Справа № 580/4371/22
Суддя: Грибан Інна Олександрівна
Дата ухвалення: 2023-05-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 580/4371/22 Суддя (судді) першої інстанції: Трофімова Л.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 травня 2023 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючий суддя Грибан І.О.

судді: Ключкович В.Ю.

Парінов А.Б.

розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 18 січня 2023 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про визнання протиправними дій, -

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась з позовом до Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області, у якому проси суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 20.07.2022 №13 про відмову ОСОБА_1 у призначення пенсії за вислугою років як працівнику локомотивних бригад згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у зв`язку з відсутністю необхідного трудового стажу;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати ОСОБА_1 до страхового стажу періоди роботи з 10.11.1995 по 27.01.1998, з 01.02.1999 по 14.02.2000, з 12.06.2002 по 03.08.2003;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 12.07.2022 №3472 про призначення пенсії за вислугою років як працівнику локомотивних бригад.

Додатково просив стягнути з відповідача за рахунок бюджетних асигнувань судові витрати зі сплати судового збору у сумі 992,40 грн та за надання правничої допомоги у сумі 3500 грн.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 18 січня 2023 року позовні вимоги задоволено частково:

- визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 20.07.2022 №49 щодо відмови ОСОБА_1 у призначенні пенсії за вислугою років.

- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області повторно розглянути заяву від 12.07.2022 ОСОБА_1 та прийняти мотивоване рішення з урахуванням висновків суду.

- у задоволенні позовних вимог в іншій частині відмовлено.

- стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (вул. Герцена 10, м. Хмельницький, 29000, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) витрати зі сплати судового збору у сумі 496,20 грн та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 1000,00 (одна тисяча) грн.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить оскаржуване судове рішення скасувати та ухвалити нове, яким у задоволені адміністративного позову відмовити у повному обсязі.

Зокрема, апелянт вказує, що 12.07.2022 ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області із заявою про призначення за вислугу років як працівнику локомотивних бригад, що відповідно до п.4.2 Порядку 22-1 після реєстрації заяви та сканування копій документів за принципом екстериторіальності розглянута Головним управлінням Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, яким прийнято рішення від 20.07.2022 №13 про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 за вислугу років згідно пункту «а» статті 55 Закону №1788-ХІІ у зв`язку з відсутністю необхідного стажу.

Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 06 березня 2023 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 18 січня 2023 року та на підставі п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України призначено справу до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження.

Відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив, що не перешкоджає її розгляду по суті.

Переглядаючи справу в межах доводів апеляційної скарги на предмет законності та обґрунтованості оскаржуваного рішення, колегія суддів виходить з наступного.

Як убачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, заява позивача від 12.07.2022 розглянута за принципом екстериторіальності Головним управлінням Пенсійного фонду України у Хмельницькій області.

За результатом розгляду прийняте рішення від 20.07.2022 №13 про відмову позивачу у призначенні пенсії за по вислугою років. У рішенні зазначено, що вік заявника 55 років 8 місяців 17 днів. Необхідний спеціальний стаж визначений пунктом «а» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» становить 12 років 6 місяців. Страховий стаж особи становить 29 років 8 місяців 20 днів, спеціальний стаж особи становить 10 років 1 місяць 15 днів. До стажу за вислугу років не враховані періоди роботи з 10.11.1995 до 27.01.1998, з 01.02.1999 до 14.02.2000 та з 12.06.2002 до 03.08.2003, позаяк посада «бригадир (звільнений)» не відповідає посаді «бригадир» згідно списку професій і посад робітників локомотивних бригад, затвердженого Постановою КМУ від 12.10.1992 №583.

Вважаючи індивідуальний акт Головного управління пенсійного фонду у Хмельницькій області від 20.07.2022 протиправним, а своє право на отримання пенсії за вислугою років порушеним, ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.

В силу вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із статтею 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

З 05.06.2019 положення пункту «а» частини 1 статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» №1788 -ХІІ, діють в редакції чинній до внесення змін Законами України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 №213 та від 24.12.2015 №911 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» а саме: «а) робітники локомотивних бригад і окремі категорії працівників, які безпосередньо здійснюють організацію перевезень і забезпечують безпеку руху на залізничному транспорті та метрополітенах, - за списками професій і посад, що затверджуються в порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України: чоловіки - після досягнення 55 років і при загальному стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначеній роботі».

З матеріалів справи вбачається, що на час звернення позивача із заявою про призначення пенсії вік позивача становив 55 років, 8 місяців 17 днів (паспорт серії НОМЕР_2 - а.с. 10).

Згідно записів трудової книжки позивача убачається, що ОСОБА_1 працював на роботі передбаченій Списком професій і посад робітників локомотивних бригад і окремих категорій працівників, які безпосередньо здійснюють організацію перевезень і забезпечують безпеку руху на залізничному транспорті та в метрополітенах і користуються правом на пенсію за вислугу років, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 №583.

Наразі, спір в даній справі виник щодо не зарахування відповідачем до стажу за вислугу років періоди роботи з 10.11.1995 по 27.01.1998, з 01.02.1999 по 14.02.2000 та з 12.06.2002 по 03.08.2003, позаяк як стверджує відповідач у рішенні від 20.07.2022 посада «бригадир (звільнений)», не відповідає «бригадир» згідно Списку професій і посад робітників локомотивних бригад, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 №583. Інші періоди роботи позивача не оспорюються.

Так, в трудовій книжці позивача НОМЕР_3 щодо спірного періоду містяться таки записи:

- з 10.11.1995 до 27.01.1998 переведений бригадиром утриманні колії (звільнення) на поточному утриманні колій та споруд;

- з 01.02.1999 до 14.02.2000 переведений бригадиром утриманні колії (звільнення) на поточному утриманні колій та штучних споруд;

- з 12.06.2002 до 03.08.2003 переведений бригадиром утриманні колії (звільнений) на поточному утриманні колій та штучних споруд.

Відповідність записів у трудовій книжці за спірний період підтверджується архівними копіями наказів про призначення позивача на посади: від 15.11.1995 №324-к; від 28.01.1998 №20-к; від 01.02.1999 №21-к; від 18.02.1999 №31-к; від 14.02.2000 №21-к; від 03.10.2001 №166-к; від 12.10.2001 № 172-к; від 12.06.2002 №117-к; від 04.03.2003 №309-к(а.с. 12-20).

Крім того, списком професій і посад робітників локомотивних бригад і окремих категорій працівників, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України №583 передбачені роботи: бригади магістральних залізниць, зайняті на поточному утриманні, ремонті колій та штучних споруд на дільницях з інтенсивним рухом поїздів.

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 затверджений Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (Порядок №637).

Згідно п. 1 Порядку №637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідно до абз. 1 п. 20 цього ж Порядку у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Згідно з пунктом 10 Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників під час обчислення стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 №383 (далі - Порядок №383) передбачено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену п. 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637.

Разом з тим, на підтвердження пільгового стажу позивач надав уточнюючу довідку «Виробничого підрозділу служби колії «Шевченківська дистанція колії» регіональної філії «Одеська залізниця» АТ «Укрзалізниця» від 07.04.2022 №175 форми №5 до Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

Крім того, у довідці від 07.04.2022 №175 зазначається, що посада монтера колії, бригадири магістральних залізниць, зайняті на поточному утриманні, ремонті колії та штучних споруд, ремонтника штучних споруд магістральних залізниць, зайнятих на поточному утриманні, ремонті колії і штучних споруд на дільницях з інтенсивних рухом поїздів занесена до списків пільгового пенсіювання за вислугу років згідно статті 55 «а» Закону України «Про пенсійне забезпечення», постанови КМУ від 12.10.1992 №583. Довідка видана для надання в управління Пенсійного фонду за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній. Підстава: згідно архівних копій наказів 1993 до 2001, та з 2001 до 2008 ВПСК «Шевченківська дистанція колії» РФ «Одеська залізниця» АТ «Укрзалізниця». Довідка «Виробничого підрозділу служби колії «Шевченківська дистанція колії» регіональної філії «Одеська залізниця» АТ «Укрзалізниця» від 07.04.2022 підтверджує, що позивач з 27.03.1993 до 01.02.2008 здійснював діяльність з організації перевезень і забезпечував безпеку руху на залізничному транспорті.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що характер роботи позивача у спірні періоди підпадає під роботи передбачені Списком професій і посад робітників локомотивних бригад і окремих категорій працівників, які безпосередньо здійснюють організацію перевезень і забезпечують безпеку руху на залізничному транспорті та в метрополітенах і користуються правом на пенсію за вислугу років, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 №583.

В свою чергу, апелянтом не доведено зворотне та, з урахуванням конкретної посади з переліку посад згідно з Списком, враховуючи відомості довідки, не спростовано той факт, що позивач безпосередньо здійснював організацію перевезень і забезпечував безпеку руху на залізничному транспорті.

Відповідно до ст.62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. У разі відсутності трудової книжки, або відсутності відповідних записів, трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, зокрема, уточнюючих довідок підприємств, установ, організацій або їх правонаступників, архівних установ. Доказів визнання недостовірними записів у трудовій книжці ОСОБА_1 щодо спірного періоду роботи позивача відповідачем до суду не надано.

Також суд першої інстанції правильно звернув увагу на правову позицію Верховного Суду, викладену в постанові від 30.09.2019 № 638/18467/15-а, згідно якої орган, який призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Разом з тим, відповідно до пункту 4.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку), поновлення пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року №22-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за №1566/11846 (далі - Порядок №22-1), орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою (додаток 3). Заяви осіб про призначення, перерахунок, поновлення, переведення з одного виду пенсії на інший реєструються в журналі реєстрації рішень органу, що призначає пенсію. Особі або посадовій особі органом, що призначає пенсію, видається розписка із зазначенням дати прийняття заяви, а також переліку одержаних і відсутніх документів, які необхідно подати у тримісячний строк з дня прийняття заяви. Копія розписки зберігається в пенсійній справі.

Пунктом 4.3 Порядку №22-1 визначено, що не пізніше 10 днів після надходження заяви та за наявності документів, необхідних для призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення виплати пенсії (у тому числі документів, одержаних відповідно до абзацу другого підпункту 3 пункту 4.2 цього розділу), орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України.

Статтею 58 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначено, що Пенсійний фонд є органом, який призначає пенсії (переводить ) та підготовляє документи для її виплати. Тобто, Пенсійний фонд України має виключну компетенцію в питаннях призначення пенсії.

Адміністративний суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень на відповідність закріпленим ч. 3 ст. 2 КАС України критеріям, не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями. Завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання прав та вимог законодавства, інакше було б порушено принцип розподілу влади.

Виходячи зі змісту положень КАС України щодо компетенції адміністративного суду, останній не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади.

За таких обставин, належним способом захисту порушеного права позивача буде визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Хмельницькій області від 20.07.2022 №49 щодо відмови ОСОБА_1 у призначенні пенсії та зобов`язання відповідача повторно розглянути його заяву про призначення пенсії.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 10 квітня 2018 року по справі №348/2160/15-а.

Враховуючи викладене, з`ясувавши та перевіривши всі фактичні обставини справи, проаналізувавши норми діючого законодавства, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо часткового задоволення позовних вимог.

Колегією суддів враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Отже, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позовних вимог, та, насамперед, стосуються намагання апелянта вдатись до переоцінки обставин, яким вже було надано правову оцінку та обґрунтування відповідача по яким, були правомірно відхилені судом.

Згідно з приписами ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

У відповідності до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та ухваленло судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду, з огляду на що, рішення суду першої інстанції підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 243, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 - 331 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області залишити без задоволення.

Рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 18 січня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку і строки, визначені статтями 328, 329 КАС України.

Головуючий суддя І.О. Грибан

Судді В.Ю. Ключкович

А.Б. Парінов

(повний текст постанови складено 03.05.2023р.)