Справа № 380/25429/21
Суддя: Качмар Володимир Ярославович
Дата ухвалення: 2023-05-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 травня 2023 рокуСправа № 380/25429/21 пров. № А/857/4846/23 А/857/7017/23
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

судді-доповідача Качмара В.Я.,

суддів Большакової О.О., Мікули О.І.,

при секретарі судового засідання Юрченко М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії, провадження в якій відкрито за апеляційними скаргами Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на ухвали Львівського окружного адміністративного суду від 27 лютого 2023 року та від 5 квітня 2023 року (суддя Потабенко В.А., м.Львів), -

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (далі ГУПФ) в якому просила:

визнати протиправним та скасувати рішення ГУПФ від 26.11.2021 № 17550-16764/К-52/8-1300/21 (далі Рішення) в частині обмеження максимального розміру призначеної у зв`язку з втратою годувальника пенсії та зобов`язати його здійснити перерахунок, призначеної у зв`язку з втратою годувальника пенсії та призначити її у розмірі 60 відсотків середньомісячного заробітку померлого чоловіка ОСОБА_2 , що вказаний у довідці Офісу Генерального прокурора України від 10.07.2020 № 21-1390р (далі Довідка), тобто без обмеження максимального (граничного) розміру пенсії та виплат;

зобов`язати відповідача провести перерахунок пенсії з 14.10.2020 та виплатити різницю суми нарахованої після перерахунку та фактично отриманої пенсії за минулий період, а саме з 14.10.2020.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 27 вересня 2022 року, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 3 січня 2023 року, позов задоволено частково. Визнано протиправними дії ГУПФ щодо встановлення обмеження у розмірі десяти прожиткових мінімумів, встановлених для осіб, які втратили працездатність, при здійсненні перерахунку пенсії ОСОБА_1 по втраті годувальника у розмірі 60 відсотків від суми місячної заробітної плати на підставі Довідки. Зобов`язано ГУПФ здійснити з 14.10.2020 ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії, призначеної по втраті годувальника, відповідно до Довідки, без застосування обмежень її максимального розміру, з врахуванням раніше виплачених сум. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

21.02.2023 від позивача до суду першої інстанції надійшла заява про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення (далі Заява).

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 27 лютого 2023 року встановлено судовий контроль за виконанням судового рішення у справі №380/25429/21 шляхом зобов`язання ГУПФ подати до Львівського окружного адміністративного суду звіт про виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 27 вересня 2022 року у десятиденний строк з дня набрання цією ухвалою законної сили.

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 5 квітня 2023 року встановлено ГУПФ новий строк для подання звіту про виконання рішення суду від 27 вересня 2022 року та зобов`язано ГУПФ протягом десяти днів з дня набрання даною ухвалою законної сили подати до Львівського окружного адміністративного суду звіт про виконання рішення суду.

Не погодившись з постановленими ухвалами їх оскаржив відповідач, який покликаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить такі скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні Заяви відмовити.

У поданих апеляційних скаргах вказує, що ГУПФ вжито всіх можливих (конкретних) заходів для виконання рішення суду в межах покладених судом зобов`язань та відповідно до вимог чинного на момент виконання судового рішення законодавства. Зазначає, що пенсія позивача на виконання рішення суду обрахована згідно норм Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» (далі Закон № 2464-VI) в якому вказано, що максимальна величина бази нарахування єдиного внеску - максимальна сума доходу застрахованої особи на місяць, що дорівнює п`ятнадцяти розмірам мінімальної заробітної плати, встановленої законом, на яку нараховується єдиний внесок. Відтак, відповідно до Закону № 2464-VI, заробітна плата померлого годувальника підлягає обмеженню максимальним розміром, з якої сплачувались страхові внески (станом на 26.03.2020 розмір мінімальної заробітної плати становив 4723 грн, отже 4723 грн х 15 = 70845), оскільки в рішенні суду йдеться про проведення перерахунку пенсії без обмеження максимальним розміром пенсії, а не мінімальної заробітної плати.

Позивач відзиву на апеляційні скарги не подала, в судове засідання не з`явилась про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника відповідача, перевіривши матеріали справи, апеляційну скаргу, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Постановляючи оскаржувані ухвали, суд першої інстанції виходив з того, що в матеріалах справи відсутні докази щодо вжиття відповідачем належних заходів щодо виконання рішення суду.

Такі висновки суду першої інстанції відповідають встановленим обставинам справи, зроблені з правильним застосуванням норм процесуального права, з таких міркувань.

Частиною першою статті 129-1 Конституції України передбачено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до статті 370 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС) судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Згідно частини першої статті 372 КАС у разі необхідності спосіб, строки і порядок виконання можуть бути визначені у самому судовому рішенні. Так само на відповідних суб`єктів владних повноважень можуть бути покладені обов`язки щодо забезпечення виконання рішення.

Статтею 382 КАС передбачено, що суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (частина друга статті 382 КАС).

Верховний Суд у постанові від 20 лютого 2019 року у справі №806/2143/15 звернув увагу на те, що застосування статті 382 КАС має на меті забезпечення належного виконання судових рішень. Підставами для її застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача, та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення.

З наведеного слідує, що встановлення судового контролю може мати місце на стадії виконання судового рішення за заявою сторони, на користь якої таке рішення ухвалене, за наявності обґрунтованих доводів та підстав вважати, що відповідач ухиляється від виконання рішення у справі.

Подібна позиція висловлена також у постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 червня 2018 року у справі №800/592/17.

З матеріалів справи видно та це не заперечується відповідачем, що на виконання рішення суду відповідачем прийнято рішення від 13.02.2023 № 15. В результаті перерахунку розмір пенсії Коморної з 14.10.2020 з врахуванням прокурорського/слідчого стажу годувальника 30 років 1 місяць 5 днів склав 42935 грн, з яких:

- 42507 грн - розмір пенсії по втраті годувальника (60% від середньомісячного заробітку годувальника з врахуванням обмеження на заробітну плату 70845 грн.);

- 428 грн - розмір пенсії за особливі заслуги перед Україною (25% від прожиткового мінімуму для непрацездатних осіб на момент призначення пенсії по втраті годувальника 1712 грн). Виплата пенсії в розмірі, обрахованому на виконання рішення суду, розпочата з березня 2023 року. ГУПФ вказує, що виплата сум, донарахованих на виконання судових рішень, може бути здійснена за наявності відповідного цільового фінансування з Державного бюджету України, в порядку черговості виплат, що визначається датою набрання ними законної сили та не залежить від відповідача. Отже вважає, що ним вжито всіх можливих (конкретних) заходів для виконання рішення суду.

Разом з тим, як видно з матеріалів справи та це не заперечується відповідачем-скаржником, згідно Довідки сума грошового забезпечення з урахуванням якої суд зобов`язав ГУПФ здійснити перерахунок пенсії становить 78951,60 грн.

З поданого із звітом про виконання судового рішення перерахунку пенсії на підставі рішення від 13.02.2023 №15, середньомісячний заробіток з якого розрахований основний розмір пенсії становить 70845,00 грн, а не 78951,61 грн відповідно до вказаної вище Довідки.

Відтак, враховуючи вказані обставини, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, про наявність підстав для зобов`язання ГУПФ подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення та за наслідками розгляду звіту від 08.03.2023 встановити новий строк для подання звіту, так як при виконанні рішення суду відповідач самостійно визначив суму грошового забезпечення з якого обраховується розмір пенсії позивача, попри те, що такий розмір чітко визначений у Довідці.

Оцінюючи наведені скаржником доводи, апеляційний суд виходить з того, що всі конкретні, доречні та важливі доводи сторін були перевірені та проаналізовані судом першої інстанції, та їм було надано належну правову оцінку.

Відповідно до статті 316 КАС суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Підсумовуючи, враховуючи вимоги наведених правових норм, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що при постановленні оскаржуваних ухвал суд першої інстанції, правильно встановив обставини справи, не допустив порушень норм матеріального та процесуального права, які могли б бути підставою для їх скасування, а тому апеляційні скарги слід залишити без задоволення.

Керуючись статтями 308, 310, 312, 315, 320, 321, 322, 325, 328, 329, 382 КАС, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області залишити без задоволення, а ухвали Львівського окружного адміністративного суду від 27 лютого 2023 року та від 5 квітня 2023 року без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач В. Я. Качмар
судді О. О. Большакова
О. І. Мікула
Повне судове рішення складено 4 травня 2023 року.