Справа № 642/722/22
Суддя: Перцова Т.С.
Дата ухвалення: 2023-05-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 травня 2023 р.Справа № 642/722/22
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Перцової Т.С.,

Суддів: Русанової В.Б. , Жигилія С.П. ,

за участю секретаря судового засідання Лещинської К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Державної служби України з безпеки на транспорті на додаткове рішення Київського районного суду м. Полтави від 18.01.2023, головуючий суддя І інстанції: Бабенко Ю.П., м. Полтава, повний текст складено 18.01.23 року по справі № 642/722/22

за позовом ОСОБА_1

до Державної служби України з безпеки на транспорті

про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_1 (далі по тексту позивач, ОСОБА_1 ) звернулась до Ленінського районного суду м. Харкова з адміністративним позовом до старшого державного інспектора відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту реалізації державної політики та нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Савченко Владислава Олеговича (далі по тексту перший відповідач, інспектор), в якому просить суд:

- скасувати постанову від 05.11.2021 серії ВМ № 00000875 по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України, винесену старшим державним інспектором відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту державного контролю на транспорті Савченко В.О., стосовно ОСОБА_1 про притягнення її до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 17000 грн (подвійний 34000 грн);

- закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 08.02.2022, серед іншого, залучено до участі у справі в якості співвідповідача Державну службу України з безпеки на транспорті (01135, м. Київ, пр. Перемоги, 14, код 39816845)(далі- другий відповідач ДС з безпеки на транспорті).

Розпорядженням Голови Верховного Суду від 14.03.2022 №7/0/9-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану (окремі суди Донецької, Запорізької та Харківської областей)» відповідно до ч. 7 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», враховуючи неможливість судами здійснювати правосуддя під час воєнного стану, змінено територіальну підсудність судових справ, зокрема, Ленінського районного суду м.Харкова на Київський районний суд м. Полтави.

Рішенням Київського районного суду м. Полтави від 30.11.2022 у справі № 642/722/22 позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено.

Скасовано постанову серії ВМ № 00000875 від 05.11.2021 року, винесену старшим державним інспектором відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту державного контролю на транспорті Савченко В.О. (місцезнаходження: пр-т Перемоги, 14, м. Київ) про притягнення ОСОБА_1 (зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ) до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 132-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення у виді штрафу в розмірі 17000 грн. і закрити провадження у даній справі про адміністративне правопорушення.

Додатковим рішенням Київського районного суду м. Полтави від 18.01.2023 заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення задоволено повністю.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань з Державної служби України з безпеки на транспорті на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ) судові витрати в розмірі 496 грн. 20 коп.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 02.05.2023 апеляційну скаргу Державної служби України з безпеки на транспорті залишено без задоволення, рішення Київського районного суду м. Полтави від 30.11.2022 у справі № 642/722/22 залишено без змін.

Відповідач, не погодившись з додатковим рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить суд апеляційної інстанції скасувати додаткове рішення Київського районного суду м. Полтави від 18.01.2023 у справі № 642/722/22 та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення по справі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказав, що звернення позивача до суду першої інстанції із заявою про ухвалення додаткового судового рішення по справі № 642/722/22, до моменту ухвалення судом апеляційної інстанції остаточного рішення по справі, було передчасним та необґрунтованим, оскільки строк на виконання основного судового рішення ще не настав, а тому у задоволенні заяви позивача про ухвалення додаткового судового рішення мало бути відмовлено.

Звернув увагу, що така відмова жодним чином не свідчить про порушення законних прав позивача, у тому числі на компенсацію понесених у зв`язку із розглядом справи судових витрат, оскільки абсолютно не перешкоджає повторному зверненню останнього до суду першої інстанції із заявою про ухвалення додаткового судового рішення по справі з дотриманням вимог ч. 3 ст. 242 КАС України в межах встановленого строку на виконання після закінчення апеляційного перегляду основного судового рішення (рішення Київського районного суду м. Полтава від 30.11.2022) у разі залишення апеляційної скарги відповідача без задоволення.

Позивач правом подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.

Сторони в судове засідання не прибули, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

У відповідності до ч. 2 ст. 313 КАС України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Згідно з ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах апеляційної скарги рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач звернулась до суду із заявою, в якій просить ухвалити додаткове рішення по адміністративній справі № 642/722/22. В обґрунтування заяви зазначила, що при ухваленні рішення Київським районним судом м. Полтави від 30.11.2022 року судом не вирішено питання про стягнення з відповідача на користь позивачки судових витрат у розмірі 496,20 грн.

Позивачем по справі при поданні до суду позовної заяви було сплачено судовий збір у розмірі 496,20 грн.(а.с.26)

При ухваленні судом рішення 30.11.2022 питання про судові витрати вирішено не було.

Задовольняючи заяву позивача про ухвалення додаткового рішення, суд першої інстанції, взявши до уваги, що рішенням Київського районного суду м. Полтави позовні вимоги задоволено у повному обсязі, дійшов висновку про наявність підстав для стягнення на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань з Державної служби України з безпеки на транспорті судових витрат в розмірі 496 грн. 20 коп.

Надаючи оцінку оскарженому додатковому рішенню першої інстанції, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 247 КАС України суд може вирішити питання розподілу судових витрат у додатковому рішенні після ухвалення рішення за результатами розгляду справи по суті.

Відповідно до ч. 1 ст. 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення; 3) судом не вирішено питання про судові витрати.

За змістом ч. 2 ст. 252 КАС України заяву про ухвалення додаткового судового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання судового рішення.

Відповідно до ч. 3 ст. 252 КАС України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Аналіз вищенаведеної норми дає підстави стверджувати, що у разі не здійснення судом розподілу судових витрат під час прийняття рішення по суті справи, сторона може подати заяву про ухвалення додаткового рішення. При цьому, строк подання такої заяви обмежений спливом строку на виконання судового рішення по суті справи. Однак строку до початку перебігу якого сторона позбавлена права на подання відповідної заяви в порядку ст. 252 КАС України законодавцем не встановлено. Крім того, суд наділений повноваженнями і з власної ініціативи вирішити таке питання, тобто взагалі без отримання заяви від учасника справи.

Отже, твердження апелянта про передчасність подання позивачем заяви до початку перебігу строку на виконання рішення Київського районного суд м. Полтави від 18.01.2022 у справі № 642/722/22 є помилковими та такими, що суперечать вищенаведеній нормі права.

Слід зазначити, що незалежно від того чи питання розподілу судових витрат було вирішено судом одночасно з прийняттям рішення по суті справи чи шляхом ухвалення додаткового рішення, відповідач не позбавлений права на оскарження в апеляційному порядку таких рішень.

Відповідно до ч. 1 ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

За приписами ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до ч. 7 ст. 139 КАС України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

З матеріалів справи вбачається, що позивач на виконання ухвали Ленінського районного суду м. Харкова від 31.01.2022 сплатила судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 496,20 грн, що підтверджується квитанцією ПАТ «УКРГАЗБАНК» № 60821907 від 07.02.2022 (а.с. 26).

Враховуючи, що постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 02.05.2023 по справі № 642/722/22 рішення суду першої інстанції, яким позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено в повному обсязі, залишено в силі, з огляду на приписи ст. 139 КАС України у суду апеляційної інстанції відсутні підстави для скасування додаткового рішення Київського районного суду м. Полтави від 18.01.2023.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право: залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

За визначенням, наведеним у статті 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції про задоволення заяви позивача про ухвалення додаткового рішення, вважає, що суд правильно застосував до спірних правовідносин норми процесуального права.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.

Керуючись ст.ст. 132, 139, ч. 4 ст. 229, ч. 4 ст. 241, ст.ст.243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 327-329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу Державної служби України з безпеки на транспорті залишити без задоволення.

Додаткове рішення Київського районного суду м. Полтави від 18.01.2023 по справі № 642/722/22 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя Т.С. Перцова
Судді В.Б. Русанова С.П. Жигилій