Справа № 160/6800/23
Суддя: Луніна Олена Станіславівна
Дата ухвалення: 2023-05-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

04 травня 2023 року Справа №160/6800/23

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Луніна О.С., перевіривши матеріали заяви ОСОБА_1 про забезпечення доказів у справі №160/6800/23 за позовною заявою ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Регіонального управління Сил територіальної оборони « ІНФОРМАЦІЯ_1 » про визнання неправомірним і скасування наказу та визнання неправомірними дій,

ВСТАНОВИВ:

04.04.2023 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Регіонального управління Сил територіальної оборони « ІНФОРМАЦІЯ_1 », в якій позивач просить:

- визнати неправомірним Наказ № 109 від 05.06.2022року ТВО командира в/ч НОМЕР_1 стройовій частині - з дня його підписання та скасувати.

- визнати неправомірними діями створення витягу з Наказу № 109 від 05.06.2022 ТВО командира в/ч НОМЕР_1 по стройовій частині з реквізитами «ТВО командир в/ч НОМЕР_1 капітан ОСОБА_2 », «Начальник штабу - перший заступних командира військової частини НОМЕР_1 » 3 проставленням у ньому напису «ЗГІДНО 3 ОРИГІНАЛОМ» підписом «Сергій Чуб» та відбитку гербової печатки в/ч НОМЕР_1 .

02.03.2023 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду від ОСОБА_1 надійшла заява про забезпечення доказів, у якій просить:

- забезпечити докази шляхом витребування у в/ч НОМЕР_1 РУ СТрО " ІНФОРМАЦІЯ_1 " копій документів, завірених згідно п. 2.8.22 Інструкцій №124: лицевої сторінки "Книги обліку наказів та директив в/ч НОМЕР_1 ", робочої сторінки із записами за 05.06.2022 та наказу №109 від 05.06.2022 за підписом командира ТВО командира в/ч НОМЕР_1 .

У заяві про забезпечення доказів заявник зазначає, що докази, які він просить забезпечити можуть бути знищені, оскільки вони перебувають в зоні бойових дій.

Дослідивши матеріали заяви про забезпечення доказів, при залишенні її без руху, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 114 Кодексу адміністративного судочинства України суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання чи подання відповідних доказів стане згодом неможливим або утрудненим.

Заява про забезпечення доказів може бути подана до суду як до, так і після подання позовної заяви (ч. 2 ст. 114 Кодексу адміністративного судочинства України).

За змістом ч. 1 ст.116 Кодексу адміністративного судочинства України у заяві про забезпечення доказів, серед іншого, має бути зазначено обґрунтування необхідності забезпечення доказів, зокрема обставини, які свідчать про те, що надання потрібних доказів згодом може стати неможливим або ускладненим.

Аналізуючи наведені положення Кодексу адміністративного судочинства України суд зауважує, що процесуальний механізм забезпечення доказів, зокрема, шляхом їх витребування призначений для того, щоб отримати/зберегти ті докази, щодо яких існують достатні підстави вважати, що з часом їх може бути безповоротно втрачено або збирання чи подання відповідних доказів стане згодом неможливим або утрудненим. Тобто це не тільки спосіб здобути докази, які стосуються предмета доказування і мають значення/потрібні для вирішення справи, але насамперед спосіб одночасно запобігти їх ймовірній втраті/знищенню у майбутньому. Щодо останнього, то ризик такої втрати повинен ґрунтуватися на об`єктивних фактах і тільки в сукупності усіх наведених умов суд може вжити заходів для забезпечення доказів.

Аналогічний правовий висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 у справі № 9901/845/18.

Згідно з ч. 5 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Під час перевірки заяви про забезпечення доказів суд звертає увагу, що обов`язок по доведенню та обґрунтуванню наявності підстав припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання чи подання відповідних доказів стане згодом неможливим або утрудненим, покладається саме на заявника. Із тексту заяви встановлено, що вказаного обов`язку заявник не виконав та не навів жодного аргументу, які б могли бути оцінені у контексті ч. 1 ст. 114 Кодексу адміністративного судочинства України, як підстави для забезпечення доказів, що свідчить про невідповідність заяви вимогам встановленим частиною 1 ст. 116 Кодексу адміністративного судочинства України. У заяві "про забезпечення доказів" заявник фактично ототожнив механізм забезпечення доказів та їх витребування за загальною процедурою передбаченою процесуальним законом.

Однак заявнику слід розмежовувати процесуальні інститути "забезпечення доказів" та "витребування доказів" у загальному порядку.

За правилами ч. 1 ст. 80 Кодексу адміністративного судочинства України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом.

Згідно з ч. 2 ст. 80 Кодексу адміністративного судочинства України у клопотанні про витребування доказів повинно бути зазначено: 1) який доказ витребовується; 2) обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати; 3) підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа; 4) заходи, яких особа, що подає клопотання, вжила для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів, та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу.

Суд звертає увагу заявника, що ототожнення ним понять "витребування доказів" та "забезпечення доказів" в даному випадку є помилковим, оскільки вирішальною підставою для забезпечення доказів є існування обставин, які б свідчили про те, що засіб доказування може бути втрачений або збирання чи надання необхідних доказів стане згодом неможливим або ускладненим. Проте наведені заявником у заяві про забезпечення доказів доводи не містять жодних підстав припускати, що засіб доказування може бути втрачений/знищений або збирання чи подання відповідних доказів стане згодом неможливим або утрудненим.

Виходячи зі змісту поданої заяви, суд дійшов висновку про необґрунтованість заяви про забезпечення доказів, оскільки заявником не наведено обставин та фактів, підтверджених належними доказами, які свідчать про існування очевидної небезпеки знищення, приховування доказів чи інших обставин, які свідчили б про можливе ускладнення або неможливість отримання таких доказів у майбутньому.

Таким чином, заявником не дотримано вимог п. 5 ч. 1 ст. 116 Кодексу адміністративного судочинства України.

Частиною 3 ст. 116 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що до заяви про забезпечення доказів, яка не відповідає вимогам цієї статті, застосовуються наслідки, встановлені статтею 169 цього Кодексу.

При цьому відповідно до ч. 1 ст. 169 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Зважаючи на те, що заява ОСОБА_1 про забезпечення доказів подана без додержання вимог п. 5 ч. 1 ст. 116 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, керуючись приписами ч. 3 ст. 116 та ч. 1 ст. 169 Кодексу адміністративного судочинства України, дійшов висновку про залишення заяви про забезпечення доказів без руху.

Керуючись ст. ст. 80, 114-116, 242, 248 Кодексу адміністративного судочинства України,

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення доказів у справі №160/6800/23 за позовною заявою ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Регіонального управління Сил територіальної оборони «СХІД» про визнання неправомірним і скасування наказу та визнання неправомірними дій - залишити без руху.

Заявнику надати строк для усунення недоліків заяви про забезпечення доказів протягом 5 (п`яти) робочих днів, з моменту отримання копії даної ухвали, шляхом надання до канцелярії суду:

- клопотання у якому навести обгрунтовані обставини та факти, підтверджені належними доказами, які свідчать про існування очевидної небезпеки знищення, приховування доказів чи інших обставин, які свідчили б про можливе ускладнення або неможливість отримання таких доказів у майбутньому.

Копію ухвали про залишення заяви про забезпечення доказів без руху невідкладно надіслати заявнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя О.С. Луніна