Справа № 160/3560/23
Суддя: Боженко Наталія Василівна
Дата ухвалення: 2023-04-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 квітня 2023 року Справа № 160/3560/23
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі - позивач) до Головного управління Державної міграційної служби у Дніпропетровській області (далі - відповідач), в якій просить суд:
- визнати протиправними дії Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області щодо відмови у видачі ОСОБА_1 паспорта громадянина України у формі книжечки відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 №2503-ХІІ;
- зобов`язати Головне управління Головне управління Державної міграційної служби в Дніпропетровській області як юридичну особу оформити та видати ОСОБА_1 паспорт громадянина України у формі книжечки відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 №2503-ХІІ.
В обґрунтування позовної заяви позивач зазначає, що він звернувся 31.03.2023 до відповідача із заявою про оформлення паспорта громадянина України у вигляді книжечки. Проте листом від 03.02.2023 відповідач повідомив, що підстави для видачі паспорта у формі книжечки відсутні з посиланням на Тимчасовий порядок оформлення і видачі паспорта громадянина України, відповідно до якого органи ДМС зобов`язані оформити та видати паспорт громадянина України у формі книжечки лише особам, щодо яких прийнято судове рішення, засвідчене належним чином. Вказану відмову вважає необґрунтованою та такою, що порушує його права, з посиланням на постанову Великої Палати Верховного Суду від 19.09.2018 №806/3265/17 просить позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.
Справі за даним адміністративним позовом присвоєно єдиний унікальний номер судової справи - 160/3560/23 та у зв`язку з автоматизованим розподілом дана адміністративна справа була передана для розгляду судді Боженко Н.В.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28 лютого 2023 року відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні.
27 березня 2023 року від позивача до суду надійшла відповідь на відзив, в якій підтримано правову позицію викладену в позовній заяві та зазначено, що відмова відповідача на заяву позивача була по суті заяви та зазначено про не надання до заяви судового рішення, а не по формі заяви.
Згідно положень ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглянув справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) за наявними у ній матеріалами.
Дослідивши матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи.
09.10.2018 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , видано паспорт у формі ID - картки № НОМЕР_2 , термін дії до 09.10.2022.
31.01.2023 позивач звернувся із завою до Головного управління Державної міграційної служби в Дніпропетровській області із заявою про видачу паспорта громадянина України у формі книжечки з використанням бланка паспорта громадянина України зразка затвердженого постановою КМУ від 04.06.1994 року №353, на підставі Положення про паспорт громадянина України, затвердженого постановою ВРУ від 26.06.1992 року, з урахуванням постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.09.2018 року у зразковій справі №160/3265/17, у зв`язку з небажанням отримувати паспорт у формі ID-картки.
Із заявою аналогічного змісту від 31.01.2023 року позивач звернувся до Новокадацького відділу у м. Дніпрі ГУ ДМС у Дніпропетровській області.
Листом від 03.02.2023 за вих №В-61/6/1201-23/1201.41/2297-23 Головним управлінням Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області розглянуто заяву позивача від 31.01.2023 року та повідомлено заявника, зокрема, що з метою документування паспортом громадянина України зразка 1994 року необхідно надати до територіального підрозділу ДМС рішення суду, що набрало законної сили, про зобов`язання ДМС оформити та видати паспорт громадянина України у формі книжечки, засвідчене в установленому законодавством порядку та документи, перелік яких визначено розділом ІV Тимчасового порядку.
Вказаний лист відповідача став підставою для звернення до суду.
Аналогічну за змістом надано відповідь на заяву позивача Новокадацьким відділом у м. Дніпрі ГУ ДМС у Дніпропетровській області.
Вирішуючи спір по суті, суд зазначає наступне.
Відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.
Відповідно до статті 5 Закону України «Про громадянство України» від 18 січня 2001 року № 2235-III, документом, що підтверджують громадянство України, зокрема, є паспорт громадянина України.
Спірні правовідносини врегульовані Конституцією України, Законом України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» від 20.11.2012 № 5492-VI (далі - Закон № 5492-VI), Порядком оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 25.03.2015 № 302 (далі - Порядок № 302), Положенням про паспорт громадянина України, затвердженим постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 № 2503-XII (далі - Положення № 2503-ХІІ).
Частиною першою статті 13 Закону № 5492-VI передбачено, що документи, оформлення яких передбачається цим Законом із застосуванням засобів Реєстру, відповідно до їх функціонального призначення поділяються на документи, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України, і документи, що посвідчують особу та підтверджують її спеціальний статус.
Одним із документів Реєстру, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України, зазначено паспорт громадянина України (підпункт "а" пункту 1 частини першої статті 13 Закону № 5492-VI).
За змістом частин 2, 4 та 6 статті 14 Закону №5492-VI, документи залежно від змісту та обсягу інформації, яка вноситься до них, виготовляються у формі книжечки або картки, крім посвідчення на повернення в Україну, що виготовляється у формі буклету. Документи у формі книжечки на всіх паперових сторінках та на верхній частині обкладинки повинні мати серію та номер документа, виконані за технологією лазерної перфорації. Відцифрований образ обличчя особи в документах у формі книжечки розміщується на сторінці даних і виконується за технологією лазерного гравіювання та дублюється в центрі сторінки даних за технологією лазерної перфорації.
Отже, Законом передбачено можливість видачі документа як у формі книжечки, так і у вигляді картки.
Згідно з частинами першою та другою статті 21 Закону №5492-VI паспорт громадянина України є документом, що посвідчує особу та підтверджує громадянство України. Кожен громадянин України, який досяг чотирнадцятирічного віку, зобов`язаний отримати паспорт громадянина України. Оформлення, видача, обмін паспорта громадянина України, його пересилання, вилучення, повернення державі та знищення здійснюються в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 року №2503-XII затверджено Положення про паспорт громадянина України.
Відповідно до пункту 13 Положення №2503-XII, для одержання паспорта громадянин подає: заяву за формою, встановленою Міністерством внутрішніх справ України.заяву за формою; свідоцтво про народження; дві фотокартки розміром 35х45 мм; у необхідних випадках - документи, що підтверджують громадянство України.
За видачу паспорта справляється державне мито (пункт 14 Положення №2503-ХІІ).
Для одержання, обміну паспорта і вклеювання до нього нових фотокарток громадянин подає документи і фотокартки не пізніш як через місяць після досягнення відповідного віку або зміни (переміни) прізвища, імені чи по батькові, встановлення розбіжностей у записах або непридатності паспорта для користування (пункт 18 Положення №2503-XII).
Оформлення та видача паспорта регулюється Порядком оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №302 від 25.03.2015 (далі Порядок №302).
Згідно з п.п.1 п.7 Порядку №302, оформлення (у тому числі замість втраченого або викраденого), обмін та видача паспорта здійснюються особі, яка досягла 14-річного віку, - на підставі заяви-анкети, поданої нею особисто.
Для внесення інформації до Реєстру формується заява-анкета, зразок якої затверджується МВС (пункт 13 Порядку №302).
За правилами пункту 26 Порядку №302 після формування заяви-анкети працівник територіального органу/територіального підрозділу Державної міграційної служби, уповноваженого суб`єкта друкує її та надає заявнику для перевірки правильності внесених до заяви-анкети відомостей. Реєстрація заяви-анкети здійснюється із застосуванням засобів Реєстру під час її формування.
Після перевірки заявник власним підписом підтверджує правильність внесених до заяви-анкети відомостей про особу (пункт 27 Порядку №302).
Як слідує з матеріалів справи, 09.10.2018 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , видано паспорт у формі ID - картки № НОМЕР_2 , термін дії закінчився - 09.10.2022.
31.01.2023 позивач звернувся з аналогічними заявами довільної форми до відповідача та до Новокадацького відділу у м. Дніпрі ГУ ДМС у Дніпропетровській області, відповідно до яких просить видати паспорт громадянина України у формі книжечки у зв`язку з небажанням отримувати паспорт у формі ID картки.
Листом від 03.02.2023 за вих №В-61/6/1201-23/1201.41/2297-23 Головним управлінням Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області повідомило заявника що з метою документування паспортом громадянина України зразка 1994 року необхідно надати до територіального підрозділу ДМС рішення суду, що набрало законної сили, про зобов`язання ДМС оформити та видати паспорт громадянина України у формі книжечки, засвідчене в установленому законодавством порядку та документи, перелік яких визначено розділом ІV Тимчасового порядку.
У разі закінчення строку дії документа або смерті особи її документи в порядку і строки, визначені законодавством, здаються уповноваженому суб`єкту, який видав такий документ, якщо інше не передбачено цим Законом, а якщо така особа проживає (проживала) за кордоном ЗДУ (ч.8 ст. 16 Закону № 5492-VI).
Згідно статті 20 Закону № 5492-VI за оформлення (у тому числі замість втрачених або викрадених), обмін документів справляється адміністративний збір, а за проведення таких дій за кордоном - консульський збір.
Пункт 1 розділу I «Загальні положення» Тимчасового порядку №456 визначає порядок подання документів, їх розгляду і прийняття рішення про оформлення та видачу паспорта громадянина України зразка 1994 року (далі паспорт) особі, щодо якої прийнято рішення суду, що набрало законної сили, про зобов`язання ДМС оформити та видати паспорт громадянина України зразка 1994 року (далі рішення суду), засвідчене в установленому законодавством порядку.
Паспорт оформлюється з використанням бланка паспорта громадянина України зразка, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 04.06.1994 року №353 «Про затвердження зразка бланка паспорта громадянина України» (пункт 2 розділу I «Загальні положення» Тимчасового порядку №456).
Розділом IV Тимчасового порядку №456 врегульовано порядок обміну паспорта.
Пунктом 1 розділу IV «Обмін паспорта» Тимчасового порядку № 456 встановлено, що обмін паспорта здійснюється в разі:
1) зміни прізвища, імені, по батькові, дати та/або місця народження;
2) установлення розбіжностей у записах (невідповідність записів, зроблених у паспорті, записам в інших документах);
3) непридатності паспорта для користування (паспорт/фотокартка має потертості (та/або відсутня її частина), що не дають змогу візуально ідентифікувати особу, прочитати прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження, ким виданий паспорт, підпис посадової особи та дату видачі, пошкодження перфорованої серії та номера, що не дає змогу встановити реквізити паспорта, виправлення, підчистки окремих літер у персональних даних/найменуванні органу/штампах/печатках або інші чинники, які впливають на цілісність документа.
Згідно із пунктом 2 розділу IV «Обмін паспорта» Тимчасового порядку №456 для обміну паспорта заявник подає:
2) рішення суду;
3) паспорт, що підлягає обміну;
4) дві (три у разі одержання паспорта, який обмінюється в іншому територіальному підрозділі ДМС) фотокартки розміром 3,5 x 4,5 см;
5) платіжний документ з відміткою банку про сплату державного мита (у разі обміну паспорта у зв`язку із непридатністю для користування) або оригінал документа про звільнення від його сплати;
6) документи, що підтверджують обставини (крім обміну паспорта з причин непридатності його використання), на підставі яких паспорт підлягає обміну. Видані компетентними органами іноземної держави документи, що подаються для оформлення паспорта, засвідчуються в установленому законодавством порядку, якщо інше не передбачено міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, та подаються з перекладом українською мовою, вірність якого засвідчується нотаріально;
7) довідку про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи (для внутрішньо переміщених осіб);
8) посвідчення про взяття на облік бездомних осіб, видане відповідним центром обліку бездомних осіб (для бездомних осіб).
Верховний Суд у постанові від 21.08.2020 року під час розгляду адміністративної справи №260/99/19 вказав, що реалізація волевиявлення громадянина на отримання паспорта, незалежно від форми такого, здійснювалась і здійснюється шляхом подання заяви за формою, встановленою Міністерством внутрішніх справ України до компетентного органу особисто особою, яка звертається за отриманням паспорта, із зазначенням інформації та долученням документів, які передбачені вимогами чинного законодавства. При цьому, дотримання особою певних правил, пов`язаних з процедурою оформлення та видачі паспорта, зокрема щодо дотримання форми заяви, є обов`язковим.
Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 не звертався до органів ДМС із заявою для видачі паспорта як у формі книжечки, так і для заміни паспорта замість паспорта у формі - ID, сформованою в установленій формі, та з доданим до неї обов`язковим переліком документів, що є передумовою для розгляду питання про оформлення та видачу паспорта громадянина України встановленого зразка.
Заява від 31.01.2023 року подана позивачем у довільній формі і за своєю суттю і формою не є підставою для оформлення паспорта громадянина України, процедура якого визначена Положенням №2503-ХІІ.
Отже, на день звернення ОСОБА_1 із заявою у відповідача не існувало правових підстав для видачі останньому паспорта громадянина України у формі книжечки, що не перешкоджає йому у встановленому порядку звернутися до відповідача з метою отримання такого паспорта.
Суд зауважує, що висновки Великої Палати Верховного Суду викладені у постанові за результатами розгляду справи №806/3265/17 (Пз/9901/2/18) від 19.09.2018 належить застосовувати в адміністративних справах щодо звернення осіб до суду з позовом до територіальних органів ДМС України з вимогами видати паспорт громадянина України у формі книжечки, у зв`язку з ненаданням особою згоди на обробку персональних даних, відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 № 2503-ХІІ. Так, вимоги позову були обґрунтовані тим, що через свої релігійні переконання позивачка відмовляється від присвоєння їй цифрового ідентифікатора особистості у виді унікального номера запису в реєстрі, від зняття біометричної інформації щодо себе та її подальшого зберігання, використання, обробки в Єдиному державному демографічному реєстрі, у зв`язку з чим подала заяву про видачу їй паспорта громадянина України у вигляді книжечки з можливістю вклеювання фотографії, без жодного електронного носія інформації, для зчитування якої необхідні додаткові пристрої, без зняття біометричної інформації та без внесення відомостей про неї до Єдиного державного демографічного реєстру.
Отже, визначені обставини, за наявності яких слід застосовувати норми матеріального права зазначені у зразковій справі, зокрема, встановлення факту ненаданням особою згоди на обробку її персональних даних.
Згідно з ч. 1 ст. 6 Закону України «Про захист персональних даних» від 01.06.2010 №2297-VI (далі - Закон №2297) мета обробки персональних даних має бути сформульована в законах, інших нормативно-правових актах, положеннях, установчих чи інших документах, які регулюють діяльність володільця персональних даних, та відповідати законодавству про захист персональних даних.
Статтею 2 Закону №2297 визначено, що персональні дані - це відомості чи сукупність відомостей про фізичну особу, яка ідентифікована або може бути конкретно ідентифікована.
Обробка персональних даних здійснюється для конкретних і законних цілей, визначених за згодою суб`єкта персональних даних, або у випадках, передбачених законами України, у порядку, встановленому законодавством. Не допускається обробка даних про фізичну особу, які є конфіденційною інформацією, без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини (ч. 5, 6 ст. 6 Закону №2297).
Тобто, принципами обробки персональних даних є відкритість і прозорість, відповідальність, адекватність та не надмірність їх складу та змісту стосовно визначеної мети їх обробки, а підставою обробки персональних даних є згода суб`єкта персональних даних.
Отримання позивачем раніше 09.10.2018 ID-картки свідчить про погодження внесення інформації до ЄДДР та надання згоди на отримання відцифрованих відбитків пальців рук та внесення до безконтактного електронного носія відцифрованих відбитків пальців рук відповідно до Порядку, позивачу присвоєно унікальний номер запису в Реєстрі, який є незмінним.
Отже, суд зазначає, що правові висновки Великої Палати Верховного Суду, зроблені під час розгляду вказаної зразкової справи, не можуть бути враховані судом під час розгляду даної справи, оскільки такі висновки зроблені за інших фактичних обставин справи, відмінних від цієї.
З огляду на викладені обставини суд дійшов висновку, що у відповідача не було підстав для видачі позивачу паспорта громадянина України зразка 1994 року (у формі книжечки).
Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України).
Згідно ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Оцінюючи усі докази, які були досліджені судом у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню.
Щодо розподілу судових витрат.
Відповідно до положень статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України не підлягають відшкодуванню понесені позивачем судові витрати.
Керуючись ст. ст. 139, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.В. Боженко