Справа № 295/2444/23
Суддя: Перекупка І. Г.
Дата ухвалення: 2023-05-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №295/2444/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.05.2023 року м. Житомир

Суддя Богунського районного суду м .Житомира Перекупка І.Г., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників за адміністративним позовом поданим представником ОСОБА_1 - адвокатом Войцешуком Вадимом Валерійовичем до Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування постанови по справі про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, -

У С Т А Н О В И В :

28.02.2023 представник позивача Войцешук В.В. через систему «Електронний суд» подав до суду адміністративний позов, в якому просить: 1) скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України серії АА №00005114 від 10.02.2023 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП України; 2) судові витрати покласти на відповідача.

В обґрунтування позову посилається на те, що він не допустив рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів загальної маси транспортного засобу і в його діях відсутні ознаки складу адміністративного правопорушення. Товариство з обмеженою відповідальністю «Виробниче комерційне підприємство «Проспект» на підставі договору оренди передало транспортні засоби: сідловин тягач DAF CF 85 д.н.з. НОМЕР_1 та напівпричіп товариству з обмеженою відповідальністю «ВОВ ВУД». 05.01.2023 року товариство з обмеженою відповідальністю «ВОВ ВУД» орендованим транспортом здійснювало перевезення тирси масою 20,310 кг. 24.02.2023 року ОСОБА_1 отримано постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України серії АА №0000511 4 від 10.02.2023 року. Даною постановою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 132-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено на нього адміністративне стягнення в розмірі 51 000 грн. Однак, транспортні засоби на підставі договорів оренди перебували в користуванні іншої особи - товариства з обмеженою відповідальністю «ВОВ ВУД», тому ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності всупереч чинному Кодексу України про адміністративні правопорушення, що вимагає скасування оскаржуваної постанови.

Ухвалою судді Богунського районного суду м. Житомира від 23.03.2023 року відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику) учасників..

24.04.2023 представником Державною службою України з безпеки на транспортіподано до суду відзив на позовну заяву, в якому звернуто увагу на вимогах чинних на день фіксації події адміністративного правопорушення нормативних актів, зокрема положеннях Закону України «Про автомобільний транспорт», Закону України «Про дорожній рух, Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306, - в частині визначення вагових та габаритних параметрів транспортних засобів як критерію їх допуску до участі в дорожньому русі, тобто без дозволу на відповідне переміщення, або за наявності дозволу в разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень; вказано на механізм фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, врегульованого Порядком фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2019 № 1174, який, за твердженням сторони, забезпечує вимірювання в автоматичному режимі всіх необхідних показників для визначення габаритно-вагових параметрів транспортного засобу; на відповідності засобів фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі вимогам Технічного регламенту засобів вимірювальної техніки, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 24 лютого 2016 р. № 163; використанні під час розгляду справи про адміністративне правопорушення відомостей з Єдиного державного реєстру транспортних засобів, ведення якого здійснюється уповноваженими посадовими особами Головного сервісного центру МВС, з метою визначення власника або належного користувача транспортного засобу.

Підкреслено, що власники транспортних засобів (фізичні та юридичні особи) або належні користувачі транспортних засобів, які несуть відповідальність, згідно правил встановлених статтею 14-3, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 132-1 КУпАП лише у випадку такого їх внесення до ЄДРТЗ. Саме зазначені відомості надаються уповноваженій посадовій особі (відповідача) на її запит при розгляді нею справи про адміністративне правопорушення.

За відсутності відомостей про належного користувача у ЄДРТЗ, уповноваженій посадовій особі відповідача, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, надаються відомості про особу за якою зареєстрований транспортний засіб.

Внаслідок того, що до Єдиного державного реєстру транспортних засобів відомостей про зміну користувача транспортного засобу не повідомлялось, адміністративну відповідальність, на думку сторони відповідача, повинна нести особа, за якою зареєстровано транспортний засіб, яким є ОСОБА_1 .

Вказуючи на наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 132-1 КУпАП, відповідач просить відмовити у задоволені позовних вимог ОСОБА_1 в повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що Заступником директора Департаменту реалізації державної політики та нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті начальником відділу впровадження системи автоматичної фіксації порушень ОСОБА_2 10.02.2023 винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України серії АА № 00005114, за змістом якої встановлено, що 05.01.2023 року о 08 год. 00 хв. за адресою М-21 Виступовичі- Житомир Могилів-Поділський (через м. Вінницю), км 247+432 автоматичним пунктом фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті зафіксовано транспортний засіб DAF CF 85, д.н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_1 .

Відповідальною особою допущено рух транспортного засобу (з перевищенням нормативних параметрів, зазначених п. 22.5 ПДР України: перевищення загальної маси транспортного засобу на 26,209 % (10,484 тон), при дозволеній максимальній фактичній масі 40 тонн, навантаження на строєні осі транспортного засобу на 50,68 % (10,643 тон), при дозволеному максимальному навантаженню на строєні осі 21 тона та відстані між осями 1,3 м або менше.

ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 132-1 КУпАП, застосоване адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 51000,00 грн.

Відповідно до п. 1 Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 лютого 2015 року № 103 (далі - Положення), Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті.

До основних завдань Укртрансбезпеки віднесено, зокрема здійснення державного нагляду (контролю) за безпекою на автомобільному, міському електричному, залізничному транспорті.

Відповідно до п.5 Положення Укртрансбезпека відповідно до покладених на неї завдань, зокрема: здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням вимог законодавства на автомобільному, міському електричному, залізничному транспорті; здійснює габаритно-ваговий контроль транспортних засобів у зонах габаритно-вагового контролю; у випадках, передбачених законом, складає протоколи про адміністративні правопорушення, розглядає справи про адміністративні правопорушення і накладає адміністративні стягнення.

Згідно п.7 Положення Укртрансбезпека для виконання покладених на неї завдань має право, зокрема: використовувати у своїй діяльності транспортні засоби, зокрема спеціалізовані, та засоби вимірювальної техніки; у разі виявлення порушень законодавства щодо габаритно-вагового контролю під час проведення рейдової перевірки (перевірки на дорозі) копіювати, сканувати документи, які пред`являють водії транспортних засобів під час проведення такої перевірки, та використовувати їх як доказ під час розгляду справ про порушення законодавства; використовувати засоби фото- і відеофіксації процесу перевірки, зокрема в автоматичному режимі.

Таким чином Укртрансбезпека з метою забезпечення виконання покладених на неї законодавством завдань, зокрема в частині здійснення габаритно-вагового контролю транспортних засобів, має право: проводити рейдові перевірки (перевірки на дорозі); використовувати засоби фото- і відеофіксації процесу перевірки, зокрема в автоматичному режимі.

Тобто законодавством чітко передбачено можливість Укртрансбезпеки здійснювати державний нагляд (контролю) за безпекою на автомобільному, міському електричному, залізничному транспорті, зокрема в частині здійснення габаритно-вагового контролю транспортних засобів, що включає: здійснення рейдових перевірок (перевірок на дорозі) додержання автомобільними перевізниками вимог законодавства про автомобільний транспорт (Порядок здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 08 листопада 2006 р. № 1567); фіксацію адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі (Порядок фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2019 р. № 1174 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 16 червня 2021 р. № 623).

Механізм фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі визначено Порядком фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2019 року №1174 (далі - Порядок №1174).

Згідно із ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Пунктом 22.5 Правил дорожнього руху встановлено, що за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м (для сільськогосподарської техніки, яка рухається за межами населених пунктів, дорогами сіл, селищ, міст районного значення, - 3,75 м), за висотою від поверхні дороги - 4м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь -11т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь -11т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Осі слід вважати здвоєними або строєними, якщо відстань між ними (суміжними) не перевищує 2,5 м.

Стаття 132-1 КУпАП визначає відповідальність за порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів та правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами. При цьому, приписами ч. 2 цієї статті визначено наступне порушення:

Перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами -

тягне за собою накладення штрафу в розмірі: п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5 % до 10 % включно; однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10 %, але не більше 20 %; двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20 %, але не більше 30 %; трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 30 %.

Дія частини другої цієї статті поширюється на правопорушення, пов`язані з перевищенням габаритних та/або вагових параметрів. Підставою для звільнення від відповідальності, передбаченої частинами першою і другою цієї статті, є наявність дозволу на проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні.

Відповідно до ст. 1 ЗУ «Про автомобільний транспорт» автомобільним транспортним засобом є колісний транспортний засіб (автобус, вантажний та легковий автомобіль, причіп, напівпричіп), який використовується для перевезення пасажирів, вантажів або виконання спеціальних робочих функцій (далі - транспортний засіб).

Окрім цього, пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» із змінами, внесеними згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України від 19 грудня 2008 року № 18, визначено, що при розгляді адміністративних справ вказаних категорій суди мають ураховувати положення правових норм, у яких визначено поняття «транспортні засоби», зокрема примітки до ст. 286 КК, ч. 7 ст. 121 КУпАП, п.1.10 Правил дорожнього руху України.

Згідно ч. 7 ст. 121 КУпАП під транспортними засобами у статтях 121-126, 1271 1281, частинах першій і другій статті 129, частинах першій - четвертій статті 130, статтях 1321, 1331, 133-2, 139 і 140 КУпАП слід розуміти всі види автомобілів, трактори та інші самохідні машини, трамваї і тролейбуси, а також мотоцикли та інші транспортні засоби.

Відповідно до п. 1.10 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою КМУ від 10.10.2001 року №1306 транспортним засобом є пристрій, призначений для перевезення людей і (або) вантажу, а також встановленого на ньому спеціального обладнання чи механізмів.

Як вбачається з товарно-транспортної накладної №05.янв від 05.01.2023 року, ТОВ «ВОВ ВУД» 05.01.2023 року здійснювало перевезення тирсу масою 20,310 тон транспортними засобами: сідловим тягачем DAF, реєстраційний номер НОМЕР_1 з напівпричепом, реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Таким чином, переліченими нормами та наявними у справі доказами підтверджується перебування у місці здійснення автоматичної фіксації двох транспортних засобів вантажного автомобіля та напівпричепа.

Наданим представником відповідача відзивом на позовну заяву також підтверджується поінформованість відповідача про перебування у місці здійснення автоматичної фіксації двох транспортних засобів.

Відповідно до п. 14 Порядку №1174, інформація від автоматичних пунктів передається до інформаційно-телекомунікаційної системи у вигляді метаданих.

В свою чергу, на підставі п. 15 того ж Порядку, такі метадані повинні містити дані про:

-засоби вимірювальної техніки - назва засобу вимірювальної техніки та його умовне позначення, серійний номер, найменування виробника, рік виготовлення, метрологічні характеристики, найменування власника засобу вимірювальної техніки, документи про відповідність та/або результати повірки (дата повірки, строк дії повірки);

-місце фіксації (кілометр + метр, географічні координати);

-найменування автомобільної дороги загального користування, вулиць і доріг міст та інших населених пунктів;

-дату і час фіксації здійснення вимірювання, смугу руху, напрямок руху, максимальне дозволене навантаження на вісь, державний номерний знак транспортного засобу, причепу, напівпричепу та інших причіпних пристроїв (у разі використання такого та/або заднього державного номерного знака транспортного засобу), категорію транспортного засобу, тип транспортного засобу згідно з пунктом Г.2 додатка Г ДСТУ 8824:2019 Автомобільні дороги. Визначення інтенсивності руху та складу транспортного потоку, повну масу транспортного засобу, ширину, висоту, довжину, розподіл навантаження за вісями транспортного засобу (номер вісі, фактичне навантаження на вісь, сумарне фактичне навантаження на осі, сукупність осей, фактичну міжосьову відстань, фактичну шинність (кількість коліс) на вісі);

-фотографії транспортного засобу - фронтальна, фотографія державного номерного знака транспортного засобу, фотографія державного номерного знака причепу, напівпричепу та інших причіпних пристроїв (у разі використання такого та/або заднього державного номерного знака транспортного засобу), оглядова фотографія із зображенням розпізнаного державного номерного знака;

-відеозапис руху транспортного засобу через автоматичний пункт (за наявності).

Проте, передбачених пунктом 15 Порядку №1174 метаданих щодо обох транспортних засобів, ні постанова у справі про адміністративне правопорушення, ні матеріали, що надані представником відповідача в якості додатків до відзиву на позовну заяву, не містять, з огляду на що у справі відсутні докази, які б надали можливість перевірити та ствердно вказати на правильність розрахунків відповідача щодо обох транспортних засобів.

Також представником відповідача не надано жодних доказів на підтвердження необхідності застосування змінності ваги транспортних засобів щодо ваги і навантаження на осі та залежності такої змінності відносно конкретних обставин справи.

Докази, ж надані позивачем (товарно-транспортна накладна на вантаж), вказують на відсутність порушень у вигляді перевантаження з боку особи, що здійснювала перевезення.

В свою чергу, пунктом 17 Порядку №1174 визначено необхідність зазначення у постанові про накладення адміністративного стягнення за правопорушення, зафіксоване в автоматичному режимі, виміряних з урахуванням похибки вагових та габаритних параметрів транспортного засобу, які перевищили нормативні вагові та/або габаритні параметри транспортних засобів на ділянці автомобільної дороги, а також нормативних габаритно-вагових параметрів транспортних засобів на даній ділянці автомобільної дороги.

Таким чином, відповідач притягуючи до відповідальності позивача не встановив ні державного номеру напівпричепу, ні відстань між його осями, ні навантаження на вісь.

Окрім цього, зважаючи на твердження відповідача щодо виникнення в позивача складу адміністративного правопорушення у зв`язку із здійсненням руху дорогами загального користування та перевезення вантажу з перевищенням нормативних параметрів (що відповідачем не доведено) належним позивачеві транспортним засобом, суд зауважує наступне.

Згідно з ч. 1 ст.143 КУпАП адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, передбачені частиною другою статті 1222, частинами другою і третьою статті 1321 цього Кодексу, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі (за допомогою комплексу технічних засобів автоматичного визначення вагових, габаритних та інших параметрів транспортного засобу з функціями фотозйомки та/або відеозапису, що функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань на момент запиту відсутні відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи.

Згідно ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Згідно ст. 11 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити.

В свою чергу, серед вимог, що їх ставить ст. 283 КУпАП до змісту постанови про адміністративне правопорушення, є вимога наявності в змісті постанови опису обставин, установлених під час розгляду справи.

Таким чином, оскаржувана постанова має містити опис обставин, з яких за незалежним критерієм можна було б зробити висновок про вину особи, однією з складових якої є умисел або його відсутність, що передбачено ст. 10 КУпАП.

Водночас, ні зміст оскаржуваної постанови, ні зміст наданого представником відповідача відзиву на позовну заяву з додатками, жодним чином не доводять ні наявність умислу та вини, ні їх відсутності, ні взагалі правового зв`язку дій чи бездіяльності позивача з транспортними засобами, за перевантаження яких його притягнуто до адміністративної відповідальності.

За таких обставин, з огляду на відсутність інших доказів вини позивача, суд приходить до висновку про наявність у справі підстав, передбачених п. 1 ст. 247 КУпАП.

В ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП зазначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення, згідно з ст. 245 КУпАП, є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

За нормою ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права, який визначає людину, її права та свободи найвищою цінністю в державі, що обумовлює можливість обмеження її прав та свобод лише при неухильному дотриманні законодавства України та лише за наявності вини. Тобто особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише у тому разі, якщо її вину у вчиненні правопорушення буде доведено поза розумним сумнівом, на підставі належних та допустимих доказів із дотриманням встановленої законом процедури.

Принцип «поза розумним сумнівом», сформульований у п. 43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14.02.2008 року у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), п. 282).

У відповідності до цього рішення, доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

Виходячи з рішень ЄСПЛ, розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду всіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення.

З огляду на вищенаведене, а також відсутність беззаперечних доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 132-1, позовні вимоги підлягають до задоволення у повному обсязі.

Керуючись п.1 ч.1 ст.20, 44, 77, 242, 246, 257-262, 286 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

Адміністративний позов поданий представником ОСОБА_1 - адвокатом Войцешуком Вадимом Валерійовичем до Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування постанови по справі про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, задовольнити.

Скасувати постанову заступника директора Департаменту реалізації державної політики та нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті начальника відділу впровадження системи автоматичної фіксації порушень ОСОБА_2 по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України серії АА №00005114 від 10.02.2023 про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП України.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби України з безпеки на транспорті суму сплаченого судового збору у розмірі 536 грн. 80 коп.

Рішення суду може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Відомості про сторін:

Позивач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ).

Представник позивача: Войцешук Вадим Валерійович ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 )

Відповідач: Державна служба України з безпеки на транспорті (місце знаходження: 03150, м. Київ, вул. Антоновича, 51, ).

Суддя І.Г. Перекупка