Справа № 711/163/23
Суддя: Булгакова Г. В.
Дата ухвалення: 2023-05-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/163/23
Провадження № 2-а/711/19/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 травня 2023 року Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого - судді Булгакової Г.В.,

за участю секретаря судового засідання Дубини В.В.,

позивача ОСОБА_1 , представника позивача адвоката Остапенко І.С., представника відповідача Котуха М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Черкаській області Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,-

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Придніпровського районного суду м. Черкаси із позовом, в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову інспектора 1 батальйону 2 роти УПП в Черкаській області старшого лейтенанта поліції Чубенка Д.В. про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАР № 6334611 та закрити справу про адміністративне правопорушення.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 27.12.2022 о 10 год. 35 хв. інспектором 1 батальйону 2 роти УПП в Черкаській області Чубенко Д.В. винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАР № 6334611, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн. Відповідно до змісту постанови, 27.12.2022 о 10:28 год. в м. Черкаси по вул. Гуржїївська, 13, ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Toyota Land Cruiser 150 НОМЕР_1 , проїхав перехрестя бул. Шевченка та вул. Пастерівська на заборонений жовтий сигнал світлофора, чим порушив п.8.7.3.г. ПДР - порушення проїзду на заборонений жовтий сигнал, що забороняє рух і попереджає про наступну зміну сигналів. Позивач вважає, що дії відповідача під час розгляду адміністративної справи були незаконними, а постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАР № 6334611 є неправомірною та такою, що підлягає скасуванню. Так, позивач рухався без порушень правил дорожнього руху в лівій полосі на зелений сигнал світлофора, при наближенні до перехрестя відбулось ввімкнення жовтого сигналу світлофора та передня частина автомобіля вже знаходилась на перехресті, при цьому ОСОБА_1 рухався з невеликою швидкістю та відразу спробував зупинити автомобіль, однак через те, що автомобіль має значну вагу та через погодні умови (зимній період, підвищена вологість повітря), що впливає на слизькість дороги, гальмівний шлях суттєво збільшується, тому автомобіль почав зупинятись вже серед перехрестя, з метою уникнення ДТП позивач закінчив маневр. На місці розгляду адміністративної справи позивач надав надавав пояснення інспектору патрульної поліції, та зазначав, що він закінчував маневр, при цьому на відеозаписі достовірно видно, що він намагався зупинити транспортний засіб, яким керував, однак розуміючи, що зупинка транспортного засобу призведе до створення дорожньо-транспортної пригоди, продовжив рух та закінчив маневр. Однак, вказані пояснення не були прийняті до уваги під час розгляду адміністративної справи та винесенні постанови. Зміст постанови не відповідає вимогам, передбаченим ст. 283, 284 КУпАП, оскільки не містить доказів на підставі яких, інспектор дійшов висновку про вчинення адміністративного правопорушення та мотивів відхилення доводів ОСОБА_1 .

За результатами автоматизованого розподілу судової справи між суддями справа передана для розгляду судді Придніпровського районного суду м. Черкаси Булгаковій Г.В.

Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 12.01.2023 відкрито провадження по справі, розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Відповідачу встановлено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали для подання відзиву на позовну заяву.

13.02.2023 від представника Управління патрульної поліції в Черкаській області Департаменту патрульної поліції Котух М.В. надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній просив відмовити в задоволенні позовних вимог посилаючись на їх необґрунтованість та безпідставність. Так, 27.12.2022 о 10 год. 35 хв. інспектор роти №2 батальйону УПП в Черкаській області ДПП старший лейтенант поліції Чубенко Д.В. ніс службу по забезпеченню публічної безпеки і порядку шляхом патрулювання на службовому автомобілі та виконував службові обов`язки відповідно повноважень передбачених Законом України «Про Національну поліцію». В цей час він став свідком того, як позивач, керуючи автомобілем Toyota Land Cruiser Prado 150 (д.н.з. НОМЕР_2 ) в м. Черкаси проїхав перехрестя бул. Шевченка та вул. Пастерівська на заборонений жовтий сигнал світлофора, чим порушив п. 8.7.3 г) ПДР України. Зупинивши зазначений автомобіль, поліцейський представився, проінформував про порушення ПДР та оголосив вимогу щодо пред`явлення посвідчення водія. Після перевірки документів поліцейський здійснив розгляд справи про адміністративне правопорушення, при цьому роз`яснив позивачеві права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, передбачені ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України. Під час розгляду справи позивач факт вчинення адміністративного правопорушення спочатку визнавав, а потім, як сам зазначив, принципово заперечував. Проте жодних письмових чи усних заяв та/або клопотань під час розгляду справи від нього не надходило. Розглянувши справу, поліцейський відповідно до ст. 258 КУпАП, з дотриманням вимог ст. 283 КУпАП та врахуванням ч. 2 ст. 33 КУпАП, ст. 251 КУпАП, ст. 252 КУпАП виніс відносно позивача постанову серії ЕАР № 6334611 за ч. 2 ст. 122 КУпАП та наклав стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн. Надалі поліцейський згідно ст. 285 КУпАП ознайомив позивача із змістом постанови по справі про адміністративне правопорушення та вручив її копію під підпис. У позовній заяві позивач зазначає, що він не порушував ПДР, оскільки закінчував безпечний маневр, виїхавши на перехрестя на зелений сигнал світлофору і вже будучи передньою частиною автомобіля на перехресті, ввімкнувся жовтий сигнал світлофора тому, відповідно, керувався пунктом 8.11 ПДР України, яким зокрема передбачено, що водіям, які в разі ввімкнення жовтого сигналу не можуть зупинити транспортний засіб у місці, передбаченому пунктом 8.10 ПДР, не вдаючись до екстреного гальмування, дозволяється рухатися далі за умови забезпечення безпеки дорожнього руху. На відеозаписі зі службового автомобільного відеореєстратора видно, як автомобіль позивача Toyota Land Cruiser Prado 150 (д.н.з. НОМЕР_2 ) виїхав на перехрестя вже на заборонний жовтий сигнал світлофора, при цьому на перехресті вже знаходилися інші транспортні засоби, які мали перевагу в русі, оскільки при ввімкненому червоном» сигналі для позивача, який в той час тільки перетнув уявну лінію перехрестя передньою частиною автомобіля, для інших учасників дорожнього руху був ввімкнений зелений сигнал світлофора. До того ж, з відеозапису вбачається, що позивач почав гальмувати не під час того, як горів миготливий зелений сигнал світлофора (що дало б йому змогу безпечно та вчасно зупинитися перед перехрестям), а вже через 1 секунду після ввімкнення жовтого сигналу, знаходячись навпроти світлофору та перетнувши передньою частиною автодорожню розмітку 1.12 (стоп-лінія). Отже, позивач такими діями наражав на небезпеку інших водіїв, які знаходилися на перехресті проїзних частин та мали право рухатися при ввімкненому зеленому сигналі світлофора. Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення та при подачі позовної заяви до суду позивач не надав доказів про неможливість зупинитися у визначеному ПДР місці при проїзді перехрестя, отже в діях позивача наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП. Окрім того, позивач в позовній заяві стверджує, що рухався з невеликою швидкістю та відразу спробував зупинити автомобіль, проте через вагу автомобіля та вологе дорожнє покриття він почав зупинятися вже серед перехрестя, однак дані твердження спростовуються наступними технічними математичними розрахунками. При швидкості 50 км/год. (13,88 м/с) автомобіль за 3 секунди (доки горить миготливий зелений сигнал світлофора) проходить близько 42 м., а як видно з наданої до відзиву схеми місця події, відстань від стовпа бетонного електричного, тобто від місця де знаходився автомобіль, коли ввімкнувся жовтий сигнал світлофора, до дорожньої розмітки 1.12 становить 9 м., до світлофора -13 м, до початку перехрестя - 19.5 м. Враховуючи додатково 42 м від початку ввімкнення миготливого зеленого сигналу світлофора, який попереджав, що зараз буде ввімкнено заборонний жовтий сигнал, ці відстані збільшуються до 51 м, 55 м та 61.5 м відповідно. Дана відстань достатня для того щоб зупинити транспортний засіб згідно до вимог ПДР України, не вдаючись при цьому до екстреного гальмування, оскільки при екстреному гальмуванні на вологому асфальтному покритті гальмівний шлях легкового автомобіля при швидкості 50 км/год. - складає близько 24.5 м., що в 2,5 рази менше, ніж крайня відстань до початку перехрестя, перед яким позивач мав змогу зупинити автомобіль, не наражаючи на небезпеку інших водіїв на перехресті. Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач вказує також на те, що оскаржувана постанова не відповідає встановленим вимогам, посилаючись на постанову Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», однак такі посилання є хибними. Вказана постанова приймалась в розрізі чинних на той час норм КУпАП, за якими повноваження щодо розгляду переважної більшості справ про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху належали виключно районним, районним містах, міським чи міськрайонним судам (суддям). Натомість Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху» від 14.07.2015, було розширено перелік адміністративних правопорушень, розгляд яких відбувається за скороченим провадженням та адміністративне стягнення за якими накладається уповноваженими працівниками органів Національної поліції на місці вчинення правопорушення. На відміну від постанов судів, постанови у справах про адміністративні правопорушення, які виносяться уповноваженими працівниками, органів Національної поліції, мають бланкову форму, що унеможливлює внесення до них більш ширшого переліку відомостей. Оскаржувана постанова винесена у відповідності до Наказу МВС України від 07.11.2015 № 1395 «Про затвердження Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», складена в електронній формі у вигляді стрічки, яка роздруковується за допомогою спеціальних технічних пристроїв, із зазначенням відомостей, що відповідають пунктам постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, наведеної у додатку 5 до цієї Інструкції. У п. 7 оскаржуваної постанови зазначено: «До постанови додається відео 474259». Таким чином, відеодокази з відеореєстраторів зазначено та додано до постанови. Із вищезазначеного слідує, що викладені позивачем доводи не спростовують наявності в його діях складу адміністративного правопорушення за ч. 2 ст. 122 КУпАП, а постанова винесена з дотриманням та у повній відповідності з нормами матеріального і процесуального права та є такою, яка не має підстав для скасування.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Остапенко І.С. позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити. Позивач додатково звертав увагу суду, що розпочав проїзд перехрестя на миготливий зелений сигнал світлофора.

Представник Управління патрульної поліції в Черкаській області Департаменту патрульної поліції Котух М.В. в судовому засіданні заперечував щодо задоволення позовних вимог з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов наступних висновків.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно частини 1 статті 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Завданням адміністративного судочинства, як це передбачено частиною 1 статті 2 КАС України, є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до частини 2 статті 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 27.12.2022 інспектором 1 батальйону 2 роти УПП в Черкаській області ДПП старшим лейтенантом поліції Чубенком Д.В. винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАР № 6334611, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною 2 статті 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510,00 грн.

Відповідно до вказаної постанови, 27.12.2022 о 10 год. 28 хв. ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Toyota Land Cruiser Prado 150, д.н.з. НОМЕР_2 , проїхав перехрестя бул. Шевченка та вул. Пастерівська на заборонений жовтий сигнал світлофора, чим порушив п. 8.7.3 г) ПДР України порушення проїзду на заборонений жовтий сигнал, що забороняє рух і попереджає про зміну сигналів.

Позивач заперечує факт порушення ним ПДР України та стверджує, що розпочав проїзд перехрестя на миготливий зелений сигнал світлофора, а коли автомобіль вже знаходився на перехресті відбулось ввімкнення жовтого сигналу, тому з метою уникнення ДТП він продовжив рух та закінчив маневр.

Таким чином, між сторонами виник публічно-правовий спір щодо правомірності притягнення позивача до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення за вчинення правопорушення, відповідальність за яке передбачена частиною 2 статті 122 КУпАП.

Відповідно до статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частиною 1 статті 23 ЗУ «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань: вживає заходів з метою виявлення адміністративних правопорушень; припиняє виявлені адміністративні правопорушення; регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками; у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до ЗУ «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001. Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно пункту 2.3 ПДР, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним та стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, не відволікатися від керування транспортним засобом у дорозі, а також не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху.

Регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальника ( пункт 8.1. ПДР).

Відповідно до пункту 8.7 ПДР світлофори призначені для регулювання руху транспортних засобів і пішоходів, мають світлові сигнали зеленого, жовтого, червоного і біло-місячного кольорів, які розташовані вертикально чи горизонтально.

Згідно пункту 8.7.3 «г» Правил дорожнього руху жовтий сигнал світлофора забороняє рух і попереджає про наступну зміну сигналів.

Положеннями пунктів 8.10 та 8.11 ПДР визначено, що у разі подання світлофором (крім реверсивного) або регулювальником сигналу, що забороняє рух, водії повинні зупинитися перед дорожньою розміткою 1.12 (стоп-лінія), дорожнім знаком 5.69 «Місце зупинки», якщо їх немає - не ближче 10 м до найближчої рейки перед залізничним переїздом, перед світлофором, пішохідним переходом, а якщо і вони відсутні та в усіх інших випадках - перед перехрещуваною проїзною частиною, не створюючи перешкод для руху пішоходів.

Водіям, які в разі ввімкнення жовтого сигналу або підняття регулювальником руки вгору не можуть зупинити транспортний засіб у місці, передбаченому пунктом 8.10 цих Правил, не вдаючись до екстреного гальмування, дозволяється рухатися далі за умови забезпечення безпеки дорожнього руху.

Частиною 2 статті 122 КУпАП зокрема встановлено, що порушення правил проїзду перехресть, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Положеннями статті 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Тобто, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 40 Закону України «Про Національну поліцію» встановлено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб та забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Так, на підтвердження наявності в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 122 КУпАП, відповідачем надано відеозапис з відеореєстратора службового автомобіля патрульної поліції, з якого вбачається, що автомобіль Toyota Land Cruiser Prado 150, д.н.з. НОМЕР_2 , виїхав на регульоване перехрестя на жовтий сигнал світлофора, а закінчив його проїзд на червоний сигнал світлофора, після чого був зупинений поліцейськими.

Належних та допустимих доказів на підтвердження неможливості зупинити транспортний засіб у місці, передбаченому пунктом 8.10 цих Правил, не вдаючись до екстреного гальмування, позивачем суду надано не було. При цьому слід зазначити, що жовтому сигналу світлофора, на який проїхав позивач, передував зелений миготливий, який, зокрема інформує про те, що незабаром буде ввімкнено сигнал, який забороняє рух (у даному випадку жовтий), а тому ввімкнення заборонного жовтого сигналу світлофора не було для позивача несподіваним. Виконуючи вимоги пункту 2.3 та пункту 8.7.3 ПДР України, позивач, будучи уважним, стежачи за дорожньою обстановкою, повинен був завчасно відреагувати на зміну сигналів світлофору із зеленого на жовтий та зупинитися перед стоп-лінією, чого ним зроблено не було.

Здосліджених в судовому засіданні відеозаписів з нагрудних камер патрульних вбачається, що працівник поліції після зупинки транспортного засобу, яким керував позивач, пояснив останньому про порушення ним ПДР, вислухав його усні пояснення, пред`явив відеозапис, на якому зафіксовано порушення та пояснив, що відбуватиметься розгляд справи. Позивачу були роз`яснені його права та після винесення постанови вручена її копія.

Форма та зміст постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху в повному обсязі відповідає вимогам чинного законодавства, зокрема нормам КУпАП та Наказу МВС України від 07.11.2015 № 1395 «Про затвердження Інструкції з оформлення поліцейським матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі».

Таким чином, оцінюючі надані сторонами докази в сукупності, суд дійшов висновку, що відповідач при винесенні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності позивача правильно встановив наявність в діях останнього складу правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 122 КУпАП, винесена постанова про притягнення до адміністративної відповідальності повністю відповідає нормам КУпАП, а тому, відсутні підстави для задоволення позову.

Згідно пункту 1 частини 3 статті 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний серед іншого має право залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 122, 251, 252, 254, 256, 258, 280, 285, 287, 288, 289 КУпАП, ст. ст. 9, 14, 73, 74, 77, 90, 242-246, 286 КАС України, суд,-

у х в а л и в:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Черкаській області Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий: Г. В. Булгакова