Справа № 307/4993/22
Суддя: Скраль Т.В.
Дата ухвалення: 2023-04-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

28 квітня 2023 рокум. Ужгород№ 307/4993/22
13:35 год

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Скраль Т.В.

при секретарі Шестак Н.В.,

за участю сторін:

позивач : ОСОБА_1 ,

відповідач 1: Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області - представник Фурт Сперанція Русланівна,

відповідач 2: Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області - представник не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (88008, Закарпатська область, м. Ужгород, пл. Народна, 4, ), Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (Херсонська область, м. Херсон, вулиця 28-ї Армії, 6, п.і. 73000, ) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії , -

ВСТАНОВИВ:

У відповідності до статті 243 частини 3 КАС України 28 квітня 2023 року проголошено вступну та резолютивну частини рішення. Рішення у повному обсязі складено 03 травня 2023 року.

30 грудня 2022 року ОСОБА_1 звернувся до Тячівського районного суду Закарпатської області з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області, якою просить визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області і зобов`язати зарахувати в пенсійний і страховий стаж при нарахуванні пенсії періоди 3 вересня 2010 року по 26 листопада 2012 року, 1 травня 2016 року по 30 червня 2016 року, та з 3 жовтня 2017 року по 3 листопада 2020 року ( як страховий стаж), і зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України вчинити дії щодо зарахування вище вказаних періодів (2 роки 4 місяці та 4 роки 10 місяців) до пенсійного та страхового стажу.

02 січня 2023 року ухвалою Тячівського районного суду Закарпатської області адміністративну справі передано на розгляд до Закарпатського окружного адміністративного суду.

25 січня 2023 року справа надійшла до Закарпатського окружного адміністративного суду.

27 січня 2023 року ухвалою суду позовну заяву залишено без руху та надано строк для усунення недоліків.

Для усунення недоліків позовної заяви позивачу необхідно надати суду:

- зазначити у новій редакції позовної заяви відомі номери засобів зв`язку, офіційна електронна адреса або адреса електронної пошти відповідача та із зазначенням належного відповідача чи відповідачів по справі та обґрунтувати до нього позовні вимоги;

- підтвердити відповідність поданих письмових доказів в копіях - оригіналу, які знаходиться у позивача, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення;

- читабельні копію довідки від 08 листопада 2022 року № 456, паспорту матері;

- належним чином засвідчені копії свідоцтва про народження, РНОКПП та паспорта ОСОБА_1 ;

- власне письмове підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

10 лютого 2023 року позивачем подано клопотання про усунення недоліків в позовній заяві.

Разом з тим, судом встановлено, що позивачем не було усунуто недоліків позовної заяви при поданні клопотання про усунення недоліків в позовній заяві, а саме не надано до суду:

- у новій редакції позовної заяви зазначити відомі номери засобів зв`язку, офіційна електронна адреса або адреса електронної пошти відповідача та із зазначенням належного відповідача чи відповідачів по справі та обґрунтувати до нього позовні вимоги.

14 лютого 2023 року ухвалою суду процесуальний строк, встановлений судом для усунення недоліків позовної заяви згідно з ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 27 січня 2023 року в адміністративній справі - продовжено на 5 днів з дня вручення позивачу даної ухвали.

28 лютого 2023 року позивачем подано до суду клопотання про усунення недоліків позовної заяви та подано позовну заяву у новій редакції, відповідно до якої просить суд визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області і зобов`язати зарахувати в пенсійний і страховий стаж при нарахуванні пенсії періоди з 3 вересня 2010 року по 26 листопада 2012 року, з 1 травня 2016 року по 30 червня 2016 року, та з 3 жовтня 2017 по 3 листопада 2022 року (як страховий стаж), і зобов`язати ГУ Пенсійного фонду України вчинити дії щодо зарахування вище вказаних періодів роботи (2 роки, 4 місяці та 4 роки, 10 місяців) до пенсійного та страхового стажу.

03 березня 2023 року ухвалою суду відкрито провадження у адміністративній справі. Залучено до участі в справі в якості співвідповідача Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області. Витребувано від Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області належним чином засвідчені копії відмовних матеріалів щодо призначення пенсії ОСОБА_1 . Витребувано від Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області належним чином засвідчену копію рішення від 14 грудня 2022 року № 52. Витребувані судом докази необхідно було подати Закарпатському окружному адміністративному суду за адресою: Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Загорська, буд. 30, п.і. 88000 - до 20 березня 2023 року.

30 березня 2023 року ухвалою суду витребувано повторно від Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області належним чином засвідчену копію рішення від 14 грудня 2022 року № 52.

24 квітня 2023 року відповідачем 2 надіслано до суду належним чином засвідчену копію рішення від 14 грудня 2022 року № 52.

1. Позиції сторін.

Позивач свої позовні вимоги аргументував тим, що 11-го листопада 2022-го року подав документи на призначення пенсії в Тячівське управління Пенсійного фонду України. Донецьке ГУ ПФУ винесло рішення про відмову в призначенні пенсії №56 від 18.11.22 (зарахували в страховий стаж 13 років 8 місяців і 1 день). 09 грудня 2022 р знову подав майже ті ж самі документи і вже Херсонське ГУ ПФУ прийняло рішення про відмову № 52 від 14.12.22 (але уже зарахувало в страховий стаж 26 років 8 місяців 27 днів). З вересня 2010 року по 5 травня 2016 року він здійснював догляд за пристарілою мамою при досягненні ОСОБА_2 80-ти річного віку та інвалідом (у неї була ампутована нога). ОСОБА_2 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 (дівоче прізвище ОСОБА_3 , свідоцтво про народження НОМЕР_2 від 04.09.1930). Померла вона 5-го травня 2016 року (свідоцтво про смерть серії НОМЕР_3 ). Зразу при досягненні ОСОБА_2 80-ти річного віку він звернувся в Тячівське районне управління соціального захисту населення РДА з відповідним пакетом документів для оформлення статусу опікуна (бо не задовго до цього він припинив діяльність приватного підприємця). Мама почала отримувати через пошту надбавку до пенсії в сумі 13 гривні (а пізніше збільшили до 17). В травні 2011 року мамі здійснили ампутацію ноги через діабеті він спробував перевести її на інвалідну пенсію (звертався до органу соціального захисту з документами але зрозумів що немає сенсу). Пізніше не зміг знайти страхових відрахувань у базі даних і знову звернувся в Тячівське УСЗН з новим пакетом документів. Після смерті матерія подав документи в управління соц. захисту про припинення догляду де йому сказали, що все нормально з документами і йому зарахують страховий стаж коли буду подавати на пенсію. В грудні 2017-го року звернувся в обласне управління Пенсійного фонду з усним зверненням, що немає відрахувань і йому знайшли в картці РНОКПП: НОМЕР_4 (замість НОМЕР_1 ) на прізвище ОСОБА_1 і то за менший термін. Чомусь не врахований період з вересня 2010 по 25 листопада 2012. В червні 2017 року був прийнятий на роботу охоронцем Буштинської дільниці ПАТ «Закарпатвтормет». Трудову книжку і виплати при звільненні до цього часу так ніяких грошей не отримав. 15.07.2019 року звернувся в Тячівський районний суд з позовною заявою про стягнення грошових коштів при звільненні. 11 вересня 2020 року Тячівський районний суд виніс рішення по справі № 307/2153/19 в якому визнав позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтованими і вирішив стягнути з ПАТ «Закарпатвтормет» на мою користь заборгованість по зарплаті 10275 грн. та 84364 грн. середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні всього на загальну суму 94639 гривень.

21 березня 2023 року відповідачем 1 до суду подано відзив на позовну заяву. В обґрунтування якого вказано, що на підставі повного, всебічного та об`єктивного розгляду заяви позивача від 09 грудня 2022р. та доданих до неї документів, рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (структурний підрозділ, що розглядав вказану заяву за принципом екстериторіальності) №52 від 14.12.2022 року ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії по віку, тому що, страховий стаж роботи становить 26 років 08 місяців 27 днів (з необхідних 29 років), що є недостатнім для призначення пенсії відповідно до ст. 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Звертають увагу суду, що Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області розгляд заяви позивача не здійснювало, а тому і прав позивача на призначення пенсії не порушило. Крім того, як йшлося вище, органом, уповноваженим який розглядав заяву позивача, є Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області, а тому підстави для зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області вчиняти будь - які дії, пов`язані із призначенням позивачу пенсії відсутні. Звергають увагу суду, що позовна вимога стосовно зобов`язання Головного управління вчинити дії щодо зарахування періодів роботи з 03 вересня 2010 по 26 листопада 2012 року, 01 травня 2016 року по 30 червня 2016 та з 03 жовтня 2017 по 03 листопада 2020, Головне управління заперечує та вважає таку вимогу передчасною. Згідно індивідуальних відомостей про застраховану особу форми ОК-5 та дублікату трудової книжки НОМЕР_5 наявні дані про страховий стаж, а страхувальниками в даному випадку є Тячівське управління соціального захисту РДА за період з 03 вересня 2010 по 26 листопада 2012 року, 01 травня 2016 року по 30 червня 2016 року - згідно запису в дублікаті трудової книжки НОМЕР_6 , №29 та Акціонерне товариство «Закарпатвтормет» за період з 03 жовтня 2017 по 03 листопада 2020 року - згідно запису в дублікаті трудової книжки НОМЕР_7 . Оскільки, позивачем не наведено обґрунтованих аргументів та не надано жодного доказу на підтвердження того, що Головне управління буде ухилятись від зарахування в страховий стаж періоди з 03 вересня 2010 по 26 листопада 2012 року, з 01 травня 2016 року по 30 червня 2016, та з 03 жовтня 2017 по 03 листопада 2020. Ключовим правовим питанням, щодо якого фактично виник спір у наведеній справі, с право позивача, щоб страхувальниками в даному випадку Тячівським управління соціального захисту РДА подано звіт, а Акціонерне товариство «Закарпатвтормет» нараховувало, обчислило і сплатило єдиний внесок за період з 03 жовтня 2017 по 03 листопада 2020 року. Відповідно, питання щодо зарахування до страхового стажу періоду період з 03 жовтня 2017 по 03 листопада 2020 року є похідним та повинно вирішуватись після вирішення питання про наявність відповідного права.

Відповідачем 2 або уповноваженим представником відзиву на позовну заяву до суду, у строк наданий судом в ухвалі Закарпатського окружного адміністративного суду про відкриття провадження в адміністративній справі від 03 березня 2023 року, не надано та не повідомлено суду поважні причини його ненадання.

Відповідно до статті 162 частини 6 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Представник відповідача 2 у судове засідання не з`явився, однак про час і дату судового засідання повідомлені належним чином, що підтверджується довідкою про доставку судової повістки до електронного кабінету 03 квітня 2023 року.

У відповідності до статті 205 частини 1, 3 пункту 1 КАС України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі, зокрема, неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Під час розгляду справи по суті позивач позов підтримав повністю, просив суд його задовольнити з мотивів, що у ньому наведені. Крім того, 29 березня 2023 року позивач в судовому засіданні посилається на рішення ВС від 12.09.2019 року №489/2283/16-а про необов`язковість зазначення спірних періодів у довідці ОК.

Представник відповідача 1 в судовому засіданні, проти задоволення позову заперечила та просила суд відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

2. Обставини, встановлені судом.

Судом встановлено, що 09 грудня 2022 року ОСОБА_1 звернувся до Головного управління ПФУ в Закарпатській області із заявою № 5322 про призначення пенсії за віком, (а.с. 72-75).

14 грудня 2022 року Головне управління Пенсійного Фонду України в Херсонській області рішенням № 52 відмовило ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу 29 років. За наданими документами та даними індивідуальних відомостей про застраховану особу та страховий стаж становить 26 років 08 місяців 27 днів.

20 грудня 2022 року згідно з супровідним листом Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області ОСОБА_1 направлено оскаржуване рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області від 14 грудня 2022 року № 52, ( а.с.50).

Не погодившись із рішенням про відмову у призначенні пенсії за віком, позивач звернувся до суду.

3. Мотиви суду та норми права, застосовані судом

Згідно з статтею 22 Конституції України права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Згідно із частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з статтею 46 Конституції Українигромадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Надане вищевказаною статтею право деталізоване у Законах України від 05.11.1991 року № 1788-XII «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон №1788) та від 09.07.2003 року № 1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон №1058), зокрема, у статтях 1 і 8 відповідно.

Закон України «Про пенсійне забезпечення» відповідно до Конституції України гарантує всім непрацездатним громадянам України право на матеріальне забезпечення за рахунок суспільних фондів споживання шляхом надання трудових і соціальних пенсій, спрямований на те, щоб повніше враховувалася суспільно корисна праця як джерело зростання добробуту народу і кожної людини, встановлює єдність умов і норм пенсійного забезпечення робітників, членів колгоспів та інших категорій трудящих; та гарантує соціальну захищеність пенсіонерів шляхом встановлення пенсій на рівні, орієнтованому на прожитковий мінімум, а також регулярного перегляду їх розмірів у зв`язку із збільшенням розміру мінімального споживчого бюджету і підвищенням ефективності економіки республіки.

Згідно із статтею 1 Закону № 1788 громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.

Відповідно до статей 6, 7 Закону № 1788 особам, які мають одночасно право на різні державні пенсії, призначається одна пенсія за їх вибором, за винятком пенсій інвалідам внаслідок поранення, контузії чи каліцтва, що їх вони дістали при захисті Батьківщини або при виконанні інших обов`язків військової служби, або внаслідок захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті чи з виконанням інтернаціонального обов`язку.

Звернення за призначенням пенсії може здійснюватися у будь-який час після виникнення права на пенсію.

При цьому пенсії за віком і по інвалідності призначаються незалежно від того, припинено роботу на час звернення за пенсією чи вона продовжується. Пенсії за вислугу років призначаються при залишенні роботи, яка дає право на цю пенсію.

Відповідно до статті 56 Закону № 1788 до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

Згідно із статтею 62 Закону № 1788 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до статті 62 Закону № 1788 постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

Пунктами 1, 2 постанови Кабінету Міністрів України № 637 від 12 серпня 1993 року «Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній» (далі - Порядок № 637) встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Пунктом 3 Порядку № 637 передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Відповідно до статті 1 Закону № 1058 страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески.

Згідно із частиною 1 статті 24 Закону № 1058 страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Відповідно до частини 2 статті 24 Закону № 1058 страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Оцінюючи усі докази, досліджені судом, у їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.

Щодо зарахування до трудового стажу для призначення пенсії за віком періоду догляду позивачем за пристарілою 80 ти річною ОСОБА_2 , з 03 вересня 2010 року, суд зазначає таке.

Згідно із вимогами пункту «ж» частини 1 статті 3 Закону №1788-XII право на трудову пенсію мають особи, зайняті суспільно корисною працею, при додержанні інших умов, передбачених цим Законом особи, які здійснюють догляд за інвалідом I групи або дитиною-інвалідом віком до 16 років, а також за пенсіонером, який за висновком медичного закладу потребує постійного стороннього догляду.

Відповідно до пункту «є» частини 3 статті 56 Закону №1788-XII до стажу роботи зараховується час догляду за інвалідом I групи або дитиною-інвалідом віком до 16 років, а також за пенсіонером, який за висновком медичного закладу потребує постійного стороннього догляду.

Відповідно до пункту 10 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України 12.08.1993 №637 ( далі по тексту Порядок № 637, в редакції, чинній на момент спірних правовідносин) час догляду за особою з інвалідністю I групи, дитиною з інвалідністю віком до 16 років, а також пенсіонером, який за висновком медичного закладу потребує постійного стороннього догляду, встановлюється на підставі: акта обстеження фактичних обставин здійснення догляду; документів, що засвідчують перебування на інвалідності (для осіб з інвалідністю I групи і дітей з інвалідністю) і вік (осіб похилого віку і дітей з інвалідністю).

Акт обстеження фактичних обставин здійснення догляду складається органами Пенсійного фонду України на підставі відомостей житлово-експлуатаційних або інших організацій за місцем проживання (реєстрації), сільських, селищних рад, опитування осіб, за якими здійснюється догляд, та їх сусідів, інших даних.

Документами, які підтверджують перебування на інвалідності, можуть бути виписка із акта огляду медико-соціальної експертної комісії, медичні висновки, пенсійне посвідчення, посвідчення одержувача допомоги або довідка органів праці та соціального захисту населення або Пенсійного фонду та інші документи.

Документами, які підтверджують вік, можуть бути свідоцтво про народження або паспорт чи довідка житлово-експлуатаційних або інших організацій за місцем проживання (реєстрації) та інші.

Відповідно до довідки Тячівського управління соціального захисту населення від 08 листопада 2022 року № 456 ОСОБА_1 перебував на обліку в управлінні та отримував допомогу по догляду за пристарілою 80-ти річною ОСОБА_2 з 26 листопада 2012 року по 30 червня 2016 року, (а.с. 41).

Згідно зі статтею 11 Закону №1058 один із непрацюючих працездатних батьків, усиновителів, опікун, піклувальник, один із прийомних батьків, батьків-вихователів, які фактично здійснюють догляд за дитиною з інвалідністю, тяжко хворою дитиною, якій не встановлено інвалідність, а також непрацюючі працездатні особи, які здійснюють догляд за особою з інвалідністю I групи або за особою, яка досягла пенсійного віку, встановленого статтею 26 цього Закону, та за висновком закладу охорони здоров`я потребує постійного стороннього догляду, якщо такі непрацюючі працездатні особи отримують допомогу, надбавку або компенсацію відповідно до законодавства

Згідно з статтею 66 Закону №1788-XII до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України "Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування" нараховується збір на обов`язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Таким чином, позивач, як особа, що здійснював догляд за престарілою, свідчить про те, що він відноситься до категорії застрахованих осіб, на яких розповсюджується дія Закону України «Про пенсійне забезпечення».

За таких обставин, відповідач 2 безпідставно не врахував до стажу роботи позивача період догляду за пристарілою гр. ОСОБА_2 спірний період з 01 травня 2016 року по 30 червня 2016 року, який охоплюється довідкою Тячівського управління соціального захисту населення від 08 листопада 2022 року № 456.

Щодо періоду роботи з 03 жовтня 2017 року по 03 листопада 2022 року, судом встановлено наступне.

У судовому засіданні позивач доводить, що таке підтверджується рішенням Тячівського районного суду від 11.09.2020 року у справі №307/2153/19 та від 28.07.2022 року у справі №307/1843/22.

Судом встановлено, у межах справи №307/2153/19, що згідно наказу ПАТ «Закарпатвтормет» від 09.06.2017 року за №14-ос позивача ОСОБА_1 прийнято на роботу з 05.06.2017 року робітником-охоронцем (з виконанням обов`язків начальника служби охорони) Буштинської дільниці ПАТу «Закарпатвтормет» з оплатою за відпрацьований час не менше мінімального окладу (а.с.138).

Згідно індивідуальних відомостей Пенсійного фонду України про застраховану особу ОСОБА_1 відповідно до Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (форма ОК-5), сформованого 22.02.2019 року, ОСОБА_1 отримав в 2017-2018 роках в ПАТ «Закарпатвтормет» наступний дохід: в червні 2017 року - 1979 гривень, в липні 2017 року - 1684 гривні, в серпні 2017 року - 1684 гривні, у вересні 2017 року - 1684 гривні, в жовтні 2017 року - 2500 гривень, в листопаді 2017 року - 2500 гривень, в грудні 2017 року - 2500 гривень, в січні 2018 року - 2500 гривень, в квітні 2018 року - 3723 гривні.

Актом інспекційного відвідування (невиїзного інспектування) юридичної (фізичної особи), яка використовує найману працю №3К/238/1371/АВ від 13.05.2019 року, складеного працівниками Управління Держпраці у Закарпатській області, стверджується, що проведено інспекційне відвідування Публічного акціонерного товариства «Закарпатвтормет», в результаті якого виявлено порушення, передбачені ч.1 ст. 116 КЗпП, зокрема відповідно до наданих документів та виданого наказу №2-ос від 05.02.2019 року при звільненні з роботи ОСОБА_1 - охоронника Буштинської дільниці, з 05.02.2019 року за власним бажанням, згідно ст.38 КЗпП України підтверджуючих документів про нарахування та виплату заробітної плати при звільненні ОСОБА_1 адміністрацією підприємства надано не було. Зазначено, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, проводиться в день звільнення.

Згідно виписки з ПАТ КБ «ПриватБанк» від 29.07.2020 року ОСОБА_1 отримував заробітну плату від ПАТ «Закарпатвтормет» в період з 20 листопада 2017 року по 23 квітня 2018 року. Заборгованість ОСОБА_1 по заробітній платі за період з 1 липня 2017 року до 5 лютого 2018 року складає 10275,5 гривень (168,85 (середньоденна заробітна плата) * 150 робочих днів = 25327,5 гривень - 15052 гривні (виплачена заробітна плата з 1 липня 2017 року до 5 лютого 2018 року).

Крім того, згідно індивідуальних відомостей про застраховану особу форми ОК-5 ( а.с.9) страхові внески були сплачені Акціонерним товариством «Закарпатвтормет» () з червня по грудень 2017 року та у січні, квітні 2018 року.

Отже, суд приходить до висновку, що спірний період визначений позивачем з 03 жовтня 2017 року по 03 листопада 2022 року (із врахуванням уточнених позовних вимог) підлягає частковому задоволенню, а саме доведеним є період з 03 жовтня 2017 по 05 лютий 2018 року, (зокрема, позивач згідно наданих відомостей працював у 2017 році: червень, липень, серпень вересень, жовтень, листопад, грудень) та у 2018 році (січень, лютий). Однак суд зауважує, що за лютий страхові внсеки не сплачено, однак такі сплачено у квітні 2018 року).

Враховуючи вищенаведене, суд зазначає, що відмова у зарахуванні до страхового стажу позивача періоду догляду за пристарілою з 01 травня 2016 року по 30 червня 2016 року, та повний період роботи з 05 червня 2017 року по січень, квітень 2018 року у ПАТ «Закарпатвтормет» в страховий стаж є протиправною.

Крім того, від час розгляду справи встановлено, що у відомостях форми ОК-5 по позивачу допущено помилку в номері облікової картки позивача, а саме, наявні дві довідки із РНОКПП: НОМЕР_4 (замість вірного НОМЕР_1 ) на прізвище ОСОБА_1 , (а.с.55, а.с.112), що також не було враховано відповідачем 2 при прийнятті оскаржуваного рішення.

Щодо інших доводів позивача та застосування до спірних правовідносин Постанови Верховного суду від 12.09.2019 року №489/2283/16-а, то суд вважає необхідним відмітити, що такі доводи виходять за межі предмету спору до пенсійного органу у даній справі та яким суд надає оцінку виходячи із матеріалів, які додавалися позивачем при поданні заяви 09 грудня 2022 року до пенсійного органу щодо призначення пенсії за віком.

Відтак, суд приходить до висновку про необхідність зарахування вищевказаного періоду роботи до страхового стажу позивача.

З огляду на встановлені судом обставини, на переконання суду, відповідач-2, приймаючи оскаржуване рішення про відмову у призначенні позивачу пенсії № 52 від 14 грудня 2022 року діяв у супереч вимог вказаних вище норм законів, що спричинило порушення права позивача на соціальний захист та отримання пенсійних виплат. Відтак, вказане рішення є протиправним та підлягає скасуванню.

Згідно з частиною 3 статті 245 КАС України у разі скасування нормативно-правового або індивідуального акта суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

В той же час, суд зазначає, що відповідно до пункту 1 частини 1 статті 45 Закону № 1058 пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку: пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Відповідно до частини 2 статті 26 Закону № 1058 у разі відсутності, починаючи з 1 січня 2018 року, страхового стажу, передбаченого частиною першою цієї статті, право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2022 року по 31 грудня 2022 року - не менше 29 років.

Враховуючи те, що судом вирішено зарахувати до страхового стажу позивача періоди догляду за пристарілою з 01 травня 2016 року по 30 червня 2016 року, та повний період роботи з 05 червня 2017 року по січень, квітень 2018 року у ПАТ «Закарпатвтормет», то сукупний страховий стаж позивача становить менше 29 років, що є не достатнім для призначення йому пенсії за віком.

Відповідно до частини 4 статті 245 КАС України у випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

При цьому, суд зазначає, що відповідно до Порядку № 22-1 після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

Судом встановлено, що за заявою позивача про призначення пенсії згідно з пунктом 4.2 Порядку № 22-1 за принципом екстериторіальності вже визначений територіальний орган Пенсійного фонду України, що призначає пенсію Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області. Таким чином, наслідком скасування, прийнятого ГУ ПФ України в Херсонській області за результатами розгляду заяви позивача про призначення пенсії рішення є виникнення саме у цього територіального органу Пенсійного фонду України обов`язку повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії по віку від 09.12.2022 року із врахуванням висновків суду вищевикладених.

Оцінюючи викладені обставини у їх сукупності, суд приходить до висновку про протиправність, в контексті частини 2 статті 2 КАС України, рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області № 52 від 14 грудня 2022 року про відмову у призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 , на підставі Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та необхідність захисту порушеного права позивача, виходячи з повноваження суду, визначених статтями 9 та 245 КАС України, шляхом зобов`язання відповідача 2 зарахувати до трудового стажу ОСОБА_1 для обчислення розміру пенсії, період догляду за пристарілою з 01 травня 2016 року по 30 червня 2016 року, та повний період роботи з 05 червня 2017 року по січень, квітень 2018 року у ПАТ "Закарпатвтормет" в страховий стаж та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії по віку від 09.12.2022 року із прийняттям відповідного рішення та із врахуванням висновків суду по даній справі.

Відповідно до статті 77 частини 1 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення.

Відповідно до частини третьоїстатті 139 КАС Українипри частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Позивач при поданні адміністративного позову сплатив судовий збір у розмірі 992,40 грн., що підтверджується квитанцією від 30 грудня 2022 року № 3, (а.с. 17).

Таким чином, вказана сума судових витрат підлягає стягненню на користь позивача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог .

Керуючись статтями 9, 14, 90, 139, 242-246, 255 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

1.Позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії - задоволити частково.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 № 52 від 14 грудня 2022 року.

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області включити до трудового стажу ОСОБА_1 для обчислення розміру пенсії, період догляду за пристарілою з 01 травня 2016 року по 30 червня 2016 року, та повний період роботи з 05 червня 2017 року по січень, квітень 2018 року у ПАТ "Закарпатвтормет" в страховий стаж.

4. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії по віку від 09.12.2022 року із врахуванням висновків суду.

5. В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

5. Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (Херсонська область, м. Херсон, вулиця 28-ї Армії, 6, п.і. 73000, ) судові витрати у розмірі судові витрати у розмірі 496, 20 грн. (чотириста дев`яносто шість гривень, 20 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

СуддяТ.В.Скраль