Справа № 214/187/22
Суддя: Прасолов В. М.
Дата ухвалення: 2023-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 214/187/22
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

31 березня 2023 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Прасолова В.М.

при секретарі Петренко К.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 , подану його представником адвокатом Новаком Артуром Михайловичем, до інспектора СРПП ВП №1 (м. Долинська) КРУП ГУНП в Кіровоградській області старшого лейтенанта поліції Мартинюка Валерія Анатолійовича про скасування постанови, суд, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 , як представник позивача Фунтового А.В., звернувся до суду з адміністративним позовом, уточнивши який, просить: скасувати постанову серії БАБ №051333 від 03.01.2022 року по справі про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

В обґрунтування позову зазначено наступне. 03.01.2022 року посадовою (службовою) особою інспектором СРПП ВП № 1 (м. Долинська) КРУП ГУНП в Кіровоградській області старшим лейтенантом поліцій Мартинюком Валерієм Анатолійовичем було винесено постанову серії БАБ № 051333 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не автоматичному режимі. Відповідно до даної постанови ОСОБА_1 притягнули до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121, та ч. 1 ст. 126 КУпАП та наклали на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 гривень. 03.01.2022 року о 11:20 год. на 28-му кілометрі в напрямку Жовті Води, водій ОСОБА_1 (надалі позивач), керуючи транспортним засобом «ВАЗ 21051» з д.н.з. НОМЕР_1 , у якого не горіли лампи заднього стоп сигналу, чим порушив п. 31.4.3. (а) та 2.1 (г) ПДР України керування водієм транспортним засобом, що має несправності зовнішніх світлових приладів (темної пори доби), з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів та чинний страховий поліс (страховий сертифікат «Зелена картка») про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів або чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса (на електронному або паперовому носії), відомості про який підтверджуються інформацією, що міститься в єдиній централізованій базі даних, оператором якої є Моторне (транспортне) страхове бюро України. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення). В вищезазначений час позивач рухався в автомобілі «ВАЗ 21051» з д.н.з. НОМЕР_1 , на 28-му кілометрі в напрямку Жовті Води, та був зупинений відповідачем за порушення правил дорожнього руху, а саме не працювали задні зовнішні прилади в транспортному засобі. Позивач пояснював відповідачу, що перед тим як сісти за кермо автомобіля, він впевнився в справному стані зовнішніх світлових приладів автомобіля, тому дана несправність могла статися лише в русі і він не причетний до її настання. Скориставшись п. 31.5 ПДР України, позивач усунув даний недолік на місці зупинки та мав намір продовжити рух, проте відповідач проігнорував такі дії позивача та все одно склав постанову, притягнувши позивача до адміністративної відповідальності. Вважає, що постанова серії БАБ № 051333 від 03.01.2022 року є необґрунтованою, незаконною та такою яка підлягає скасуванню, виходячи з наступного. По-перше, відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом. У відповідності до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи с обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи с підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Адміністративне правопорушення складається з: об`єкта, суб`єкта, об`єктивної сторони та суб`єктивної сторони. Вважає, що в даному випадку відсутня суб`єктивна сторона правопорушення, а саме основна її складова вина. Дана технічна несправність виникла не з вини позивача, як тільки дізнавшись про несправність, він доклав максимальних зусиль для її усунення. Наполягає, що відповідачем не доведене саме вину позивача в настанні зазначеної технічної несправності, позивач діяв в рамках правил дорожнього руху і керувався п. 31.5 ПДР України, в якому зазначено, у разі виникнення на дорозі несправностей, зазначених в п. 31.4 цих Правил, водій повинен вжити заходів для їх усунення, а якщо це зробити неможливо, рухатися якомога коротшим шляхом до місця стоянки або ремонту, дотримуючись запобіжних заходів з виконанням вимог пунктів 9.9 і 9.11 цих Правил. Скориставшись вимогою ПДР України, позивач усунув на місці вищезазначений недолік. При винесенні постанови, відповідач не надав жодного доказу вини позивача в адміністративному правопорушенні. Даний факт вказує на те, що обвинувачення позивача у правопорушенні ґрунтується на припущеннях, що грубо порушує вимоги ст. 62 Конституції України, в якій вказано, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь. Дану правову позицію було встановлено Другим апеляційним адміністративним судом в справі № 592/11053/20. Відповідно до ст. 19 Конституції України Правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Отже позивач ПДР України не порушував, тим більше не порушував вимоги п. 31.4.3. (а) ПДР України. Вважає, в його діях відсутність складу адміністративного правопорушення, а саме відсутність суб`єктивної сторони правопорушення. Просить особливу увагу звернути суд на норму, встановлену ч. 2 ст. 77 КАСУ, відповідно до якої в адміністративних справах про протиправність рішень суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Отже, враховуючи вищенаведене, інспектор СРПП ВП № 1 (м. Долинська) КРУП ГУНП в Кіровоградській області старший лейтенант поліцій Мартинюк В.А. безпідставно виніс постанову серії БАБ № 051333 від 03.01.2022 року в справі про адміністративне правопорушення за відсутністю в діях позивача складу адміністративного правопорушення, відсутність суб`єктивної сторони правопорушення. По-друге, розгляд справи проведений з грубим порушенням процесуальних вимог чинного законодавства та порушенням права на захист. Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. При цьому, згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи Відповідно до ст. 268 КУпАП, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про Місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. Відповідно до ст. 59 Конституції України, кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен с вільним у виборі захисника своїх прав. Після ознайомлення зі своїми правами позивач заявив відповідачу усне клопотання, в якому прохав відкласти розгляд справи на іншу дату, щоб надати можливість позивачу звернутись до адвоката за юридичною допомогою. Але інспектор в задоволені цього клопотання позивачу відмовив та зазначив, що справу він вже розглянув, а постанову винесено. Тобто, відповідач при розгляді справи не надав можливості позивачу скористатись правом на захист, чим грубо порушив його конституційні права та вимоги ст. 19 Конституції України, в якій зазначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Також, відповідач безпідставно притягнув позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП, що зазначена в постанові серії БАБ № 051333, так як при зупинці транспортного засобу, позивач не надав поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, так як відповідно до п. 21.2 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», контроль за наявністю договорів обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється відповідними підрозділами Національної поліції при складанні протоколів щодо поршень правил дорожнього руху та оформлені матеріалів дорожньо-транспортних пригод. Тому з огляду на вищевикладене, просить винесену постанову серії БАБ №-51333 неправомірною та скасувати.

Розгляд справи проведено в спрощеному провадженні без виклику сторін, відповідач відзиву на позов не подав.

Під час розгляду справи безпосередньо досліджені наступні письмові докази: посвідчення водія (а.с.9), постанова (а.с. 11).

Відповідно до ст. 73 КАС України, суд вважає належними доказами: посвідчення водія (а.с.9), постанову (а.с. 11), так як вони стосуються факту накладення на позивача адміністративного стягнення, наявності в нього права керувати транспортним засобом.

Відповідно до ст. 74 КАС України, суд вважає допустимими доказами посвідчення водія (а.с.9), постанову (а.с. 11) які одержані з дотриманням вимог КАС України.

Згідно ст. 75 КАС України, посвідчення водія (а.с.9), постанову (а.с. 11), суд вважає достовірними доказами.

На підставі ст. 76 КАС України, оцінивши безпосередньо, всебічно, повно та об`єктивно досліджені у судовому засіданні докази, суд вважає їх достатніми для встановлення наступних обставин. При цьому суд керується вимогами ст.77 ч.2 КАС України, відповідно до якої в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, обов`язок доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

3 січня 2023 року позивач перед почати керувати автомобілем «ВАЗ 21051» з д.н.з. НОМЕР_1 впевнився в справному стані зовнішніх світлових приладів. На 28-му кілометрі в напрямку м. Жовті Води, під час його руху, на транспортному засобі перестали працювали задні зовнішні прилади, позивач був зупинений інспектором, який виніс постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП та за ст. 121 ч. 1 КУпАП. Вказані обставини встановлені твердженнями позивача, викладеними в позові, постановою (а.с.11).

При вирішенні справи, суд застосовує норми права, які передбачені Конституцією України, КУпАП, «Правилами дорожнього руху», затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10 жовтня 2001 року (далі за текстом «Правила»).

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 283 КУпАП, постанова по справі про адміністративне правопорушення, повинна містити викладення обставин, установлених при розгляді справи. У відповідності до ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин, вирішення її в точній відповідності до закону. Як встановлено ст. 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) повинні з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення.

Судом встановлено, що постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не автоматичному режимі серії БАБ №051333 від 03.01.2022 року, складеною інспектором СРПП ВП №1 (м. Долинська) КРУП ГУНП в Кіровоградській області старшим лейтенантом поліції Мартинюком В.А. накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 гривень за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст. ст. 121 ч.1, 126 ч.1 КУпАП за обставин, що позивач рухався на автомобілі «ВАЗ 21051» з д.н.з. НОМЕР_1 , на 28-му кілометрі в напрямку м. Жовті Води, в транспортному засобі не працювали задні зовнішні прилади, чим порушив п. 31.4.3(а) та 2.1 (ґ) ПДР України. (а.с.11).

Як з`ясовано з позову, ОСОБА_1 вказує на безпідставність накладення на нього адміністративного стягнення та вважає постанову, складену відповідачем, протиправною.

За приписами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, у тому числі, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, особа, яка уповноважена розглядати справу про адміністративне правопорушення зобов`язана, по-перше, встановити склад правопорушення, яким згідно ст. 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність, по-друге, дослідити докази та оцінити їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (стаття 252 КУпАП).

Як передбачено ст. 159 ч.4 КАС України, неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин, може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Судом встановлено, що відповідач 13 березня 2023 року отримав копію позову, але у визначений судом 15-денний строк відзиву не подав, про причини неподання відзиву суд не повідомив, цю обставину суд кваліфікує як визнання позову.

Оскільки відповідач не надав суду будь-які докази на спростування посилань ОСОБА_1 або на підтвердження фактів наявності порушень, за які передбачена відповідальність, встановлена ч. 1 ст. 121 та ч.1 ст. 126 КУпАП, визнав позов, суд вважає, що в судовому засіданні знайшли своє підтвердження доводи позивача про протиправність постанови відповідача, а доказів протилежного відповідачем суду не надано.

Як передбачено ст. 245 КАС України, при вирішенні справи по суті суд може задовольнити позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково; у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про, зокреам визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними.

Відповідно од вимог п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності, місцевий загальний суд, як адміністративний, має право, в тому числі скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Враховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню і постанова відповідача підлягає визнанню протиправною та скасуванню.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд, враховуючи положення ч. 1 ст.139 КАС України, вважає, що судові витрати підлягають відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень на користь позивача.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 251, 252, 280 КУпАП, ст.ст. 5, 6, 77, 246, 262, 286КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 , ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) до інспектора СРПП ВП №1 (м. Долинська) КРУП ГУНП в Кіровоградській області старшого лейтенанта поліції Мартинюка Валерія Анатолійовича (Кіровоградська обл.., Долинський район, м. Долинська, вул. Нова, 42) про скасування постанови - задовольнити повністю.

Постанову серії БАБ №051333, винесену 03.01.2022 року інспектором СРПП ВП №1 (м. Долинська) КРУП ГУНП в Кіровоградській області старшим лейтенантом поліції Мартинюком Валерієм Анатолійовичем про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП та ч. 1 ст. 126 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 425,00 грн. - визнати протиправною та скасувати.

Стягнути на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , за рахунок бюджетних асигнувань витрати по сплаті судового збору у розмірі 496 грн. 20 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Третього апеляційного адміністративного суду протягом 10-ти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження

Суддя В.М. Прасолов