Справа № 753/14385/22
Суддя: Єросова І. Ю.
Дата ухвалення: 2023-03-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 753/14385/22

пр. № 2-а/759/44/23

17 березня 2023 року суддя Святошинського районного суду м.Києва Єросова І.Ю., розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області (02152, м. Київ, вул. Березняківська, 4-А) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ

У листопаді 2022 р. ОСОБА_1 звернувся до Дарницького районного суду м. Києва з вищезазначеним позовом у якому просить скасувати постанову ПН МКМ №012061 від 25.10.2022 р. Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області про накладення адміністративного стягнення, провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності громадянина Азербайджану ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , закрити. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 25.10.2022 р. близько 13:00 год. по вул. Героїв Сталінграду зайшов до приміщення кіоску, щоб придбати фруктів для своєї вагітної дружини. Через декілька хвилин до цього кіоску зайшли працівники ДМС України, які звинуватили його в тому, що він працює в даному кіоску без відповідного дозволу, чим порушив правила перебування в Україні. Після цього його було доставлено до приміщення ЦМУ ДМС у м.Києві та Київській області, де складено протокол про вчинення правопорушення за ч. 1 ст. 230 КУпАП. Вказує, що так як не розуміє української мови відмовився ознайомлюватися з протоколом і підписувати його. Вважає, що постанова є необґрунтованою та незаконною з наступних підстав: не надання перекладача під час складання протоколу, не вручення примірника протоколу про адміністративне правопорушення, не повідомлення про дату та час розгляду справи, відсутність доказів того, що він працював найманим працівником без належного дозволу.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 25.11.2022 р. справу передано на розгляд за підсудністю до Святошинського районного суду м. Києва.

Протоколом автоматизованого розподілу справ між суддями від 13.01.2023 р. справу передано на розгляд судді Єросовій І.Ю.

Ухвалою Святошинського районного суду м.Києва від 16.01.2023 р. позовна заява залишена без руху.

20.01.2023 р. позивачем до суду подано заяву про поновлення пропущеного строку звернення до суду та квитанцію про сплату судового збору.

Ухвалою Святошинського районного суду м.Києва від 01.02.2023 року провадження у справі відкрито в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Відповідач не скористався правом подачі відзиву.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні правовідносини.

Згідно посвідки на тимчасове місце проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є громадянином Азербайджану. Вказаний документ посвідчує особу іноземця та підтверджує законні підстави для тимчасового проживання в Україні.

Постановою Державної міграційної служби України про накладення адміністративного стягнення від 25.10.2022 р. серія ПН МКМ №012061 на ОСОБА_1 в порушення вимог ст. 42 Закону України «Про зайнятість населення», відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 203 КУпАП, накладено адміністративне стягнення у розмірі 5100,00 грн.

Листом Центрального міжрегіонального управління державної міграційної служби у м.Києві та Київській області від 27.10.2022 р. повідомлено ОСОБА_1 про винесення постанови про накладення адміністративного стягнення та необхідності сплати штрафу у розмірі 5100,00 грн.

Не погодившись з зазначеною постановою, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Згідно із частиною 1,3 статті 3 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" іноземці та особи без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах, користуються тими самими правами і свободами, а також несуть такі самі обов`язки, як і громадяни України, за винятками, встановленими Конституцією, законами чи міжнародними договорами України.

Іноземці та особи без громадянства зобов`язані неухильно додержуватися Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей, інтереси суспільства та держави.

Частина 1 статті 203 КУпАП передбачає відповідальність за порушення іноземцями та особами без громадянства правил перебування в Україні, тобто проживання без документів на право проживання в Україні, за недійсними документами або документами, термін дії яких закінчився, або працевлаштування без відповідного дозволу на це, якщо необхідність такого дозволу передбачено законодавством України, або недодержання встановленого порядку пересування і зміни місця проживання, або ухилення від виїзду з України після закінчення відповідного терміну перебування, неприбуття без поважних причин до визначеного місця навчання або працевлаштування після в`їзду в Україну у визначений строк, а так само порушення правил транзитного проїзду через територію України, крім порушень, передбачених частиною другою цієї статті, та тягне за собою накладення штрафу від ста до трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Питання застосування праці іноземців та осіб без громадянства в Україні визначені статтею 42 Закону України "Про зайнятість населення".

Позивачу ставиться в вину порушення ст. 42 ЗУ "Про зайнятість населення", відповідно до норм якої праця іноземців та осіб без громадянства може застосовуватися на різних посадах в одного або декількох (двох і більше) роботодавців за умови отримання дозволу на застосування праці іноземців та осіб без громадянства на кожній посаді.

Аналізуючи фактичні обставини правопорушення суд вважає, що позивач не вжив необхідних заходів, спрямованих на дотримання законодавства України, яким визначено застосування праці іноземців, які є обов`язковими для виконання для всіх, внаслідок чого скоїв правопорушення.

Щодо тверджень позивачапро не надання йому перекладача під час складання протоколу, оскільки він не розуміє української мови, то суд звертає увагу, що позовна заява подана ОСОБА_1 особисто, написана українською мовою, крім того копії матеріалів справи засвідчені і підписані ним власноруч, що свідчить про достатній рівень володіння українською мовою і відповідно її розуміння, а відтак, суперечить обставинам викладеним у позові.

Щодо інших тверджень позивача про порушення порядку оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення Державною міграційною службою України, то такі твердження не обгрунтовані позивачем та не підтверджені доказами, а тому не беруться судом до уваги, окрім того, вони не є вирішальними при розгляді справи.

Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа «Серявін та інші проти України» рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2010 року )». Що узгоджується з позицією, викладеною у Постанові КЦС ВС від 07.10.2020 року у справі № 465/3586/17, від 08.10.2020 у справі № 712/22134/12, від 05.10.2020 у справі № 347/637/18, від 27.10.2020 у справі №243/11349/1.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема, залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення.

Враховуючи наведене, дослідивши докази у їх сукупності, суд доходить висновку, що постанову про накладення адміністративного стягнення серія ПН МКМ №012061, винесену 25.10.2022 р., слід залишити без змін, а у задоволенні позовних вимог - відмовити.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 2,5,6-10,241-246,255,286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області (02152, м. Київ, вул. Березняківська, 4-А) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя І.Ю. Єросова