Справа № 711/12/23
Суддя: Кондрацька Н. М.
Дата ухвалення: 2023-05-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/12/23
Номер провадження2-а/711/17/23
РІШЕННЯ
06 березня 2023 року Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:
головуючого-судді Кондрацької Н.М.
при секретарі Мелещенко О.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора УПП в Чернівецькій області лейтенанта поліції 1 батальйону 1 роти Гринюк Тетяни Миколаївни, Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, -
Позивач ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Крушельницька Марія Романівна, звернувся до Придніпровського районного суду м. Черкаси з позовом, в якому просить скасувати постанову інспектора Управління патрульної поліції в Чернівецькій області лейтенанта поліції Гринюк Тетяни Миколаївни у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАР №6217832 від 27.11.2022 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП, справу про адміністративне правопорушення закрити та стягнути з Департаменту патрульної поліції Національної поліції України судові витрати.
Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 27.11.2022 року постановою серії ЕАР №6217832 його (позивача) притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн.
Згідно вказаної постанови, 27.11.2022 року 10:46:22 на дорозі Н03 305, водій, керував транспортним засобом марки MITSUBISHI, моделі Lancer, д.н.з. НОМЕР_1 та перевищив встановлені обмеження руху більше як на 20 км/год, рухався зі швидкістю 74 км/год, швидкість вимірювалась приладом TRUCAM 797, чим порушив п.12.4 ПДР України Порушення швидкісного режиму в населених пунктах (дозволена швидкість не більше 50 км/год).
Позивач вважає, що обставини, викладені у наведеній постанові не відповідають фактичним обставинам справи, розгляд адміністративної справи та винесення постанови проведені з порушенням вимог чинного законодавства та із істотним порушенням прав позивача, внаслідок чого вищенаведена постанова підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю.
Так, 27.11.2022 року позивач рухався автомобільним шляхом Н 03, на якому не було встановлено знаків про обмеження швидкості руху, в тому числі знаки п.5.45 ПДР (населений пункт) зі швидкістю 70 км/год і був зупинений працівниками поліції.
Також не був встановлений знак 5.70 ПДР, який інформує про можливість здійснення контролю за порушеннями Правил дорожнього руху за допомогою спеціальних технічних приладів та (або) технічних засобів.
Після зупинення транспортного засобу, яким керував позивач, відповідач повідомив, що позивачем порушено п.12.4 ПДР Порушення швидкісного режиму в населених пунктах, вказав на пристрій TruCam, та у свою чергу виніс оскаржувану постанову.
При цьому, відповідач не ознайомив позивача з правами та з доказами правопорушення зафіксованого на TruCam.
Відповідачем не була отримана процедура складання матеріалів про адміністративне правопорушення.
Окрім іншого, швидкість руху транспортного засобу вимірювалась за допомогою приладу «TruCam 797», який не був встановлений стаціонарно, а знаходився в руках працівника поліції і переміщався у просторі, а саме вимірювання швидкості відбувалось не в автоматичному, а в ручному режимі.
Крім того, законодавчо не визначено іншого способу та порядку використання лазерних вимірювачів TruCam працівниками патрульної поліції ніж розміщення виключно в порядку ст.40 Закону України «Про Національну поліцію», а Інструкції виробника Laser Nechnologe Inc США не є нормативно-правовим актом. Який змінює чи припиняє порядок використання та розміщення засобів автоматичної фото- і відеотехніки для фіксації виявлених порушень правил дорожнього руху.
Зазначає, що прилад TruCam при проведенні фіксації швидкості певного транспортного засобу не може утримуватись інспектором поліції в руках, а повинен бути стаціонарно вмонтованим.
Відповідно до пункту 12.4 ПДР України у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється зі швидкістю не більше 50 км/год.
Отже, у населених пунктах організований інтенсивний дорожній рух, що вимагає підвищеної уваги до забезпечення безпеки на проїзній частині, тому в таких місцях на всіх ділянках доріг (крім житлових зон і територій підприємств) встановлено максимально допустиме обмеження швидкості руху в 50 км/год. Дане обмеження встановленої максимальної швидкості руху вводиться знаком 5.45 «Початок населеного пункту» і скасовується знаком 5.46 «Кінець населеного пункту».
Дорожні знаки розміщуються таким чином, щоб інформацію, яку вони передають, могли сприймати саме ті учасники руху, для яких вона призначена.
Натомість, оскаржувана постанова не містить інформації стосовно доказу, яким підтверджувались обставини стосовно розміщення на вказаному відрізку дороги дорожнього знаку «5.70» лише за наявності якого можливе монтування/розміщення автоматичної фототехніки і відеотехніки щодо фіксації обставин порушення правил дорожнього руху в тому числі і швидкісного режиму.
Крім того, на вказаному відрізку дороги були відсутні дорожні знаки 5.45 «Початок населеного пункту» і 5.46 «Кінець населеного пункту», що у свою чергу вказують на неможливість притягнення позивача до адміністративної відповідальності
За наведених обставин оскаржувана постанова прийнята з порушенням частини 2 ст.77 КАС України та п.3 ч.2 ст.2 КАС України та є необгрунтованою та такою, що прийнята без урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).
Зазначає, що докази понесення позивачем зазначених вище судових витрат будуть подані після ухвалення рішення по суті позовних вимог до закінчення строку, встановленого частиною третьою та четвертою статті 143 КАС України.
Відповідно до даних протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.01.2023, суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси Кондрацька Н.М. визначена для розгляду судової справи № 711/12/23
Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 06.01.2023 прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Відповідачу встановлено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали для подання відзиву на позовну заяву.
08.02.2023 від представника відповідачів юрисконсульта сектору правового забезпечення УПП в Чернівецькій області ДПП Маланчук М.В. надійшов відзив на позовну заяву, у якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. В обґрунтування зазначає, що під час несення служби, в с. Атаки, на А/Д Н-03, 305 км. Чернівецької області, 27.11.2022 року екіпажем патрульної поліції, за допомогою лазерного вимірювача швидкості TruCam LTI 20/20 (серійний номер ТС000797) було виявлено порушення правил дорожнього руху, а саме, водій транспортного засобу Mitsubishi Lancer з номерним знаком НОМЕР_1 . рухався зі швидкістю 74 км/год., при цьому перевищив встановлене обмеження швидкості руху в населеному пункті на 24 км/год., чим порушив п. 12.4 ПДР України.
Після чого інспектором було подано сигнал про зупинку транспортному засобу на підставі ст. 35 ЗУ "Про Національну поліцію".
Поліцейський підійшов до водія, ким виявився ОСОБА_1 , належним чином представився, пояснив суть правопорушення, причину та підставу перевірки документів та попросив пред`явити документи, зазначені в п. 2.1 ПДР України на підставі ст. 32 ЗУ «Про Національну поліцію» та пункту 2.4.а ПДР України. Водій виконав законну вимогу патрульного та надав запитувані документи для перевірки.
Встановивши факт вчинення адміністративного правопорушення, а саме порушення вимог п. 12.4 ПДР України, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 122 КУпАП було прийнято рішення про складання адміністративних матеріалів щодо Позивача.
Після чого водію було роз`яснено права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Інспектор Гринюк Т.М., встановивши всі обставини справи, переглянувши відео із приладу трукам, виніс постанову за ч. 1 ст. 122 КУпАП та наклав стягнення на Позивача в розмірі 340 грн., відповідно до санкції статті. Згідно зі ст. 285 КУПАП Позивача було ознайомлено зі змістом постанови.
Лазерний вимірювач швидкості TruCam LTI 20/20 здійснює вимірювання процесу порушення швидкісного режиму, що дозволяє ідентифікувати транспортний засіб, номерний знак та особу водія. Прилад автоматично визначає координати кожного вимірювання швидкості, розрізняє режими обмеження швидкості, встановлені для вантажних, легкових транспортних засобів, а також мотоциклів. Для фіксації допустимих швидкісних режимів руху транспортних засобів на приладі встановлюється поріг допустимої швидкості руху, при цьому враховується похибка приладу ±2 км/год. Прилад дозволяє вимірювати швидкість на дистанціях від 15 м до 1200 м. З відстані у 200-450 м поліцейським виконується наведення позначки оптичного прицілу на цільовий автомобіль і натискається спусковий гачок приладу. Прилад починає вимірювання швидкості і включає запис відео, при цьому чути характерний звук низького тону. Після стабільного утримання позначки на цільовому транспортному засобі, прилад здійснює вимірювання швидкості. Про фіксацію перевищення швидкості руху свідчить характерний звук високого тону і в самому оптичному прицілі та на екрані монітору приладу фіксується числовий показник швидкості. При фіксації перевищення встановленої швидкості руху прилад здійснює фотографування транспортного засобу порушника, про що свідчить повторний звук високого тону. Після цього поліцейський відпускає спусковий гачок та вживає заходи до зупинки порушника. Тому, достовірність інформації про порушення правил дорожнього руху може бути перевірена в будь-який момент після її фіксації приладом TruCam, у тому числі під час її пред`явлення в якості речового доказу в адміністративному судовому процесі. Враховуючи викладене, впровадження додаткових заходів для забезпечення достовірності інформації про порушення правил дорожнього руху та проведення їх експертиз не є обов`язковим.
Стосовно перевищення швидкості у межах населеного пункту, то працівники поліції здійснювали фіксацію дотримання швидкісного режиму саме в межах населеного пункту, а значить, Позивач керував транспортним засобом зі швидкістю 74 км/год саме в межах населеного пункту. Якби водій був уважним та стежив за дорожньою обстановкою під час керування транспортним засобом, як цього вимагають Правила дорожнього руху України, а саме пункт 2.3.6, то Позивач звернув би увагу та побачив наявність дорожнього знаку 5.45 «Початок населеного пункту» «Атаки» на автодорозі Н-03.
Так, в ході з`ясування всіх обставин справи, переглянуто вміст сховища інформації на жорсткому диску персонального комп`ютера сектору зв`язку та телекомунікацій УПП в Чернівецькій області ДПП та встановлено, що фото- та відеозаписи здійснені лазерним вимірювачем швидкості руху транспортних засобів TruCam 27.11.2022 зроблено з належною якістю знімка, що в свою чергу є доказом порушення збоку Позивача, під час керування ним автомобілем марки Mitsubishi Lancer з номерним знаком НОМЕР_1 (відео та фото матеріали додаємо до відзиву на диску).
Дані про те, хто був водієм транспортного засобу Mitsubishi Lancer з номерним знаком НОМЕР_1 під час здійснення фіксації правопорушення та розгляду справи про адміністративні правопорушення визначені в постанові про адміністративне правопорушення серн ЕАР № 6217832 від 27.11.2022 року, а саме в п. 4. Також, Позивач самостійно підтверджує у позовній заяві, а саме у 2 Розділі, 8 абзаці, що саме він керував вищезгаданим транспортним засобом у визначений у постанові час та визначеному у постанові місці на А/Д Н-03.
Щодо зауваження Позивача, про відсутність на даному відрізку автодороги Н-03 дорожнього знаку 5.70, то відповідач зазначає, що даний знак немає ніякого відношення до використання поліцейськими приладу TruCam, так як, даний дорожній знак (5.70) встановлюється для інформування водіїв про «Зміна схеми руху». Позначає, що за цим знаком тимчасово або постійно змінено схему руху та (або) встановлено нові дорожні знаки. Застосовується протягом не менш як трьох місяців у разі зміни руху на постійній основі, а також протягом необхідного проміжку часу у разі зміни руху на тимчасовій основі та встановлюється не менш як за 100 м до першого тимчасового знака (Постанова Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306, редакція від 30.08.2022 року).
Доводи Позивача, що контроль швидкості руху транспортних засобів здійснюється лише в місцях, які облаштовані відповідним знаком про здійснення відеофіксації (знак 5.76), вважають необгрунтованими, оскільки прилад TruCam LT1 20/20 № ТС000797 не є автоматичним засобом вимірювальної техніки, а відповідний дорожній знак інформує про можливість здійснення контролю за порушеннями ПДР за допомогою спеціальних технічних та (або) технічних засобів фіксації саме щодо змонтованої техніки. При зупинці патрульного автомобіля наявність попереджувального знаку не є необхідною, адже фото-, відеофіксація здійснюється не постійно, а лише в момент наявності на дільниці дороги екіпажу патрульної поліції.
Не можуть вважатись обґрунтованими доводи Позивача, що поліцейський використовував TruCam в незакріпленому вигляді, а утримував в руці під час вимірювання швидкості руху, оскільки лазерний вимірювач TruCam відноситься до ручних вимірювачів швидкості транспортних засобів. Тобто, конструктивно створений для утримування в руках під час вимірювань. Крім основного, ручного режиму, вимірювач TruCam також може бути встановлений на триногу для проведення вимірювань швидкості руху транспортного засобу в автоматичному режимі. Таким чином, покази приладу TruCam LT1 20/20 оцінювались інспектором як доказ в розумінні ст. 251 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення.
Таким чином, з огляду на все вищезазначене, в діях Позивача є склад адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП. Поліцейський патрульної поліції мав всі законні підстави для зупинки транспортного засобу, пред`явив законну та обґрунтовану вимогу щодо надання документів передбачених законодавством, ним дотримана процедура та порядок складання адміністративних матеріалів. Постанова серії ЕАР № 6217832 від 27.11.2022 року обґрунтована, винесена на підставі та у порядку передбаченому законодавством. Доводи Позивача безпідставні та необґрунтовані.
В судове засідання представник позивача адвокат Крушельницька М.Р. не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. 06.03.2023 до суду через електронну пошту надійшла заява про розгляд справи без участі представника. Вказує, що заявлені вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити, не заперечує проти винесення заочного рішення та просить при прийнятті судового рішення врахувати подану заяву про розподіл судових витрат.
В судове засідання представник відповідачів не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки не повідомив.
Дослідивши матеріали справи, в тому числі DVD диск з фото фіксацією, повно та всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, суд приходить до наступного висновку.
Положеннями ч. 1 ст. 2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Згідно ч. 1 ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.
Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Статтею 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Як встановлено судом, 27.11.2022 інспектором УПП в Чернівецькій області лейтенантом поліції 1 батальйону 1 роти Гринюк Тетяною Миколаївною винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього рух, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАР №6217832 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340,00 грн.
Відповідно до змісту даної постанови, 27.11.2022 о 10год. 46хв. в с.Атаки на дорозі Н03 305 водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом перевищив встановлені обмеження руху більше як на 20 км/год. рухався зі швидкістю 74 км/год, швидкість вимірювалась приладом TruCam 797, чим порушив п.12.4. ПДР Порушення швидкісного режиму в населених пунктах (дозволена швидкість не більше 50 км/год).
Позивач вважає, що притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 122 КУпАП є незаконним, необґрунтованим та недоведеним, обставини, викладені у наведеній постанові не відповідають фактичним обставинам справи, розгляд адміністративної справи та винесення постанови проведені з порушенням вимог чинного законодавства та із істотним порушенням прав позивача.
Таким чином, між сторонами виник публічно-правовий спір щодо правомірності притягнення позивача до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення за вчинення правопорушення, відповідальність за яке передбачена частиною 1 статті 122 КУпАП.
Перевіряючи юридичну та фактичну підстави, які покладені відповідачем як суб`єктом владних повноважень у основу спірної постанови про накладення адміністративного стягнення серії ЕАР №6217832 від 27.11.2022, на відповідність вимогам частини 2 статті 2 КАС України, суд виходить із такого.
Згідно із частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.
Завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення, як це передбачено статтею 245 КУпАП, є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Згідно з пунктом 8 частини 1 статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.
Пунктом 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.
Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством
Поняття адміністративного правопорушення визначено у частині 1 статті 9 КУпАП, за змістом якої адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Згідно пункту 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23.12.2005 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», судам слід звернути увагу на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників.
Згідно статті 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративні правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні, та інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Відповідно до статті 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
У оскаржуваній постанові, як порушення вчинене позивачем зазначено, що останній керував транспортним засобом Mitsubishi Lancer, д.н.з. НОМЕР_1 з перевищенням встановлених обмеженням руху більше як на 20 км/год., чим порушив вимоги пункту 12.4 Правил дорожнього руху.
Відповідно до пункту 12.4 Правил дорожнього руху у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.
Частиною 1 статті 122 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину.
Згідно пункту 1 статті 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.
Згідно зі статтею 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Статтею 40 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою забезпечення дотримання правил дорожнього руху.
На підтвердження правомірності спірної постанови представником відповідача до відзиву долучено диск із фото світлиною обставин вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 122 КУпАП.
З метою повного і всебічного з`ясування обставин в даній адміністративній справі, судом було досліджено наданий DVD-диск з фото файлом, з яких вбачається, що адміністративне правопорушення було вчинене 27.11.2022 о 10:56:56., проте відповідно до наданої постанови часом скоєння правопорушення зазначено 27.11.2022 о 10:46:22, тобто час фіксації правопорушення приладом вимірювання швидкості TruCam та в постанові серії ЕАР №6217832 різниться між собою.
Інших відомостей з наданого відповідачем диску встановити не можливо.
Відтак, вказані файли фото- фіксації порушення суд вважає неналежними, недопустими та недостовірними доказами, оскільки на їх підставі не можна встановити дійсні обставини справи, вони не містять інформації щодо предмета доказування, тобто одержані з порушенням порядку, встановленого законом.
Також, оскаржувана постанова не відповідає вимогам ст.283 КУпАП, оскільки не містить відомостей про адресу веб-сайту в мережі Інтернет, на якому особа може ознайомитися із зображенням чи відеозаписом транспортного засобу в момент вчинення адміністративного правопорушення, ідентифікатора для доступу до зазначеної інформації; порядку звільнення від адміністративної відповідальності.
Даючи правову оцінку обставинам справи та наявним у ній доказам, суд вважає, що оскаржувана постанова не містить посилань на докази вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч.1ст.122 КУпАП, а також доказів на спростування обставин, зазначених позивачем в обґрунтування адміністративного позову.
Таким чином, встановлені по справі обставини та досліджені судом докази у їх сукупності свідчать про необґрунтованість притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.1ст.122КУпАП та про відсутність події і складу адміністративного правопорушення під час керування позивачем транспортним засобом.
Відтак, судом встановлено, що постанова серії ЕАР №6217832, винесена відповідачем інспектором УПП в Чернівецькій області лейтенантом поліції 1 батальйону 1 роти Гринюк Тетяною Миколаївною з істотними порушеннями КУпАП, не відповідає вимогам закону, оскільки, відповідно до вимог ст.280 КпАП України, не ґрунтується на повно з`ясованих обставинах, що мають значення для правильного вирішення справи про адміністративне правопорушення, та з порушенням вимог ст.283 КУпАП.
Згідно статті 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
На підставі викладеного, беручи до уваги встановлені під час судового розгляду справи обставини, суд дійшов висновку про протиправність притягнення позивача до адміністративної відповідальності, а тому оскаржувана постанова у справі про адміністративне правопорушення підлягає скасуванню.
Провадження у адміністративній справі про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 122 КУпАП слід закрити, оскільки згідно статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за обставин відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
Згідно ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Так, компенсація витрат на професійну правничу допомогу здійснюється в порядку, передбаченому статтею 134 КАС України.
Представництво інтересів ОСОБА_1 здійснює адвокат Крушельницька М.Р. на підставі ордеру про надання правничої (правової) допомоги ОСОБА_1 Серії СА №1043025 адвокатом Крушельницькою М.Р., що виданий «Адвокатським об`єднанням «БК ГРУП» та копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю Крушельницькою М.Р.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. (ч. 4, 5 ст. 134 КАС України).
У постанові Верховного Суду від 30.09.2020 у справі № 379/1418/18 (провадження № 61-9124св20) вказано, що «склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).
В даному випадку, адвокатом Крушельницькою М.Р. долучено копію договору про надання правничої допомоги №б/н від 03.12.2022, копію додаткової угоди №1 до договору про надання правової допомоги від 03.12.2022, копію акта приймання передачі від 04.12.2022 та копію квитанції про проведення розрахунку від 04.12.2022.
З квитанції про проведення розрахунку від 04.12.2022 вбачається, що адвокат Крушельницька М.Р. прийняла від клієнта ОСОБА_1 гонорар в розмірі 3000,00 грн.
Вказана сума, на думку суду є співмірною із складністю справи та обсягом наданих адвокатом послуг, відповідає критерію реальності таких витрат та розумності їхнього розміру.
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 є особою з інвалідністю ІІ групи (загальне захворювання), що підтверджується довідкою до акта огляду МСЕК серії 12 ААБ №772054 від 26.05.2020, а тому відповідно до п.9 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» є звільненим від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях.
Отже, з відповідача Департаменту патрульної поліції за рахунок його бюджетних асигнувань на користь держави підлягає стягнення в сумі 536,80 грн. судового збору.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 126, 251, 252, 254, 256, 258, 280, 285, 287, 288, 289 КУпАП, ст. ст. 9, 14, 73, 74, 77, 90, 242-246, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
Позов задоволити частково.
Скасувати постанову про накладення адміністративного штрафу по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі серії ЕАР №6217832, винесену 27.11.2022 інспектором Управління патрульної поліції в Чернівецькій області лейтенантом поліції Гринюк Тетяною Миколаївною про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення - закрити.
Стягнути з Департаменту патрульної поліції за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) судові витрати, а саме витрати за надання правничої допомоги в сумі 3000 гривень.
Стягнути з Департаменту патрульної поліції за рахунок його бюджетних асигнувань на користь держави судовий збір в сумі 536,80 грн.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження у відповідності до ч. 2 ст. 295 КАС України.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повний текст виготовлений 18.03.2023.

Головуючий: Н. М. Кондрацька