Справа № 487/3530/22
Суддя: Афоніна С. М.
Дата ухвалення: 2023-05-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №487/3530/22
Провадження №2-а/487/23/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.05.2023 Заводський районний суд м. Миколаєва у складі: головуючого судді Афоніної С. М., за участю секретаря судового засідання Ященко В. В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, у якому просить визнати протиправною та скасувати постанову серії БАВ №260641 від 28.10.2022.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що 28.10.2022 відповідачем по справі стосовно нього за порушення правил дорожнього руху винесено постанову серії БАБ №260641, згідно якої на нього накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 510 гривень за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 121 КУпАП. Вважає дану постанову незаконною та такою, що підлягає до скасування, виходячи з того, що він насправді був пристебнутий, що підтверджується його письмовими поясненнями та письмовими поясненнями свідків.

01.02.2023 до суду від відповідача надійшов відзив, відповідно до якого під час несення служби 28.10.2022, о 13:30 годині в м. Миколаїв Центральний район, пр. Героїв України 1. інспектором взводу №2 роти №1 батальйону №3 Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції лейтенантом поліції Левчуком Андрієм Анатолійовичем разом з напарником, згідно ч. 3 ст. 35 ЗУ «Про національну поліцію» був зупинений транспортний засіб Mitsubishi з державним номерним знаком НОМЕР_1 , водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом який обладнаний засобом пасивної безпеки (ремені безпеки) але не був пристебнутий ременем безпеки. Було прийнято рішення про складання адміністративних матеріалів щодо позивача. Позивачу було повідомлено, що розгляд справи, за дане порушення, буде проводитися на місці. Після чого водію було роз`яснено права особи, згідно ст. 268 КУпАП, ст. 63 Конституції України. Права водію було роз`яснено в повній мірі та за дане правопорушення було винесено спірну постанову. Під час розгляду справи жодних пояснень водій не надавав. Крім того, у відзиві зазначено, що факт правопорушення та процедуру винесення постанови було зафіксовано саме на нагрудний відеореєстратор. Оскільки УПП у м. Миколаєві має обмежені технічні можливості для зберігання значного обсягу інформації тривалий час, то відеозапис на час отримання ухвали суду разом з позовною заявою було видалено за спливом 35 денного терміну зберігання, тому надати відповідний відеозапис до суду не видається можливим, але це не свідчить про те, що особа яка вчинила проступок має уникнути адміністративної відповідальності. Вчинення ОСОБА_1 , вищевказаного адміністративного правопорушення, підтверджується рапортом працівника патрульної поліції, а тому постанова серії БАВ №260641 від 28.10.2022 є обґрунтованою та законною.

Справа розглядалася в спрощеному провадженні без виклику сторін.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, суд приходить до такого висновку.

Судом встановлено, що постановою поліцейського УПП в Миколаївській області серії БАВ №147412 від 28.10.2022 на ОСОБА_1 було накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 510 грн. за те, що останній 28.10.2022 він рухався по пр. Героїв України керуючи транспортним засобом Mitsubishi Lancer д.н.з. НОМЕР_1 , який обладнаний засобом пасивної безпеки (ремені безпеки) але не був пристебнутий ременем безпеки, чим порушив п. п. 2.3. в) ПДР України за що, відповідальність передбачена ч. 5 ст. 121 КУпАП.

Відповідно до п. п. 2.3. в) ПДР України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний на автомобілях, обладнаних засобами пасивної безпеки (підголовники, ремені безпеки), користуватися ними і не перевозити пасажирів, не пристебнутих ременями безпеки. Дозволяється не пристібатися в населених пунктах водіям і пасажирам з інвалідністю, фізіологічні особливості яких унеможливлюють користування ременями безпеки, водіям і пасажирам оперативних та спеціальних транспортних засобів.

Згідно з ч. 5 ст. 121 КУпАП порушення правил користування ременями безпеки або мотошоломами тягне за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Однак, в порушення ст. ст. 72-75 КАС України, матеріали справи не містять жодних належних та допустимих доказів, що ОСОБА_1 керував саме транспортним засобом і при цьому був не пристебнутий паском безпеки.

Частиною 1 статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Принцип презумпції невинуватості, передбачає, що всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення відповідно до ст. 251 КУпАП є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів, та іншими документами.

Відповідно до вимог ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Серед вимог ч. 1 ст. 280 КУпАП вказано, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Отже, вина водія у порушенні Правил дорожнього руху повинна доводитись певними доказами, серед яких показання технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, пояснення свідків тощо.

Як видно з матеріалів справи, позивач заперечує факт вчинення ним адміністративного правопорушення.

Оскаржувана постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності містить інформацію про фіксацію правопорушення, а саме графу: «до постанови додається нагрудна камера 470991».

Проте, суду не надано доказів фіксації правопорушення, при цьому представником відповідача у відзиві зазначено, що відеозапис, який зберігався у базі даних, було видалено за спливом 35 денного терміну зберігання, тому надати відповідний відеозапис до суду не видається можливим.

Приписами частини 3 статті 283 КУпАП передбачено імперативний обов`язок відповідача щодо зазначення технічного засобу, яким здійснено фото або відеозапис у постанові по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Відповідачем не надано до суду жодних належних та допустимих доказів в розумінні статті 72 КАС України, які б підтверджували факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

Доведення вчинення особою адміністративного правопорушення належними та допустимими доказами законодавством покладено на суб`єкта владних повноважень, що узгоджується з правовою позицією Верховного Суду в постанові від 08.07.2020 у справі №177/525/17.

Враховуючи встановлені обставини справи, оцінивши докази у справі в їх сукупності та норми чинного законодавства, що регулюють спірні правовідносини, суд вважає, що відповідачем не доведена правомірність прийняття оскаржуваної постанови.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати таке рішення і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Таким чином, суд приходить до висновку, що оспорювана постанова про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності складена без додержання вимог КУпАП та прийнята не в спосіб, який передбачений нормами КУпАП, без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, що є підставою для її скасування та закриття провадження в справі, а тому вимоги позивача підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст. ст. 3, 5, 8, 9, 10, 19, 20, 22, 271, 286, 293 КАС України, ст. ст. 121, 247, 251, 268, 283-284 КУпАП, «Правилами дорожнього руху», затвердженими постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративну позовну заяву ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення задовольнити.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАВ №260641 від 28.10.2022, - скасувати, а провадження у адміністративній справі закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 496,20 грн.

Рішення суду може бути оскаржено до П`ятого апеляційного адміністративного суду через Заводський районний суд м. Миколаєва протягом десяти днів з його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП невідомий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції, , місцезнаходження: м. Миколаїв, вул. Новозаводська, 1б/1.

Суддя С.М. Афоніна