.2018 по 05.02.2019 працював на посаді прокурора відділу організації участі прокурорів у суді та нагляду за виконанням судових рішень у кримінальному провадженні Військова прокуратура об`єднаних сил;

- з 05.02.2019 по 10.09.2020 працював на посаді прокурора відділу організації участі прокурорів у суді та нагляду за виконанням судових рішень у кримінальному провадженні управління нагляду за додержанням законів, виконання судових рішень у кримінальному провадженні та при проведенні оперативно-розшукової діяльності Військової прокуратури об`єднаних сил.

Відповідно до п. 18 розділу II прикінцевих і перехідних положень ЗУ від 19.09.2019 №114-ІХ «про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових законів із реформи органів прокуратури та п.2 ч.5 ст. 26 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу». Звільнений з військової служби у запас за підпунктом «г» (у зв`язку зі скороченням штатів або проведенням організаційних заходів). Звільнений з посади прокурора відділу організації участі прокурорів у суді та нагляду за виконанням судових рішень у кримінальному провадженні управління нагляду за додержанням законів, виконання судових рішень у кримінальному провадженні та при проведенні оперативно-розшукової діяльності, виключений зі списків особового складу, усіх видів забезпечення з 10 вересня 2020 року (Наказ ВП ОС № 563 від 10.09.2020).

Відповідно до довідки № 483 від 18 жовтня 2021 року ОСОБА_1 з 11.09.2020 року та на час звернення до пенсійного органу за призначенням пенсії працював на посаді прокурора відділу підтримання публічного обвинувачення в суді та нагляду за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних провадженнях управління організації процесуального керівництва, нагляду за виконанням судових рішень та при проведенні оперативно-розшукової діяльності Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил.

Відомості про періоди роботи позивача також підтверджено трудовою книжкою серії НОМЕР_3 .

ОСОБА_1 з 26.09.2017 по 30.04.2018 безпосередньо брав участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районах проведення антитерористичної операції відповідно на посадах: прокурора відділу організації участі прокурорів у суді та нагляду за виконанням судових рішень у кримінальних провадженнях військової прокуратури сил антитерористичної операції, що підтверджується довідкою про безпосередню участь особи в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України № 487 від 25 жовтня 2021 року та Витягом з наказу Першого заступника керівника Антитерористичного центру при Службі безпеки України від 02 жовтня 2017 року № 86/дск, Першого заступника керівника Антитерористичного центру при Службі Безпеки України (керівника Антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей) 26 лютого 2018 року № 28/дск.

В період з 1 травня 2018 року по 10 вересня 2020 року ОСОБА_1 брав участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та в період здійснення зазначених заходів, що підтверджується довідкою про участь особи у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення № 488 від 25 жовтня 2021 року, Витягом з Наказу тимчасово виконуючого обов`язки першого заступника Начальника Генерального штабу Збройних Сил України 08.06.2018 №8/ДСК.

Дані відомості також підтверджуються довідкою від 19.08.2021 № 07/980, в якій зазначено, що ОСОБА_1 дійсно в період з 26.09.2017 по 30.04.2018 безпосередньо приймав участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України. З 01.05.2018 по 10.09.2020 брав участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях.

Згідно з посвідченням серії НОМЕР_4 , виданого 26 лютого 2018 року, ОСОБА_1 має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни учасників бойових дій.

27.10.2021 позивач звернувся до відділу обслуговування громадян № 1 (сервісний центр) Головного управління Пенсійного фонду України в Донецької області із заявою за № 10689 щодо призначення пенсії за вислугу років відповідно до статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2017 №1697- VII.

Для прийняття рішення за результатами поданої заяви за принципом екстериторіальності структурним підрозділом визначено Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області від 01.11.2021 № 49, позивачу відмовлено в призначені пенсії, з мотивів відсутності на день звернення вислуги років 25 років.

Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області послалося на те, що відповідно до ч. 1 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 № 1697- VІІ прокурори мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку за наявності на день звернення вислуги років не менше: у період з 1 жовтня 2020 року і пізніше 25 років, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів не менше 15 років. За наданими документами вислуга років ОСОБА_1 відповідно до ч. 6 ст. 86 вказаного Закону становить 19 років 3 місяці 2 дні. Стаж роботи на посадах прокурорів 16 років 10 місяць 5 днів. Право на призначення пенсії за вислугу років відсутнє.

Не погодившись з вказаним рішенням позивач оскаржив його в судовому порядку.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 24 листопада 2022 року рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області від 01.11.2021 року №49 про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 за вислугу років відповідно до статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 №1697-VII визнано протиправним та скасовано. Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області зобов`язано повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 27.10.2021 року щодо призначення пенсії за вислугу років згідно зі статтею 86 Закону України «Про прокуратуру» 14.10.2014 №1697-VII та прийняти вмотивоване рішення, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Із зазначеного рішення суду вбачається, що в загальному підрахунку період безпосередньої участі позивача в антитерористичній операції та період безпосередньої участі у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганських областях мають бути зараховані до пільгового стажу роботи позивача в потрійному розмірі (один місяць служби за три).

Постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 06.03.2023 рішення Донецького окружного адміністративного суду від 24 листопада 2022 року залишено без змін.

За результатами повторного розгляду заяви ОСОБА_1 від 27.10.2021 на зобов`язання згідно рішення Донецького окружного адміністративного суду від 24.11.2022 по справі №200/16086/21 прийнято рішення від 09.03.2023 №49 про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії за вислугу років відповідно до статті 86 Закону України № 1697 у зв`язку з відсутністю необхідних 25 років стажу за вислугу років.

У рішенні Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 09.03.2023 №49 зазначено, що періоди роботи позивача з 26.09.2017 по 30.04.2018 та з 01.05.2018 по 10.09.2020 зараховані до стажу роботи прокурором, який враховується для визначення права на призначення пенсії за вислугу років згідно статті 86 Закону України №1697 в одинарному розмірі, та до страхового стажу згідно сплачених внесків відповідно до статті 24 Закону України №1058. Законом № 1697, яким зумовлено пенсійне забезпечення прокурорів, зарахування військової служби в період перебування на посаді прокурора в розмірі один місяць служби за три місяці служби не передбачено.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з такого.

Частиною 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із статтею 46 Конституції України, норми якої є нормами прямої дії, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх в разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та інших випадках передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Правові засади організації і діяльності прокуратури України, статус прокурорів, порядок здійснення прокурорського самоврядування, а також систему прокуратури України визначає Закон України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 № 1697- VІІ (далі - Закон № 1697- VІІ.

Відповідно до ч. 1 ст. 86 Закону № 1697- VІІ прокурори мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку за наявності на день звернення вислуги років не менше: з 1 жовтня 2020 року і пізніше - 25 років, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів не менше 15 років.

Згідно з ч. 8 ст. 86 № 1697- VІІ право на пенсію за вислугу років мають особи, які безпосередньо перед зверненням за призначенням такої пенсії працюють в органах прокуратури чи в науково-навчальних закладах Генеральної прокуратури України, а також особи, звільнені з прокурорських посад органів прокуратури за станом здоров`я, у зв`язку з ліквідацією чи реорганізацією органу прокуратури, в якому особа обіймає посаду, або у зв`язку із скороченням кількості прокурорів, у зв`язку з обранням їх на виборні посади в органах державної влади чи органах місцевого самоврядування. Ветеранам війни, які мають необхідний стаж роботи для призначення пенсії за вислугу років, така пенсія призначається незалежно від того, чи працювали вони в органах прокуратури перед зверненням за призначенням пенсії.

Частиною 2 статті 86 Закону № 1697- VІІ визначено, що пенсія призначається в розмірі 60 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії.

Згідно з положеннями ч. 6 ст. 86 Закону № 1697- VІІ до вислуги років, що дає право на пенсію згідно з цією статтею, зараховується час роботи: на прокурорських посадах, зазначених у статті 15 цього Закону, стажистами, на посадах помічників і старших помічників прокурорів; слідчими, суддями; на посадах начальницького складу органів внутрішніх справ, податкової міліції, кримінально-виконавчої служби, офіцерського складу Збройних Сил України, Служби безпеки України, інших утворених відповідно до законодавства України військових формувань, на посадах державних службовців, які обіймають особи з вищою юридичною освітою; у науково-навчальних закладах Генеральної прокуратури України працівникам, яким до набрання чинності цим законом було присвоєно класні чини (працівникам військової прокуратури - відповідні військові звання), у тому числі час наукової та викладацької роботи в інших науково-навчальних закладах, якщо вони мали науковий ступінь чи вчене звання; на адміністративних та викладацьких посадах, посадах наукових працівників у Національній академії прокуратури України; на виборних посадах у державних органах, на посадах в інших організаціях, якщо працівники, яким до набрання чинності цим Законом було присвоєно класні чини (працівникам військової прокуратури - відповідні військові звання), були направлені туди, а потім повернулися в органи прокуратури; військова служба, половина строку навчання у вищих юридичних навчальних закладах денної форми навчання або на юридичних факультетах вищих навчальних закладів денної форми навчання; відпустка по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, якщо така відпустка надавалася.

Пенсії за вислугу років відповідно до цієї статті призначаються, перераховуються і виплачуються уповноваженими на це державними органами (ч. 13 ст. 86 Закону № 1697-VII).

Пунктом 3 розділу ХІІІ Перехідні положення Закону України «Про прокуратуру» № 1697-VІІ установлено, що на прокурорів та слідчих військової прокуратури, які не є військовослужбовцями, у разі виконання ними повноважень у районах проведення антитерористичних операцій поширюються соціальні гарантії, передбачені для військовослужбовців військової прокуратури.

Таким чином, прокурори мають право на пенсійне забезпечення за вислугу року незалежно від віку, за наявності на день звернення з 1 жовтня 2020 року і пізніше - 25 років, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів не менше 15 років. При цьому, до вислуги років, що дає право на пенсію зараховується: військова служба, половина строку навчання у вищих юридичних навчальних закладах денної форми навчання або на юридичних факультетах вищих навчальних закладів денної форми навчання.

Відповідно до ст. 27 Закону України «Про прокуратуру» № 1697-VІІ (у редакції чинній до 25.09.2019) військовослужбовці військової прокуратури у своїй діяльності керуються Законом України «Про прокуратуру» і проходять військову службу відповідно до Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та інших законодавчих актів України, якими встановлено правові та соціальні гарантії, пенсійне, медичне та інші види забезпечення, передбачені законодавством для осіб офіцерського складу Збройних Сил України.

Статтею 83 Закону України «Про прокуратуру» № 1697-VІІ (у редакції чинній до 25.09.2019) на військовослужбовців військової прокуратури поширюються усі передбачені Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та іншими законодавчими актами про військову службу соціальні і правові гарантії.

Статтею 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 № 2232-ХІІ військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, пов`язаній із захистом Вітчизни. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Відповідно до статті 6 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» до учасників бойових дій належать, зокрема військовослужбовці (резервісти, військовозобов`язані), які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення.

Процедуру надання статусу учасника бойових дій особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, та категорії таких осіб визначає Порядок надання статусу учасника бойових дій особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 20 серпня 2014 року № 413 (далі - Порядок № 413).

Відповідно до пункту 2 Порядку № 413 статус учасника бойових дій надається військовослужбовцям (резервістам, військовозобов`язаним) та працівникам Збройних Сил, Національної гвардії, СБУ, Служби зовнішньої розвідки, Держприкордонслужби, Держспецтрансслужби, військовослужбовцям військових прокуратур, особам рядового та начальницького складу підрозділів оперативного забезпечення зон проведення антитерористичної операції ДФС, поліцейським, особам рядового, начальницького складу, військовослужбовцям, працівникам МВС, Управління державної охорони, Держспецзв`язку, ДСНС, ДПтС, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення.

Пунктом 4 Порядку № 413 визначено підставу надання особі статусу учасника бойових дій: документи про безпосереднє залучення до виконання завдань антитерористичної операції в районах її проведення, направлення (прибуття) у відрядження до районів проведення антитерористичної операції, їх перебування в таких районах з метою виконання завдань із захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України шляхом безпосередньої участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення (витяги з наказів керівника Антитерористичного центру при СБУ про залучення до проведення антитерористичної операції, директив, розпоряджень, посвідчень про відрядження, оперативних завдань, журналів бойових дій, бойових донесень, дислокацій, книг нарядів, графіків несення служби, звітів, зведень, донесень, матеріалів спеціальних (службових) розслідувань за фактами отримання поранень, а також інші офіційні документи, видані державними органами, що містять достатні докази про безпосередню участь особи у виконанні завдань антитерористичної операції у районах її проведення).

Закон України від 20.12.1991 № 2011-ХІІ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (надалі Закон № 2011-ХІІ) відповідно до Конституції України визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.

Відповідно до ст.. 1-2 Закону № 2011-ХІІ військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами. У зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. Час проходження строкової військової служби зараховується до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що передбачала право на пенсію на пільгових умовах до введення в дію Закону України «Про пенсійне забезпечення» або на пенсію за віком на пільгових умовах до набрання чинності Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Час навчання в професійно-технічному навчальному закладі і час проходження строкової військової служби, які зараховуються до пільгового стажу, не повинні перевищувати наявного стажу роботи, що дає право на пенсію на пільгових умовах. Час проходження військовослужбовцями військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України «Про оборону України», зараховується до їх вислуги років, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби на пільгових умовах у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України.

Зарахування строку участі в АТО до стажу роботи відповідно до ст. 8 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх вислуги років, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби на пільгових умовах у порядку, що визначається КМУ. Час проходження військової служби, протягом якого військовослужбовець брав участь в АТО в особливий період, зараховується до стажу державної служби на пільгових умовах. Зокрема, один місяць стажу зараховується за три, тобто в трикратному розмірі.

Зазначена служба підлягає зарахуванню до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах - один місяць служби за три місяці, відповідно до Наказу Міністерства оборони України № 530 від 14.08.2014 року «Про затвердження Положення про організацію в Міністерстві оборони України роботи з обчислення вислуги років для призначення пенсій військовослужбовцям і соціального забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та членів їх сімей» зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 20 жовтня 2014 року № 1294/26071.

Статтею 57 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 № 1788-ХІІ передбачено пільги по обчисленню стажу за час перебування у складі діючої армії, та встановлено, що час служби зараховується до стажу роботи на пільгових умовах, у порядку, встановленому для обчислення строків цієї служби при призначенні пенсії за вислугою років військовослужбовцям.

Згідно абзацу 7 підпункту 1 пункту 2.3 розділу II «Положення про організацію в Міністерстві оборони України роботи з обчислення вислуги років для призначення пенсій військовослужбовцям і соціального забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та членів їх сімей», затвердженого наказом Міноборони України від 14.08.2014 року № 530, час проходження служби, протягом якого особа брала участь в антитерористичній операції зараховується на пільгових умовах - один місяць служби за три.

Аналогічна норма закріплена у постанові КМУ № 393 від 17 липня 1992 року «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей».

З системного аналізу норм чинного законодавства вбачається, що час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. Час проходження військовослужбовцями військової служби в особливий період зараховується до їх вислуги років, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби на пільгових умовах у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України.

У свою чергу, час проходження військової служби, протягом якого військовослужбовець брав участь в антитерористичній операції в особливий період, зараховується до страхового стажу на пільгових умовах одного місяця служби за три.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постановах від 5 червня 2018 року у справі №348/347/17, від 30 липня 2019 року у справі № 346/1454/17 та від 2 квітня 2020 року у справі №185/4140/17 (92-а/185/282/17), від 16 червня 2020 у справі №185/7049/2020.

Відтак, доводи Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про те, що Закон № 1697 не передбачає зарахування військової служби до вислуги років у розмірі один місяць за три місяці є безпідставними, адже час служби підлягає зарахуванню до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах - один місяць служби за три місяці.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 у період з 26.09.2017 по 30.04.2018 брав участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України. З 01.05.2018 по 10.09.2020 брав участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, та має статус учасника бойових дій.

За наведених обставин в загальному підрахунку вказані періоди безпосередньої участі в антитерористичній операції та період безпосередньої участі у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганських областях мають бути зараховані до пільгового стажу роботи позивача в потрійному розмірі (один місяць служби за три).

У спірному рішенні від 09.03.2023 № 49 відповідач зазначає, що на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду Донецького окружного адміністративного суду по справі від 24.11.2022 №200/16086/21 повторно розглянуто заяву від 27.10.2021 року про призначення пенсії за вислугу років за нормами Закону України № 1697 , та з урахуванням висновку суду періоди безпосередньої участі в антитерористичній операції з 26.09.2017 по 30.04.2018 та з 01.05.2018 по 10.09.2020 зараховані до стажу роботи прокурором, який враховується для визначення права на призначення пенсії за вислугу років згідно статті 86 Закону України №1697, в одинарному розмірі , та до страхового стажу згідно сплачених внесків відповідно до статті 24 Закону України №1058. Законом №1697, яким зумовлено пенсійне забезпечення прокурорів, зарахування військової служби в період перебування на посаді прокурора в розмірі один місяць служби за три місяці служби, не передбачено.

Відтак, належним способом захисту прав позивача є зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області при розгляді заяви про призначення пенсії зарахувати до страхового та до трудового (пільгового) стажу позивача для призначення пенсії на пільгових умовах, в розрахунку один місяць служби за три місяці, періоди з 26.09.2017 по 30.04.2018 та з 01.05.2018 по 10.09.2020.

Щодо позовних вимог в частині зобов`язання відповідача призначити ОСОБА_1 з 27.10.2021 пенсію за вислугу років на підставі статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 № 1697 суд зазначає наступне.

Відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення» призначення, розрахунок, нарахування та виплата пенсії здійснюється органами Пенсійного фонду України, тобто, в даному випадку відповідач має виключну компетенцію щодо призначення позивачу пенсії.

Питання про призначення позивачу пенсії належить до повноважень органів Пенсійного фонду, у зв`язку з чим підстави для задоволення цієї позовної вимоги відсутні.

Водночас суд, керуючись приписами частини другої статті 9 КАС України, з метою ефективного поновлення прав позивача вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 27.10.2021 щодо призначення та виплати пенсії за вислугу років відповідно до статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 № 1697, з урахуванням висновків, сформульованих судом у даному рішенні.

Суд наголошує, що при повторному розгляді заяви позивача відповідач не може прийняти рішення, яке по суті повторює рішення, що визнані судом протиправними, і повинен вирішити заяву позивача з урахуванням правової оцінки, наданої судом у цій справі.

Згідно приписів ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього кодексу, проте згідно ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Всупереч наведеним вимогам, відповідач як суб`єкт владних повноважень, не надав суду достатніх беззаперечних доказів в обґрунтування правомірності свого рішення.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку щодо часткового задоволення позовних вимог позивача. Позивач звільнений від сплати судового збору, інші судові витрати по справі відсутні.

Керуючись статтями 2-17, 19-20, 42-47, 55-60, 72-77, 90, 94-99, 122, 124-125, 132, 139, 143, 159-165, 168, 171, 173, 192-196, 224, 225-228, 229-230, 241, 243, 245, 246, 250, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (; 84122, м. Слов`янськ, пл. Соборна,3) про визнання протиправним та скасування рішення від 09.03.2023 та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 09.03.2023 № 49 про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 за вислугу років відповідно до статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 № 1697-VII.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (, 84122, Донецька область, м. Слов`янськ, пл. Соборна, 3) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 27.10.2021 щодо призначення пенсії за вислугу років згідно зі статтею 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2017 № 1697-УII, з урахуванням висновків суду, зарахувавши ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до вислуги років для призначення пенсії на пільгових умовах, до страхового та до трудового (пільгового) стажу для призначення пенсії на пільгових умовах, в розрахунку один місяць служби за три місяці, період безпосередньої участі в антитерористичній операції з 26 вересня 2017 року по 30 квітня 2018 року та період безпосередньої участі у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганських областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів з 01 травня 2018 року по 10 вересня 2020 року.

В іншій частині позовних вимог у задоволенні відмовити.

Рішення ухвалене та повне судове рішення складено 03 травня 2023 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається до Першого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.В. Смагар