Справа № 160/4646/22
Суддя: Боженко Наталія Василівна
Дата ухвалення: 2023-05-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 травня 2023 року Справа № 160/4646/22
18 березня 2022 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, в якій позивач просить суд:
- визнати противоправним скасувати наказ Головного управління в Дніпропетровській області від 05.03.2022 №253 о/с «По особовому складу», в частині звільнення з 5 березня 2022 року за пунктом 6 частини 1 статті 77 (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до дисциплінарного статуту Національної поліції України) та з урахуванням Закону України «Про правовий режим воєнного стану» ОСОБА_1 слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління в Дніпропетровській області;
- поновити підполковника поліції ОСОБА_1 на службі в поліції на посаді слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, з 06 березня 2022 року;
- стягнути з Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 грошове забезпечення за час вимушеного прогулу за період з 06.03.2022 року по день ухвалення судом рішення у справі, без урахування податків та зборів.
Позовна заява обґрунтована протиправністю наказу, що є предметом оскарження, оскільки його прийнято в період тимчасової непрацездатності позивача та з порушенням порядку його ухвалення, підставою його винесення є протиправний наказ «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності слідчого ВРОТЗ СУ ГУНП підполковника поліції ОСОБА_1 » від 25.10.2021 року №1795к (далі Наказ від 25.10.2021 року №1795к). Також зазначає про неспівмірність дисциплінарного стягнення, оскільки дисциплінарних стягнень раніше не мав, також в матеріалах службового розслідування відсутні матеріали опитування окремих осіб, які були свідками спірних подій. Разом з цим посилається на загальну необ`єктивність, неповноту та невсебічність службового розслідування.
Справі за даним адміністративним позовом присвоєно єдиний унікальний номер судової справи - 160/4646/22 та у зв`язку з автоматизованим розподілом дана адміністративна справа була передана для розгляду судді Боженко Н.В.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22 березня 2022 року по справі №160/4646/22 було відкрито провадження по справі за позовною заявою ОСОБА_1 за правилами спрощеного позовного провадження та витребувано від Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області належним чином завірені докази на обґрунтування прийняття наказу Головного управління в Дніпропетровській області від 05.03.2022 № 253 о/с «По особовому складу».
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27 квітня 2022 року провадження в адміністративній справі №160/4646/22 за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування наказу зупинено до припинення підстав, які зумовили зупинення провадження.
27 березня 2023 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду через канцелярію від позивача надійшла заява про поновлення провадження у справі, до якої додано постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 21 березня 2023 року по справі №160/3492/22, якою, зокрема, визнано протиправним та скасовано наказ Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області №1795к від 25.10.2021 року «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності слідчого ВРТОЗ СУ ГУНП підполковника поліції Козинця Р.М.».
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03 квітня 2023 року клопотання позивача про поновлення провадження по справі задоволено, поновлено провадження у справі №160/4646/22 за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування наказу.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03 квітня 2023 року витребувано від Головного управління в Дніпропетровській області: 1) засвідчені належним чином докази на обґрунтування прийняття наказу Головного управління в Дніпропетровській області від 05.03.2022 № 253 о/с «По особовому складу», в т.ч. матеріали службового розслідування щодо ОСОБА_1 ; 2) довідку про середньомісячний і середньоденний заробіток (грошове забезпечення) ОСОБА_1 за останні два місяці, що передували місяцю звільнення, обраховану відповідно до вимог Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року №100.
02 травня 2023 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду через канцелярію від представника відповідача надійшов відзив, в якому відповідач проти позову заперечує в повному обсязі. Зазначає, що позивача притягнуто до відповідальності за вчинення дисциплінарного проступку, що виразився у запізненні на інструктаж, перебуванні у черговому наряді в цивільному одязі та залишення місця несення служби, під час добового чергування, без дозволу оперативного чергового ГУНП. Звертає увагу на підвищені моральні вимоги до поліцейського, Присягу поліцейського, зазначає, що позивач вчинив діяння, несумісне з його посадою та можливістю подальшого проходження служби в поліції, оскільки скоїв проступок проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов`язкам, підриває довіру до нього, як до носія влади та унеможливлює подальше виконання ним своїх службових обов`язків. Також вказує, що позивач особисто заповнив бланк пояснень від 09.09.2021 року, в зв`язку з чим ще 09.09.2021 року йому було відомо про проведення щодо нього службового розслідування та про його права під час проведення службового розслідування. Також вказує, що порядок, умови, склад, розміри виплати грошового забезпечення врегульовано постановою Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 року №988 «Про грошове забезпечення поліцейських національної поліції» (далі Постанова №988) та Порядком та умовами виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання, затвердженого наказом МВС України від 06.04.2016 року №260 (далі Порядок №260), які є спеціальними нормативно-правовими актами, існування яких виключає можливість застосування загального нормативно-правового акту до спірних правовідносин. Разом з відзивом надано матеріали службового розслідування щодо позивача.
Згідно положень ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглянув справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) за наявними у ній матеріалами.
Дослідивши матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи, які мають значення для вирішення цього спору.
В порядку ч.1 ст. 78 Кодексу адміністративного судочинства України як таку, що визнається учасниками справи в заявах по суті та щодо яких суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання, суд визнає встановленою обставину проходження позивачем на момент виникнення спірних правовідносин служби в Головному управлінні Національної поліції в Дніпропетровській області.
Пунктом 1 Наказу від 25.10.2021 року №1795к Про притягнення до дисциплінарної відповідальності слідчого ВРОТЗ СУ ГУНП підполковника поліції ОСОБА_1 вирішено: за порушення службової дисципліни, недотримання вимог п. 1 ч. 1 ст. 8 Закону України «Про Національну поліцію», п. 4 та п. 15 розділу ХІІІ Інструкції з організації реагування на заяви і повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події та оперативного інформування в органах (підрозділах) Національної поліції України, затвердженої наказом МВС України від 27.04.2020 № 357, що виразилося у запізненні на інструктаж, перебуванні у черговому наряді в цивільному одязі та залишенні місця несення служби, під час добового чергування, без дозволу оперативного чергового застосувати до слідчого управління ГУНП підполковника поліції ОСОБА_1 дисциплінарне стягнення у виді звільнення із служби в поліції. Пунктом 2 цього ж наказу вирішено допустити до виконання службових обов`язків підполковника поліції ОСОБА_1 за посадою слідчого відділу розслідувань особливо тяжких злочинів слідчого управління ГУНП.
Наказом відповідача від 05.03.2022 року №253 о/с по особовому складу звільнено за пунктом 6 частини 1 статті 77 (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України) та з урахуванням Закону України «Про правовий режим воєнного стану»: майора поліції ОСОБА_1 (004764) слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління, з 5 березня 2022 року. Підстава: наказ ГУНП від 25 жовтня 2021 року №1795 к.
Постановою Третього апеляційного адміністративного суду 21 березня 2023 року по справі №160/3492/22 апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено. Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30 вересня 2022 року скасовано та прийнято нову постанову. Позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено. Визнано протиправним та скасовано наказ Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області №1795к від 25.10.2021 року «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності слідчого ВРТОЗ СУ ГУНП підполковника поліції ОСОБА_1 ».
Позивач вважає, що наказ відповідача від 05.03.2022 року №253 о/с по особовому складу в частині звільнення є протиправним, в зв`язку з чим звернувся з цією позовною заявою до суду.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно ст. 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується.
Статтею 1 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 року №580-VIII (далі Закон №580-VIII) визначено, що Національна поліція України (поліція) - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.
Згідно ст. 18 Закону №580-VIII поліцейський зобов`язаний: 1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; 2) професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; 3) поважати і не порушувати прав і свобод людини; 4) надавати невідкладну, зокрема домедичну і медичну, допомогу особам, які постраждали внаслідок правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоров`я; 5) зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків; 6) інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.
Приписам ч.ч. 1, 2 ст. 19 Закону №580-VIII визначено, що у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.
Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 1 Закону України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України» (далі - Дисциплінарний статут Національної поліції України) службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.
Службова дисципліна ґрунтується на створенні необхідних організаційних та соціально-економічних умов для чесного, неупередженого і гідного виконання обов`язків поліцейського, повазі до честі і гідності поліцейського, вихованні сумлінного ставлення до виконання обов`язків поліцейського шляхом зваженого застосування методів переконання, заохочення та примусу.
Відповідно до ст. 11 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.
За вчинення адміністративних правопорушень поліцейські несуть дисциплінарну відповідальність відповідно до цього Статуту, крім випадків, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення.
Поліцейських, яких в установленому порядку притягнуто до адміністративної, кримінальної або цивільно-правової відповідальності, одночасно може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності згідно з цим Статутом.
Згідно ст. 12 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.
Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 13, дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.
Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони.
До поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції.
Приписами ч.ч. 1-3, 7 ст. 19 Дисциплінарного статуту Національної поліції України встановлено, що у висновку за результатами службового розслідування зазначаються: 1) дата і місце складання висновку, прізвище та ініціали, посада і місце служби членів дисциплінарної комісії, що проводила службове розслідування; 2) підстава для призначення службового розслідування; 3) обставини справи, зокрема обставини вчинення поліцейським дисциплінарного проступку; 4) пояснення поліцейського щодо обставин справи; 5) пояснення інших осіб, яким відомі обставини справи; 6) пояснення безпосереднього керівника поліцейського щодо обставин справи; 7) документи та матеріали, що підтверджують та/або спростовують факт вчинення дисциплінарного проступку; 8) відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень; 9) причини та умови, що призвели до вчинення проступку, вжиті або запропоновані заходи для їх усунення, обставини, що знімають з поліцейського звинувачення; 10) висновок щодо наявності або відсутності у діянні поліцейського дисциплінарного проступку, а також щодо його юридичної кваліфікації з посиланням на положення закону; 11) вид стягнення, що пропонується застосувати до поліцейського у разі наявності в його діянні дисциплінарного проступку.
Висновок підписується всіма членами дисциплінарної комісії, що проводила розслідування. Члени дисциплінарної комісії мають право на окрему думку, що викладається письмово і додається до висновку.
Під час визначення виду стягнення дисциплінарна комісія враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.
У разі встановлення вини поліцейського за результатами проведеного службового розслідування видається письмовий наказ про застосування до поліцейського одного з видів дисциплінарного стягнення, передбаченого статтею 13 цього Статуту, зміст якого оголошується особовому складу органу поліції.
Процедура проведення службового розслідування стосовно поліцейського, права учасників службового розслідування, порядок оформлення його результатів, прийняття та реалізації рішень за результатами службового розслідування, визначена Порядком проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затвердженого Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2018 року № 893 (далі - Порядок № 893).
Згідно п. 1 розділу ІІ Порядку № 893, службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.
Підставами для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації, рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.
Відповідно до п. 1, 13 розділу V Порядку №893, проведення службового розслідування полягає в діяльності дисциплінарної комісії із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин його вчинення, установлення причин і умов учинення дисциплінарного проступку, вини поліцейського, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин учинення дисциплінарних проступків.
Поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, та інші особи можуть надавати усні чи письмові пояснення з приводу відомих їм відомостей про діяння, що стало підставою для призначення службового розслідування.
Зі змісту зазначених правових приписів вбачається, що недотримання працівником Національної поліції службової дисципліни, неналежне виконання обов`язків поліцейського, має наслідком вчинення ним дисциплінарного проступку та можливості подальшого притягнення останнього до дисциплінарної відповідальності. При цьому, обставини дисциплінарного проступку мають встановлюватись під час службового розслідування.
В основі поведінки працівника поліції закладені етичні, правові та службово-дисциплінарні норми поведінки. Дискредитація звання рядового і начальницького складу Національної поліції за своєю суттю полягає у вчиненні такого проступку, що підриває довіру та авторитет таких органів і їх працівників в очах громадськості та є несумісним із подальшим проходженням служби. Вчинки, що дискредитують працівників національної поліції та власне національна поліція, пов`язані насамперед із низкою моральних вимог, які пред`являються до них під час здійснення службових функцій та у повсякденному житті. Застосування дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби є крайнім заходом дисциплінарного впливу, проте його застосування здійснюється на розсуд уповноваженої особи з урахуванням певних обставин та не потребує наведення неможливості застосування інших видів дисциплінарних стягнень.
Аналогічні правові висновки містяться в постановах Верховного Суду від 05.05.2019 по справі №825/1902/16, від 17.07.2019 по справі №806/2555/17, від 07.03.2019 по справі № 819/736/18.
За обставин цієї справи підставою для видання наказу, що є предметом оскарження, став Наказ від 25.10.2021 року №1795-к, який постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 21.03.2023 року по справі № 160/3492/22 скасовано.
Суд зазначає, що скасування правової підстави для прийняття індивідуального правового акту є самодостатньою та обов`язковою підставою для скасування цього правового акту як такого, оскільки в силу принципу верховенства права не може існувати без будь-якої правової підстави правовий акт, який обмежує права і свободи особи.
Також суд зауважує, що позивача було звільнено в період тимчасової непрацездатності. Так, згідно медичного висновку від 07.03.2022 року №48МН-34ЕЗ-5Х4Р-4Н2Е позивач перебував у стані тимчасової непрацездатності з 05.03.2022 року по 18.03.2022 року. Ця ж обставина підтверджується і довідкою лікаря ОСОБА_2 , наявною в матеріалах справи. Суд зауважує, що відповідач жодних заперечень щодо цього аргументу позивача не висунув, в т.ч. не зазначав нічого з приводу власної необізнаності про тимчасову непрацездатність позивача, відсутність такої інформації в базах даних і так далі.
Відповідно до ст. 40 Кодексу законів про працю України не допускається звільнення працівника з ініціативи роботодавця в період його тимчасової непрацездатності (крім звільнення за пунктом 5 цієї статті), а також у період перебування працівника у відпустці. Це правило не поширюється на випадок повної ліквідації підприємства, установи, організації.
Згідно ч.1 ст. 5 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» у період дії воєнного стану допускається звільнення працівника з ініціативи роботодавця у період його тимчасової непрацездатності, а також у період перебування працівника у відпустці (крім відпустки у зв`язку вагітністю та пологами та відпустки для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку) із зазначенням дати звільнення, яка є першим робочим днем, наступним за днем закінчення тимчасової непрацездатності, зазначеним у документі про тимчасову непрацездатність, або першим робочим днем після закінчення відпустки.
Відповідно до ч. 1 ст. 235 Кодексу законів про працю України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв`язку з повідомленням про порушення вимог Закону України "Про запобігання корупції" іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.
Поновлення на роботі - це повернення працівника в попередній стан, який існував до його незаконного звільнення, а тому правовими наслідками поновлення на роботі працівника є надання йому попередньої роботи (посади), з тими ж функціональними обов`язками, які мали місце до звільнення. Обов`язком боржника є не лише видання наказу (розпорядження) про поновлення працівника на роботі, а й фактичний допуск поновленого працівника до виконання попередніх обов`язків.
Належним виконанням судового рішення про поновлення на роботі слід вважати видання власником про це наказу, що дає можливість працівнику приступити до виконання своїх обов`язків. Тобто, рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного працівника вважається виконаним, коли власником або уповноваженим ним органом видано наказ (розпорядження) про допуск до роботи, фактично допущено до роботи такого працівника та внесено відповідні записи до трудової книжки.
Кодекс законів про працю України не містить визначення поняття «поновлення на роботі», як і не встановлює порядку виконання відповідного рішення. Частково умови, за яких рішення суду про поновлення на роботі вважається примусово виконаним, закріплені у статті 65 Закону № 1404-VIII.
При розумінні роботи як регулярно виконуваної працівником діяльності, обумовленої трудовим договором, поновлення на роботі також включає допущення працівника до фактичного виконання трудових обов`язків, тобто створення умов, за яких він може їх здійснювати.
Отже, виконання рішення про поновлення на роботі вважається закінченим з моменту видачі наказу про поновлення працівника на роботі та фактичного допуску працівника, поновленого на роботі рішенням суду, до виконання попередніх обов`язків.
При цьому, працівник повинен бути обізнаним про наявність наказу про його поновлення на роботі і йому повинно бути фактично забезпечено доступ до роботи і можливості виконання своїх обов`язків.
Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Касаційного адміністративного суду від 23.02.2023 року по справі №340/2274/22.
Відтак, належним та достатнім способом захисту порушених прав позивача є поновлення підполковника поліції ОСОБА_1 на посаді слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області з 06 березня 2022 (перший робочий день після звільнення позивача).
Щодо стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу.
Відповідно до частини 2 статті 235 Кодексу законів про працю України передбачено, що при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.
Верховний Суд у постанові 28 квітня 2022 року у справі № 806/1914/17 зазначив, що про протиправність застосування судами до спірних правовідносин Постанови Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 № 100 «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати» з огляду на те, що на момент звільнення позивача зі служби в органах внутрішніх справ норми спеціального нормативно-правового акта, Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання, який затверджено Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.04.2016 № 260, набрали законної сили.
Виплата грошового забезпечення поліцейських врегульована Постановою №988.
Пунктом 2 Постанови №988 визначено, що виплата грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів Міністерства внутрішніх справ із специфічними умовами навчання здійснюється в порядку, що затверджується Міністерством внутрішніх справ.
Пунктом 6 розділу ІІІ Порядку №260, передбачено, що поліцейським, звільненим зі служби в поліції, а потім поновленим на службі у зв`язку з визнанням звільнення незаконним, за час вимушеного прогулу з дня звільнення виплачуються всі види грошового забезпечення (в тому числі премія), які були їм визначені на день звільнення. Підставою для нарахування та виплати грошового забезпечення є наказ керівника органу поліції про поновлення особи на службі або скасування наказу про його звільнення.
Пунктом 9 розділу І Порядку №260 встановлено, що при виплаті поліцейським грошового забезпечення за неповний місяць розмір виплати за кожний календарний день визначається шляхом ділення суми грошового забезпечення за повний місяць на кількість календарних днів у місяці, за який здійснюється виплата.
Відтак, за змістом п.9 розділу І Порядку № 260 при розрахунку середньоденного забезпечення позивача використовуються календарні, а не робочі дні.
Ухвалюючи рішення про поновлення на роботі, має вирішити питання про виплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу, визначивши при цьому розмір такого заробітку за встановленими законодавством правилами.
При визначенні розміру такого заробітку суд повинен навести в рішенні розрахунки, з яких він виходив при визначенні сум, що підлягають стягненню з відповідача.
Відповідно до довідки від 27.04.2023 року №1927 грошове забезпечення позивача у січні та лютому як двох останніх місяцях, що передували звільненню, було однаковим та складало 9870 грн щомісячно, а саме: посадовий оклад 2500,00 грн, оклад за спецзвання 2200,00 грн, надбавка за стаж служби в поліції 2350,00 грн, надбавка за специфічні умови проходження служби 2820,00 грн.
Середньоденне грошове забезпечення позивача за січень-лютий 2022 року становить 9870,00+9870,00/59 днів = 334,58 грн. (без відрахувань податків та зборів).
З сум нарахованого грошового забезпечення поліцейських утримується військовий збір 1,5% та податок на доходи фізичних осіб (18%), який відповідно до постанови КМУ від 15.01.2004 №44 підлягає повній компенсації.
Середньомісячне грошове забезпечення позивача після утримання податку на доходи фізичних осіб, нарахування компенсації податку та утримання військового збору 1,5% складає 9721,95 грн. (з розрахунку: 9870,00 1776,60 грн (16% податок на доходи фізичних осіб) + 7760,60 грн (компенсація податку на доходи фізичних осіб) 148,05 грн (1,5% військовий збір).
Середньоденне грошове забезпечення позивача після утримання податку на доходи фізичних осіб, нарахування компенсації податку та утримання військового збору 1,5% складає 329,56 грн (з розрахунку: 334,58 грн 60,22 грн (18% податок на доходи фізичних осіб) + 60,22 грн (компенсація податку на доходи фізичних осіб) 5,2 грн (1,5% військовий збір).
Наказом від 05.03.2022 року №253 о/с позивача звільнено з 05 березня 2023 року. Таким чином, період вимушеного прогулу становить з 06.03.2022 р. (перший робочий день після звільнення позивача) по 05.05.2023 року (дата прийняття судового рішення), що складає 426 дні, з яких у 2022 році: березень 26 днів, квітень 30 днів, травень 31 день, червень 30 днів, липень 31 день, серпень 31 день, вересень 30 днів, жовтень 31 день, листопад 30 днів, грудень 31 день; у 2023 році: січень 31 день, лютий 28 днів, березень 31 день, квітень 30 днів, травень 5 днів.
Відповідно, сума середнього заробітку за час вимушеного прогулу, обчислена згідно з Порядком №260, складає 142531,08 грн. без утриманням податків та інших обов`язкових платежів (з розрахунку 334,58 грн *426 дні).
Відповідно до пунктів 2, 3 частини першої статті 371 Кодексу адміністративного судочинства України, негайно виконуються рішення суду: про присудження виплати заробітної плати, іншого грошового утримання у відносинах публічної служби - у межах суми стягнення за один місяць; поновлення на посаді у відносинах публічної служби.
Отже, рішення суду в частині поновлення позивача на посаді та стягнення з відповідача на користь позивача грошового утримання в межах стягнення за один місяць в розмірі слід звернути до негайного виконання.
За вказаних обставин, позовні вимоги підлягають задоволенню повністю.
Щодо розподілу судових витрат суд зазначає наступне.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат відповідно до вимог статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, суд зазначає, що відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» позивач звільнений від сплати судового збору.
Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, а інших судових витрат не встановлено, питання про їх розподіл не вирішується.
Керуючись ст. ст. 139, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління в Дніпропетровській області від 05.03.2022 №253 о/с «По особовому складу» в частині звільнення з 05 березня 2022 року за пунктом 6 частини 1 статті 77 (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до дисциплінарного статуту Національної поліції України) та з урахуванням Закону України «Про правовий режим воєнного стану» майора поліції ОСОБА_1 слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління в Дніпропетровській області.
Поновити ОСОБА_1 на службі в поліції на посаді слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області з 06 березня 2022 року.
Стягнути з Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 грошове забезпечення за час вимушеного прогулу за період з 06.03.2022 року по 05.05.2023 року у розмірі 142531,08 гривень (сто сорок дві тисячі п`ятсот тридцять одна гривня 08 копійок), з відрахуванням при його виплаті податків та інших загальнообов`язкових платежів.
Звернути до негайного виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області та в частині виплати грошового забезпечення за час вимушеного прогулу у межах суми стягнення за один місяць.
Розподіл судових витрат не здійснювався.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.В. Боженко