Справа № 240/30277/22
Суддя: Капинос Оксана Валентинівна
Дата ухвалення: 2023-05-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 травня 2023 року м. Житомир справа № 240/30277/22

категорія 106030000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Капинос О.В., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Житомирській області про стягнення середнього заробітку,

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з Головного управління Національної поліції в Житомирській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в розмірі 14102, 75 грн., яка визначена без утримання податків та інших обов`язкових платежів.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що розрахунок при звільненні з поліції проведений несвоєчасно, тому вона має право на виплату середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні з 30.04.2022 по 26.05.2022. Також, зазначає, що відповідачем неправильно розраховано у довідці про доходи розмір середньої заробітної плати, оскільки за березень місяць нараховано 13 робочих днів та заробітну плату "0", тоді як відповідно до табеля обліку робочого часу, у неї у березні не було робочих днів.

Провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Відповідач надіслав до суду відзив на позов, в якому просить у задоволенні позову відмовити. Зазначає, що ГУНП в Житомирській області у спірних правовідносинах не допущено жодної пасивної (винної) поведінки, яка може мати вплив на реалізацію чи обмеження реалізації прав, свобод та інтересів позивача, що виключає застосування до ГУНП в Житомирській області статті 117 Кодексу законів про працю України. Крім того, позивач невірно розраховую суму за час затримки розрахунку при звільненні.

Відповідно до довідки про доходи для обчислення середньої заробітної плати №827/29/01-2022 від 09.08.2022, яка видана позивачу відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року №100 середньоденна заробітна плата позивача склала 427,76 грн. Також необхідно врахувати, що при обчисленні середньої заробітної плати за останні два місяці не враховуються виплати за час, протягом якого зберігається середній заробіток працівника (за час щорічної і додаткової відпусток, тощо) та допомога у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю. Якщо в розрахунковому періоді у працівника не було заробітної плати, розрахунки проводяться з установленого працівнику посадового окладу, а якщо розмір посадового окладу є меншим від передбаченого законодавством розміру мінімальної заробітної плати, середня заробітна плата розраховується з установленого розміру мінімальної заробітної плати на час розрахунку. Отже період часу не здійснення виплати заробітної плати (за період відпустки) з 02.05.2022 (наступний робочий день після звільнення) по 26.05.2022 (виплата за період відпустки заробітної плати). Таким чином розмір середнього заробітку за час затримки повного розрахунку при звільненні становить 8127, 44 грн. (19 робочих днів х 427,76грн. = 8127,44 грн).

Позивач надіслав до суду відповідь на відзив, в якому вказує, що довідка про доходи видана з порушенням постанови КМУ №100.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини.

Відповідно до наказу Головного управління Національної поліції в Житомирській області № 19 о/с від 07.11.2015 ОСОБА_1 призначено провідним спеціалістом управління фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку Головного управління Національної поліції в Житомирській області.

Наказом ГУНП в Житомирській області №208 о/с від 30.04.2022 року відповідно до частини 2 статті 86 Закону України "Про державну службу" звільнено з державної служби ОСОБА_1 , провідного спеціаліста відділу організації оплати праці управління фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку Головного управління Національної поліції в Житомирській області з 30 квітня 2022 року. Підстава звільнення: заява ОСОБА_1 від 27.04.2022.

Сторонами не заперечується, що остаточний розрахунок при звільненні з позивачем проведено 26.05.2022.

Звертаючись до суду з даним позовом, позивач вважає, що має право на отримання середнього заробітку за несвоєчасний розрахунок при звільненні.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд враховує таке.

Відповідно до статті 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Згідно з частини 1 статті 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу.

Відповідно до приписів статті 116 КЗпП України ( у редакції на момент виникнення спірних правовідносин) при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану нею суму.

Згідно із статтею 117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст.116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що передбачений ч. 1 ст. 117 КЗпП України обов`язок роботодавця щодо виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні настає за умови невиплати з його вини належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені у ст. 116 КЗпП України, при цьому визначальними є такі юридично значущі обставини, як виплата належних працівникові сум при звільненні та факт проведення з ним остаточного розрахунку.

Отже, не проведення з вини власника або уповноваженого ним органу розрахунку з працівником у зазначені строки є підставою для відповідальності, передбаченої ст. 117 КЗпП України, тобто виплати працівникові його середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Виходячи зі змісту трудових правовідносин між працівником та підприємством, установою, організацією, під "належними звільненому працівникові сумами" необхідно розуміти усі виплати, на отримання яких працівник має право станом на дату звільнення згідно з умовами трудового договору ті відповідно до державних гарантій, встановлених законодавством для осіб, які перебувають у трудових правовідносинах з роботодавцем (заробітна плата, компенсація за невикористані дні відпустки, вихідна допомога тощо).

Як свідчать матеріали справи та не заперечується сторонами, позивача було звільнено з ГУНП в Житомирській області з 30.04.2022. При цьому, остаточний розрахунок з позивачем проведено 26.05.2022.

Відтак, наявні підстави для визнання протиправної бездіяльності відповідача щодо не проведення своєчасного розрахунку з позивачем при звільненні.

Оскільки, розрахунок, належний позивачу при звільненні був проведений з затримкою, відповідно до вимог статті 117 Кодексу законів про працю України, позивач має право на виплату середнього заробітку за весь період затримки такого розрахунку.

Разом з тим, визначаючись щодо способу захисту порушеного права, суд виходить з наступного.

В обґрунтування позовних вимог, позивач, крім іншого зазначає, що середньоденний заробіток у наданій відповідачем довідці про доходи від 08.08.2022 №827/29/01-2022, обрахований з порушенням вимог постанови КМУ №100.

У надісланих суду поясненнях відповідач зазначив, що з 01.03.2022 по 17.03.2022 позивач не перебувала на робочому місці з невідомих причин, тому нарахування заробітної плати за вказаний період не здійснювалося. Довідка про доходи Головного управління Національної поліції в Житомирській області від 09.08.2022 №827/29/01-2022 видана відповідно до постанови КМУ №100 від 08.02.1995. При обчисленні середньої заробітної плати за останні два місяці не враховуються виплати за час, протягом якого зберігається середній заробіток працівника (за час щорічної і додаткової відпусток, тощо) та допомога у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю. Якщо в розрахунковому періоді у працівника не було заробітної плати, розрахунки проводяться з установленого працівнику посадового окладу, а якщо розмір посадового окладу є меншим від передбаченого законодавством розміру мінімальної заробітної плати, середня заробітна плата розраховується з установленого розміру мінімальної заробітної плати на час розрахунку. Мелешко не перебувала у березні на роботі і тому їй не нарахована заробітна плата за 13 робочих днів березня, однак враховуючи вимоги постанови, умовний розмір заробітної плати для обчислення середньоденного заробітку за березень склав 3673,91 грн. (6500/23*13)

Суд не погоджується з такими розрахунками та доводами відповідача, з огляду на таке.

Середній заробіток працівника згідно з ч. 1 ст. 27 Закону України "Про оплату праці" визначається за правилами, закріпленими у Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 №100.

Відповідно до п. 2 Порядку №100 обчислення середньої заробітної плати для оплати часу щорічної відпустки, додаткових відпусток у зв`язку з навчанням, творчої відпустки, додаткової відпустки працівникам, які мають дітей, або для виплати компенсації за невикористані відпустки провадиться виходячи з виплат за останні 12 календарних місяців роботи, що передують місяцю надання відпустки або виплати компенсації за невикористані відпустки.

У всіх інших випадках збереження середньої заробітної плати середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата.

За приписами абз.3 п. 3 Порядку №100 усі виплати включаються в розрахунок середньої заробітної плати у тому розмірі, в якому вони нараховані, без виключення сум відрахування на податки, стягнення аліментів тощо за винятком відрахувань із заробітної плати осіб, засуджених за вироком суду до виправних робіт без позбавлення волі.

Згідно з п. 8 Порядку №100 нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

В той же час, згідно абз.4 пп.2 п.2 Порядку №100, якщо протягом останніх двох календарних місяців, що передують місяцю, в якому відбувається подія, з якою пов`язана відповідна виплата, працівник не працював, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за попередні два місяці роботи.

Також, у абз.6 п.2 Порядку №100 (із змінами, внесеними згідно з Постановою КМУ № 486 ( 486-2022-п ) від 26.04.2022 час, протягом якого працівник згідно із законодавством не працював і за ним не зберігався заробіток або зберігався частково, виключається з розрахункового періоду. З розрахункового періоду також виключається час, за який відсутні дані про нараховану заробітну плату працівника внаслідок проведення бойових дій під час дії воєнного стану.

З аналізу вказаних правових норм слідує, що час, протягом якого працівник згідно із законодавством не працював і за ним не зберігався заробіток або зберігався частково, виключається з розрахункового періоду. При цьому, у такому випадку, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за попередні два місяці роботи.

Так, як вбачається з наявної у матеріалах справи довідки про доходи Головного управління Національної поліції в Житомирській області від 09.08.2022 №827/29/01-2022, середньоденна заробітна плата позивача становить 427,76 грн. При цьому, така обчислена враховуючи середньомісячну заробітну плату за два місяці перед звільненням, за лютий-березень 2022 року, що складає 4453,49 грн.

Разом з тим, у довідці про доходи містяться відомості про те, що за лютий 2022 року позивачу нарахована заробітна плата у розмірі 4453, 49 грн. за 6 фактично відпрацьованих днів. Проте, за березень 2022 року нарахована заробітна плата у сумі 0,00 грн., тоді як у графі "Фактична кількість відпрацьованих днів" за вказаний місяць - 13.

В той же час, згідно табелів обліку робочого часу ГУНП в Житомирській області УФЗБО за березень 2022 року, з 01.03.2022 по 17.03.2022 у графі навпроти ОСОБА_1 проставлено відмітки "НЗ", а з 18.03.2022 по 31.03.2022 проставлено відмітку "в" (відпустка).

Отже, згідно табелів обліку робочого часу ГУНП в Житомирській області у позивача в березні 2022 року відсутні робочі дні, тоді як згідно довідки про доходи від 09.08.2022 №827/29/01-2022, фактично відпрацьованих днів 13 та заробітна плата за вказані дні не нарахована. При цьому, вказані дні відповідачем враховано при обрахунку розміру середньоденної заробітної плати позивача.

Позивачем не заперечується факт того, що у березні 2022 року у неї були відсутні робочі дні.

Зазначені обставини свідчать про те, що відповідачем протиправно у довідці про доходи при розрахунку середньої заробітної плати враховано 13 фактично відпрацьованих позивачем днів за березень 2022 року, з огляду на що, такий розрахунок зроблений з порушенням Порядку №100, а вказана довідка про доходи від 09.08.2022 №827/29/01-2022 не відповідає вимогам Порядку №100.

При цьому, предметом спору, який розглядається в цій справі, не є правомірність дій відповідача щодо обліку робочого часу позивача на робочому місці.

Разом з тим, визначаючись щодо способу захисту порушеного права, суд звертає увагу на те, що у матеріалах справи відсутні відомості про кількість відпрацьованих позивачем днів та про отримані позивачем доходи за попередні місяці, що передують березню 2022 року, з огляду на що суд позбавлений можливості здійснити розрахунок середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні, визначити конкретну суму та стягнути її з відповідача.

Відтак, належним способом захисту порушеного права буде зобов"язання відповідача нарахувати та виплатити позивачу середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні, з 01.05.2022 по 26.05.2022, з урахуванням висновків суду.

Статтею 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити частково.

Керуючись статтями 242-246, 295 Кодексу адміністративного судочинства України,

вирішив:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 . РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Національної поліції в Житомирській області (Старий Бульвар, 5/37,Житомир,10008. ), про стягнення середнього заробітку, задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Житомирській області щодо несвоєчасного розрахунку при звільненні з ОСОБА_1 .

Зобов"язати Головне управління Національної поліції в Житомирській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні, з 01.05.2022 по 26.05.2022, з урахуванням висновків суду.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В. Капинос