Справа № 480/6101/21
Суддя: Жигилій С.П.
Дата ухвалення: 2023-04-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2023 р.Справа № 480/6101/21
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Жигилія С.П.,

Суддів: Русанової В.Б. , Перцової Т.С. ,

за участю секретаря судового засідання Лещинської К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Міністерства внутрішніх справ України на ухвалу Сумського окружного адміністративного суду від 17.11.2022 (суддя Глазько С.М.; м. Суми; повний текст складено 22.11.2022) по справі № 480/6101/21

за позовом ОСОБА_1

до Департаменту фінансово-облікової політики Міністерства внутрішніх справ України

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 04.10.2021 по справі № 480/6101/21 позовні вимоги ОСОБА_1 до Департаменту фінансово-облікової політики Міністерства внутрішніх справ України про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії по розгляду, призначенню та виплаті одноразової грошової допомоги задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність Департаменту фінансово-облікової політики Міністерства внутрішніх справ України щодо неприйняття рішення про призначення та виплату (чи відмову у призначенні та виплаті) ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку з настанням інвалідності третьої групи, що настала внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням служби.

Зобов`язано Департамент фінансово-облікової політики Міністерства внутрішніх справ України розглянути та прийняти відповідне рішення про призначення та виплату (чи відмову в призначенні та виплаті) ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку з настанням інвалідності третьої групи, що настала внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням служби.

В іншій частині позову відмовлено.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань з Департаменту фінансово-облікової політики Міністерства внутрішніх справ України (вул. Богомольця, 10, м. Київ, 01601, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідент. номер НОМЕР_1 ) понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 908 (дев`ятсот вісім) грн..

На виконання вказаного рішення 29.11.2021 Сумським окружним адміністративним судом видано виконавчі листи № 480/6101/21.

07.11.2022 представник Міністерства внутрішніх справ України звернувся до Сумського окружного адміністративного суду із заявою про визнання виконавчого листа по справі № 480/6101/21 таким, що не підлягає виконанню.

В обґрунтування вимог вказаної заяви зазначив, що на підставі виконавчого листа № 480/6101/21, виданого Сумським окружним адміністративним судом 29.11.2021, державним виконавцем відділу примусового виконання рішень 05.09.2022 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 69762681, де боржником визначено Департамент фінансово-облікової політики Міністерства внутрішніх справ України та зазначено код ЄДРПОУ - 00032684. Разом з тим, міністерства та інші центральні органи виконавчої влади є юридичними особами публічного права та набувають статусу юридичної особи з дати внесення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (далі - Реєстр) запису про їх державну реєстрацію як юридичної особи (стаття 4 Закону України «Про центральні органи виконавчої влади»). Вказує, що однією з основних вимог до виконавчого документу відповідно статті 4 Закону України «Про виконавче провадження» є ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувана та боржника. Зазначив, що боржником у виконавчому провадженні є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення. Вказує, що відповідно до відомостей з Реєстру за ідентифікаційним кодом юридичної особи - 00032684, юридичною особою є Міністерство внутрішніх справ України, а не Департамент фінансово-облікової політики Міністерства внутрішніх справ України. Відтак, з огляду на норми Кодексу адміністративного судочинства України, Законів України «Про виконавче провадження» та «Про центральні органи виконавчої влади», відповідач/боржник - Департамент фінансово-облікової політики Міністерства внутрішніх справ України, не має свого ідентифікаційного коду та, відповідно, не є юридичною особою в розумінні норм чинного законодавства, а є структурним підрозділом Міністерства внутрішніх справ України (частина 3 статті 11 Закону України «Про центральні органи виконавчої влади»).

Ухвалою Сумського окружного адміністративного суду від 17.11.2022 по справі № 480/6101/21 у задоволенні заяви представника Міністерства внутрішніх справ України про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню у справі № 480/6101/21 за позовом ОСОБА_1 до Департаменту фінансово-облікової політики Міністерства внутрішніх справ України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії - відмовлено.

Заявник, не погодившись з вказаною ухвалою, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить суд апеляційної інстанції ухвалу Сумського окружного адміністративного суду від 17.11.2022 по справі № 480/6101/21 скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити заяву МВС України про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню у справі № 480/6101/21.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовані доводами, які є ідентичними тим, що викладені у заяві про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню у справі № 480/6101/21.

Позивач правом подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.

Сторони в судове засідання не прибули, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

У відповідності до ч. 2 ст. 313 КАС України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Згідно з ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах апеляційної скарги рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Відмовляючи у задоволенні заяви про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню у справі № 480/6101/21, суд першої інстанції виходив з її необґрунтованості.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам апеляційної скарги, а також виходячи з меж апеляційного перегляду справи, визначених статтею 308 КАС України, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно зі ст.129 Конституції України, однією з основних засад здійснення судочинства є обов`язковість судового рішення.

Відповідно до ст.129-1 Конституції України, судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Статтею 370 КАС України визначено, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Крім того, обов`язковість судових рішень, що набрали законної сили, для їх виконання на всій території України також передбачена нормами Закону України "Про судоустрій і статус суддів".

Колегія суддів зазначає, що з аналізу наведеного вище вбачається, що судове рішення, що набрало законної сили, підлягає обов`язковому та безумовному виконанню особою, на яку покладено такий обов`язок, тобто особа, якій належить виконати судове рішення, повинна здійснити достатні дії для організації процесу його виконання незалежно від будь-яких умов, оскільки інше суперечило б запровадженому статтею 8 Конституції України принципу верховенства права.

Конституційний Суд України зазначив, що складовою права кожного на судовий захист є обов`язковість виконання судового рішення (абзац третій пункту 2.1 мотивувальної частини рішення від 26 червня 2013 року №5-рп/2013). Це право охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення від 13 грудня 2012 року №18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини Рішення від 25 квітня 2012 року № 11-рп/2012).

У рішеннях Європейського Суду з прав людини у справах «Бурдов проти Росії» від 07.05.2002, «Ромашов проти України» від 27.07.2004, «Шаренок проти України» від 22.02.2004 зазначається, що право на судовий захист було б ілюзорним, якби правова система держави дозволяла щоб остаточне зобов`язувальне рішення залишалося бездієвим на шкоду одній із сторін; виконання рішення, винесеного будь-яким судом, має вважатися невід`ємною частиною судового процесу.

Відповідно до ч.1 ст.373 КАС України, виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання. Примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому законом (ч.ч. 2, 4 ст.372 КАС України).

Спеціальним законом, що визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, є Закон України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження».

Відповідно до ст.1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема, виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Частинами 1, 2 ст.374 КАС України встановлено, що суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.

Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Зі змісту наведених норм вбачається, що суд визнає виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню, у разі: якщо його було видано помилково; якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою; з інших причин.

Як вбачається з матеріалів справи, підставою для звернення заявника до суду із заявою про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, зазначено, що відповідач/боржник - Департамент фінансово-облікової політики Міністерства внутрішніх справ України, не має свого ідентифікаційного коду та, відповідно, не є юридичною особою в розумінні норм чинного законодавства, а є структурним підрозділом Міністерства внутрішніх справ України (частина 3 статті 11 Закону України «Про центральні органи виконавчої влади»).

Так, відповідно до змісту резолютивної частини рішення Сумського окружного адміністративного суду від 04.10.2021 по справі № 480/6101/21, окрім іншого, зобов`язано Департамент фінансово-облікової політики Міністерства внутрішніх справ України розглянути та прийняти відповідне рішення про призначення та виплату (чи відмову в призначенні та виплаті) ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку з настанням інвалідності третьої групи, що настала внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням служби. Також у резолютивний частині рішення зазначено реквізити відповідача, а саме: Департамент фінансово-облікової політики Міністерства внутрішніх справ України (вул. Богомольця, 10, м. Київ, 01601, ).

29.11.2021 Сумським окружним адміністративним судом було видано виконавчі листи по справі № 480/6101/21, у яких боржником зазначено Департамент фінансово-облікової політики Міністерства внутрішніх справ України, місцезнаходження: вул. Богомольця, 10, м. Київ, 01601, .

Вказане рішення суду за апеляційною скаргою Міністерства внутрішніх справ України було переглянуте Другим апеляційним адміністративним судом та постановою від 10.08.2022 залишено без змін.

Таким чином, відомості, які зазначені у виконавчому листі, відповідають відомостям, зазначеним у резолютивній частині вищевказаного рішення суду.

Колегія суддів звертає увагу, що Департамент фінансово-облікової політики Міністерства внутрішніх справ України є структурним підрозділом Міністерства внутрішніх справ України, яке і подавало апеляційну скаргу на вищевказане рішення суду та жодним чином не заперечувало проти змісту резолютивної частини рішення суду з мотивів, наведених у заяві про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.

Також, колегія суддів зазначає, що відповідно до ст.4 КАС України, відповідачем у адміністративному судочинстві є суб`єкт владних повноважень, а у випадках, визначених законом, й інші особи, до яких звернена вимога позивача. Суб`єктом владних повноважень є орган державної влади (у тому числі без статусу юридичної особи), орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Враховуючи вищевикладені обставини, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення заяви представника Міністерства внутрішніх справ України про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, у справі № 480/6101/21.

Згідно зі ст.242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно з приписами ч.1 ст.315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

У відповідності до ст.316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів доходить висновку, що ухвала суду першої інстанції прийнята з дотриманням норм матеріального та процесуального права, з урахуванням усіх обставин, що мають значення для вирішення питання, тому підстави для її зміни чи скасування відсутні.

Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи судом апеляційної інстанції, спростовані зібраними по справі доказами та встановленими обставинами, з наведених підстав висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 229, 241, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 327-329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Міністерства внутрішніх справ України залишити без задоволення.

Ухвалу Сумського окружного адміністративного суду від 17.11.2022 по справі № 480/6101/21 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя (підпис)С.П. Жигилій
Судді(підпис) (підпис) В.Б. Русанова Т.С. Перцова
Повний текст постанови складено 03.05.2023 року