Справа № 160/2354/23
Суддя: Чепурнов Д.В.
Дата ухвалення: 2023-04-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

25 квітня 2023 року м. Дніпросправа № 160/2354/23
Суддя І інстанції Горбалінський В.В.

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Чепурнова Д.В. (доповідач),

суддів: Мельника В.В., Сафронової С.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків

на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27 лютого 2023 року у справі за адміністративним позовом Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків до Приватного акціонерного товариства «Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат» про застосування арешту майна платника податків, -

ВСТАНОВИВ:

Східне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків звернулося до суду із вищевказаним позовом, в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог, просило:

- застосувати до ПрАТ «ІНГЗК» умовний адміністративний арешт майна платника податків, що перебуває (розміщене, зберігається) за адресою вул. Рудна, 47, м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область, 50026.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27 лютого 2022 року провадження в адміністративній справі №160/2354/23 за позовом Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків до Приватного акціонерного товариства «Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат» про застосування умовного адміністративного арешту майна платника податків зупинено до набрання законної сили рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду по справі №160/1889/23.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, Східне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків оскаржило її до апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги, згідно з якою просить скасувати ухвалу суду першої інстанції, поновити провадження у справі та здійснити подальший судовий розгляд справи №160/2354/23.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги її заявник посилається на відсутність підстав для зупинення провадження у справи. Вказує на те, що судом не наведено суттєвих підстав, які б надавали можливість зупиняти провадження у справі та за наявності яких неможливо розглянути справу за наявними доказами.

В письмовому відзиві на апеляційну скаргу, Приватне акціонерне товариство «Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат» просить відмовити у її задоволенні та залишити без змін ухвалу суду першої інстанції.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Предметом спору в справі, що розглядається, є застосування умовного адміністративного арешту майна платника податків Приватного акціонерного товариства "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат" на розрахункових рахунках, відкритих у банках (перелік яких в позові відсутній), який позивач просить застосувати в порядку, встановленому пп. 94.2.3 п.94.2 ст.94 ПКУ.

Підставою для застосування такого арешту слугувало те, що всупереч наказу Східного межрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків від 31.01.2023 № 29-п про проведення документальної позапланової виїзної перевірки, працівники контролюючого органу не були допущені представником підприємства до перевірки. Зазначені факти були зафіксовані актом від 02.02.2023 № 20/32-00-23-28, що стало підставою для прийняття контролюючим органом рішення про застосування адміністративного арешту майна.

Згідно п.п. 94.2.3. п. 94.2 ст. 94 ПКУ адміністративний арешт застосовується, якщо платник податків відмовляється від проведення документальної або фактичної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб контролюючого органу.

Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03.02.2023 року у справі №160/1889/23 відкрито провадження за позовом Приватного акціонерного товариства "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат" до Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про визнання протиправним та скасування наказу від 31.01.2023 № 29-п «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ПРАТ «Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат» (код за )».

В свою чергу, згідно п. 3 ч. 1 ст. 236 КАС України, суд зупиняє провадження у справі в разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що наявні підстави для зупинення провадження в цій адміністративній справі, оскільки саме від вирішення спору в справі №160/1889/23, предметом якого є правомірність наказу про проведення перевірки від 31.01.2023 № 29-п, тобто наявність законних підстав для її проведення, залежать правові наслідки, які можуть бути застосовані рішенням суду в справі що розглядається.

Так, Верховний Суд в постанові 15 вересня 2022 року по справі №640/25949/19 зазначив наступне;

« Суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Таким чином, зупинення провадження з підстав, передбачених цією нормою, допускається лише тоді, коли продовжувати розгляд справи надалі не є можливим, оскільки в іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду. Ця неможливість полягає в тому, що обставини, які є підставою позову або заперечень проти нього, є предметом дослідження в іншій справі і рішення суду у цій справі безпосередньо впливає на вирішення спору.

Під неможливістю розгляду справи до вирішення іншої справи слід розуміти те, що обставини, які розглядаються у такій іншій справі, не можуть бути встановлені адміністративним судом самостійно через обмеженість своєї юрисдикції щодо конкретної справи внаслідок непідвідомчості, обмеженості предметом позову, неможливості розгляду тотожної справи, певної черговості розгляду вимог тощо.»

Колегія суддів зазначає, що у справі, що розглядається не може бути прийняте рішення стосовно правомірності наказу на проведення перевірки, адже він є предметом іншого позову, провадження за яким відкрито. Крім того, за черговістю розгляду позовних вимог логічним є первісний розгляд спору щодо правомірності наказу, а потім щодо наслідків його невиконання.

Посилання скаржника на постанови Верховного Суду, які наведені в апеляційній скарзі, є недоречними, оскільки вони не стосуються спірного питання щодо зупинення провадження у справі.

Суд враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах Салов проти України (заява N 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), Проніна проти України (заява N 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та Серявін та інші проти України (заява N 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).

Отже, інші доводи апеляційної скарги не потребують правового аналізу, оскільки не мають вирішального значення.

Згідно ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення суду слід залишити без змін.

Керуючись ст. 316, 321, 211 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків - залишити без задоволення.

Ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27 лютого 2023 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня набрання законної сили, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

В повному обсязі постанова складена 25 квітня 2023 року.

Головуючий - суддя Д.В. Чепурнов

суддя В.В. Мельник

суддя С.В. Сафронова