Справа № 160/4018/23
Суддя: Сліпець Надія Євгенівна
Дата ухвалення: 2023-05-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 травня 2023 року Справа № 160/4018/23
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Сліпець Н.Є.
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) у місті Дніпро адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної міграційної служби в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-
02.03.2023 року ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області (далі відповідач), в якому просить:
- визнати протиправною відмову Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області вих. № Р-39/6/1201-23/1201.4.1/2298-23 від 03.02.2023 р. у видачі ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорта громадянина України у формі книжечки відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 р. №2503-ХІІ;
- зобов`язати Головне управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області оформити і видати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт громадянина України у формі книжечки, замість пошкодженого, відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 р. №2503-ХІІ. без надання згоди на обробку персональних даних.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що у зв`язку із пошкодженням та непридатністю для подальшого використання паспорта громадянина України 21.01.2023 року позивач звернувся до Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області із заявою про видачу паспорту громадянина України у формі книжечки відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 р. №2503-ХІІ без згоди на обробку персональних даних. За результатами розгляду заяв, відповідач повідомив про відсутність підстав для оформлення та видачі паспорта у формі книжечки. Своє бажання в оформленні паспорта у формі книжечки позивач обґрунтовує тим, що не дає згоду на збір та обробку персональних даних, що є неправомірним втручанням в його особисте життя з боку держави внаслідок релігійних переконань. Посилається на постанову Великої Палати Верховного Суду від 19.09.2018 року у справі №806/3265/17, якою визначено право особи на отримання паспорта громадянина України у формі книжечки.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07.03.2023 року відкрито провадження та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами з 29.03.2023 року, відповідно до ч. 5 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України.
Цією ж ухвалою відповідачу було надано строк для подання письмового відзиву на позовну заяву - протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.
22.03.2023 року на адресу суду надійшов письмовий відзив на позов, у якому представник відповідача в задоволенні позовних вимог просив відмовити в повному обсязі, посилаючись на те, що згідно обліків ЄІАС УМП ДМС України та ГУ ДМС в Дніпропетровській області ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 04.10.2017 року був документований паспортом громадянина України № НОМЕР_1 , строк дії якого до 04.10.2021. В свою чергу, згідно до положень підпункту 4 пункту 6 Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України, у разі закінчення строку дії паспорта здійснюється його обмін. Відповідно до пункту 9 Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України, за оформлення (у тому числі замість втраченого або викраденого), обмін паспорта справляється адміністративний збір у порядку та розмірах, установлених законодавством. Адміністративний збір справляється у разі оформлення замість втраченого або викраденого, обміну паспорта зразка 1994 року. Згідно до підпункту 1 пункту 7 Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України, оформлення (у тому числі замість втраченого або викраденого), обмін та видача паспорта, особі, яка досягла 14-річного віку здійснюються на підставі заяви-анкети, поданої нею особисто. Разом з тим, у зв`язку з пошкодженням паспорта громадянина України у вигляді ID-картки, 23.01.2023 року позивач звернувся із заявою складеною у довільній формі до Головного управління ДМС в Дніпропетровській області та до Шевченківського відділу у м. Дніпрі Головного управління ДМС в Дніпропетровській області в яких просив оформити та видати йому паспорт громадянина України у вигляді паспортної книжечки на підставі Постанови Верховної Ради України від 26.06.1992 р. №2503-ХІІ, без застосування засобів Єдиного державного демографічного реєстру, без надання згоди на обробку персональних даних та без присвоєння унікального номеру запису в реєстрі. 03.02.2023 року Головним управлінням ДМС в Дніпропетровській області за вих.№Р_39/б/1201-23/1201.4.1/2298-23 та 24.01.2023 року Шевченківським відділом у м. Дніпрі Головного управління ДМС в Дніпропетровській області за вих.№1211-134/1211-23-23 на вищезазначені заяви ОСОБА_1 було надано відповіді щодо порядку оформлення паспорта громадянина України, в тому числі і у формі паспортної книжечки, відповідно до норм чинного законодавства. Фактично вказаними листами територіальний підрозділ та Головне управління ДМС в Дніпропетровській області роз`яснили загальний порядок оформлення паспорта громадянина України та паспорта зразка 1994 року відповідно до норм чинного законодавства. Зауважує, що Головним управлінням Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області рішення про відмову у наданні вказаної адміністративної послуги не приймалося, тобто воно відсутнє, а тому не може бути предметом оскарження в суді, адже в адміністративному суді предметом оскарження можуть бути виключно рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень. Також, відповідач зазначає, що Наказ Міністерства внутрішніх справ України від 13.04.2012 року №320, 17.04.2018 року втратив чинність. Відповідач звертає увагу суду, на те, що 01.09.2017 року ОСОБА_1 подав до Самарського відділу у м. Дніпрі ГУ ДМС в Дніпропетровській області заяву-анкету № 960186 для внесення інформації до Єдиного державного демографічного реєстру, в якій просив внести до Єдиного державного демографічного реєстру інформацію про нього, у зв`язку з оформленням паспорта громадянина України замість втраченого. Тобто, позивачем було надано згоду на внесення стосовно себе інформації до Єдиного державного демографічного реєстру ще задовго до звернення до суду з даним позовом, внаслідок чого Позивача було документовано паспортом громадянина України у формі картки, що містить безконтактний електронний носій № НОМЕР_1 . Вищезазначений паспорт виданий позивачу на підставі його особистого звернення до територіального підрозділу (код територіального підрозділу - 1217), з наданням згоди на обробку його персональних і конфіденційних даних. Доказів того, що ОСОБА_1 не мав наміру оформлювати паспорт у формі картки, що містить безконтактний електронний носій та, відповідно, не давав згоду на оформлення такої картки, до матеріалів позовної заяви позивачем долучено не було. З урахуванням вищевикладеного, відповідач заперечує проти аргументів викладених у позовній заяві, та вважає їх такими, що не підлягають задоволенню.
Відповідно до положень ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглянув справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) за наявними у ній матеріалами.
Згідно ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи, або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що 04.10.2017 року ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) отримав паспорт громадянина України у формі ID-картки, що підтверджується копією останнього, наявною в матеріалах справи.
21.01.2023 року ОСОБА_1 звернувся до Головного управління ДМС в Дніпропетровській області із заявою, в якій просив оформити та видати йому паспорт громадянина України у вигляді паспортної книжечки на підставі Постанови Верховної Ради України від 26.06.1992 р. №2503-ХІІ, без застосування засобів Єдиного державного демографічного реєстру, без надання згоди на обробку персональних даних та без присвоєння унікального номеру запису в реєстрі, у зв`язку із пошкодженням та непридатністю для користування його паспорту.
21.01.2023 року ОСОБА_1 звернувся до Шевченківського відділу у м. Дніпрі Головного управління ДМС в Дніпропетровській області в яких просив оформити та видати йому паспорт громадянина України у вигляді паспортної книжечки на підставі Постанови Верховної Ради України від 26.06.1992 р. №2503-ХІІ, без застосування засобів Єдиного державного демографічного реєстру, без надання згоди на обробку персональних даних та без присвоєння унікального номеру запису в реєстрі, у зв`язку із пошкодженням та непридатністю для користування його паспорту.
24.01.2023 року Шевченківським відділом у м. Дніпрі Головного управління ДМС в Дніпропетровській області за вих.№1211-134/1211-23-23 на заяву ОСОБА_1 від 21.01.2023 року було надано відповідь щодо порядку оформлення паспорта громадянина України, в тому числі і у формі паспортної книжечки, відповідно до норм чинного законодавства у зв`язку із чим відсутні підстави для оформлення та видачі паспорта громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 р. №2503-ХІ .
03.02.2023 року Головним управлінням ДМС в Дніпропетровській області за вих. №Р_39/б/1201-23/1201.4.1/2298-23 на заяву ОСОБА_1 було надано відповідь щодо порядку оформлення паспорта громадянина України, в тому числі і у формі паспортної книжечки, відповідно до норм чинного законодавства та відмовлено у видачі паспорта громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 р. №2503-ХІ.
Не погоджуючись з такою відмовою, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд виходить з наступного.
Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
Згідно з вимогами ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.
За приписами ст. 3 Конституції України передбачено, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю; права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.
Відповідно до ст. 22 Основного Закону права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.
Із зазначених конституційних норм, зокрема, випливає, що, встановлюючи ті чи інші правила поведінки, держава має в першу чергу дбати про потреби людей, утримуючись за можливості від встановлення таких правил, які негативно сприйматимуться тими чи іншими групами суспільства. Встановлення таких правил може бути виправдане тільки наявністю переважаючих суспільних інтересів, які не можуть бути задоволені в інший спосіб, але і в цьому разі має бути дотриманий принцип пропорційності.
Правові відносини, пов`язані із захистом і обробкою персональних даних, і спрямований на захист основоположних прав і свобод людини і громадянина, зокрема права на невтручання в особисте життя, у зв`язку з обробкою персональних даних регулює Закон України «Про захист персональних даних» від 01.06.2010 № 2297-VI (далі Закон №2297-VI).
Відповідно до п.п. 5, 6 ч. 2 ст. 8 Закону № 2297-VI суб`єкт персональних даних має право: пред`являти вмотивовану вимогу володільцю персональних даних із запереченням проти обробки своїх персональних даних; пред`являти вмотивовану вимогу щодо зміни або знищення своїх персональних даних будь-яким володільцем та розпорядником персональних даних, якщо ці дані обробляються незаконно чи є недостовірними.
Постанови Кабінету Міністрів України від 25.03.2015 року № 302 "Про затвердження зразка бланка, технічного опису та Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України" (далі - Постанова № 302)
Порядок оформлення та видачі паспорта громадянина України визначається Постановою Кабінету Міністрів України від 25.03.2015 року № 302 "Про затвердження зразка бланка, технічного опису та Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України" (далі - Постанова № 302).
Відповідно до пунктів 10, 13, 14 Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України, встановленого Постанови № 302 оформлення (у тому числі замість втраченого або викраденого), обмін паспорта здійснюється територіальними органами/територіальними підрозділами ДМС через Головний обчислювальний центр Єдиного державного демографічного реєстру (далі - Головний обчислювальний центр Реєстру) у взаємодії з Державним центром персоналізації документів державного підприємства "Поліграфічний комбінат "Україна" по виготовленню цінних паперів" (далі - Центр). Для внесення інформації до Реєстру формується заява-анкета, зразок якої затверджується МВС. До заяви-анкети вноситься зокрема така інформація про особу, на ім`я якої оформляється паспорт:
1) прізвище, власне ім`я та по батькові особи (далі - ім`я) українською мовою та латинськими літерами відповідно до правил транслітерації (складова "по батькові" латинськими літерами не зазначається);
3) місце народження (держава, область, район/місто, селище/село) українською мовою та латинськими літерами відповідно до правил транслітерації;
5) дата та підстави набуття громадянства;
6) унікальний номер запису в Реєстрі (у разі наявності);
7) відцифрований образ обличчя особи;
8) відцифрований підпис особи (крім осіб, які в установленому законом порядку визнані недієздатними). Підпис особи із стійкими фізичними, психічними, інтелектуальними або сенсорними порушеннями вноситься з урахуванням фізичної можливості вчинити таку дію. Підпис особи, яка не може пересуватися самостійно у зв`язку з тривалим розладом здоров`я, що підтверджується медичним висновком відповідного закладу охорони здоров`я, оформленим в установленому порядку, або особи, яка відбуває покарання в установах виконання покарань або стосовно якої обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, або яка перебуває на тривалому стаціонарному лікуванні в закладах МОЗ закритого типу, - вноситься із застосуванням засобів Реєстру шляхом сканування;
9) відомості про внесення до безконтактного електронного носія, що міститься у паспорті, засобів кваліфікованого електронного підпису;
10) відомості про згоду на внесення до безконтактного електронного носія, що міститься у паспорті, відцифрованих відбитків пальців рук;
11) місце проживання із зазначенням адреси (держава, область, район/місто, селище/село, вулиця, номер будинку, корпусу, квартири);
12) номер контактного телефону заявника та/або адреса електронної пошти;
13) реквізити документа, на підставі якого оформляється паспорт;
14) відомості про законного представника особи чи уповноважену особу (ім`я, дата народження, реквізити документа, що посвідчує особу, та документа, що підтверджує її повноваження);
15) додаткова змінна інформація (відомості про місце проживання, про народження дітей, про шлюб і розірвання шлюбу, про зміну імені, у разі наявності - про РНОКПП або повідомлення про відмову від його прийняття (для осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття зазначеного номера та офіційно повідомили про це відповідному контролюючому органу);
15-1) відомості про одночасну реєстрацію особи віком від 14 до 18 років під час оформлення паспорта вперше в Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків з подальшим відображенням інформації про РНОКПП у паспорті;
16) відомості про сплату адміністративного збору або про звільнення від його сплати;
17) дата заповнення заяви-анкети.
Таким чином, законодавством чітко регламентована процедура подачі документів на оформлення паспорту, яка визначає надання особою визначених процедурою персональних даних уповноваженому органу під час заповнення заяви-анкети для внесення інформації до Реєстру. Збираючи відповідні дані про особу, держава переслідує легітимну мету, спрямовану, зокрема, на захист прав та свобод інших осіб, забезпечення громадської безпеки, тощо. Окрім того, законодавством передбачається відповідальність за порушення законодавства про захист персональних даних, що викликана необхідністю забезпечення безпеки та належного збереження персональних даних про особу, отриманих уповноваженим органом в ході виконання своїх функцій.
Зі змісту позовної заяви, судом також встановлено, що позивач не заперечує про те, що при оформленні паспорта у вигляді ID-картки ним було надано згоду про обробку своїх персональних даних, проте за його твердженнями, позивача не було проінформовано про мету обробки персональних даних, її наслідки, засоби обробки персональних даних, спосіб обробки персональних даних, який би відповідав цілям такої обробки, тощо. Однак жодних доказів порушення вимог та процедури встановленої статтею 8 ЗУ «Про захист персональних даних» позивачем не було надано.
Отже, позивач добровільно подав свої персональні дані, які були внесені у Реєстр без порушень відповідачем Закону №5492-VI та Закону № 2297-VI, за відсутності доказів протилежного. Тобто, правовідносини між сторонами з реалізації позивачем права на отримання паспорта відбулись з підстав та у порядку, визначеному чинним законодавством.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 Закону України "Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус" документами, оформлення яких встановлено цим Законом із застосуванням засобів Реєстру, відповідно до їх функціонального призначення, є документи, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України, яким є, зокрема, паспорт громадянина України.
Згідно зі ст. 14 Закону України "Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус" форма кожного документа встановлюється цим Законом. Документи залежно від змісту та обсягу інформації, яка вноситься до них, виготовляються у формі книжечки або картки, крім посвідчення на повернення в Україну, що виготовляється у формі буклета. Документи у формі книжечки на всіх паперових сторінках та на верхній частині обкладинки повинні мати серію та номер документа, виконані за технологією лазерної перфорації. Персоналізація документів у формі книжечки здійснюється за технологією лазерного гравіювання та лазерної перфорації. Персоналізація документів у формі картки виконується за технологією термодруку або лазерного гравіювання. Персоналізація документів здійснюється централізовано у Державному центрі персоналізації документів.
Паспорт громадянина України є документом, що посвідчує особу та підтверджує громадянство України (ч. 1 ст. 21 Закону України "Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус»).
Відповідно до п. 3 Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26.06.92 року № 2503-XII (далі - Положення № 2503-XII) бланки паспортів виготовляються у вигляді паспортної книжечки або паспортної картки за єдиними зразками, що затверджуються Кабінетом Міністрів України. Терміни впровадження паспортної картки визначаються Кабінетом Міністрів України у міру створення державної автоматизованої системи обліку населення.
Пунктом 2 Постанови № 302 із застосуванням засобів Єдиного державного демографічного реєстру запроваджено: з 1 січня 2016 року оформлення і видачу паспорта громадянина України з безконтактним електронним носієм та паспорта громадянина України, що не містить безконтактного електронного носія, зразки бланків яких затверджено цією постановою, громадянам України, яким паспорт громадянина України оформляється вперше, з урахуванням вимог п. 2 Положення № 2503-XII; з 01 листопада 2016 року - оформлення (у тому числі замість втраченого або викраденого), обмін паспорта громадянина України з безконтактним електронним носієм, зразок бланка якого затверджено цією постановою, громадянам України відповідно до Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України, затвердженого цією постановою.
Пунктом 100 Постанови № 302 визначено підстави для відмови в оформленні та видачі паспорта. Так, територіальний орган/територіальний підрозділ ДМС має право відмовити особі в оформленні або видачі паспорта, зокрема, якщо: особа вже отримала паспорт (у тому числі паспорт зразка 1994 року), який є дійсним на день звернення (крім випадків обміну паспорта у зв`язку з виявленням помилки в інформації, внесеній до нього; звернення для обміну протягом одного місяця до дати закінчення строку дії паспорта; непридатності для подальшого використання); особа подала не в повному обсязі документи та інформацію, необхідні для оформлення і видачі паспорта.
Державна міграційна служба до законодавчого врегулювання питання завершення оформлення та видачі паспорта громадянина України зразка 1994 року здійснює оформлення та видачу таких паспортів у порядку, встановленому Міністерством внутрішніх справ, громадянам України, щодо яких прийнято рішення суду, що набрало законної сили, про зобов`язання Державної міграційної служби оформити та видати паспорт громадянина України зразка 1994 року (абз. 5 п. 3 Постанови № 302).
Так, Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06 червня 2019 року № 456 затверджено "Тимчасовий порядок оформлення і видачі паспорта громадянина України" (далі - Тимчасовий порядок). Отже, законодавством передбачений порядок оформлення та видачі паспорту громадянина України у формі книжечки відповідно до Положення про паспорт громадянина України № 2503-XII, зокрема обмін паспорта здійснюється у разі непридатності паспорта для користування (паспорт/фотокартка має потертості (та/або відсутня її частина), що не дають змогу візуально ідентифікувати особу, прочитати прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження, ким виданий паспорт, підпис посадової особи та дату видачі, пошкодження перфорованої серії та номера, що не дає змогу встановити реквізити паспорта, виправлення, підчистки окремих літер у персональних даних / найменуванні органу / штампах/печатках або інші чинники, які впливають на цілісність документа (п. 1 розділу 4 Тимчасового порядку).
Пунктом 2 розділу 4 Тимчасового порядку передбачено перелік документів, які подаються заявником для обміну паспорта, а саме заява; рішення суду; паспорт, що підлягає обміну; дві (три - у разі одержання паспорта, який обмінюється в іншому територіальному підрозділі ДМС) фотокартки розміром 3,5x4,5 см; платіжний документ з відміткою банку про сплату державного мита (у разі обміну паспорта у зв`язку із непридатністю для користування) або оригінал документа про звільнення від його сплати, тощо.
Згідно зі ст. 21 Конституції України усі люди є вільні і рівні у своїй гідності та правах. Права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними.
Відповідно до ст. 24 Конституції України громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом. Не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.
Пунктом 131 Постанови № 302 передбачено, що до безконтактного електронного носія, що міститься у паспорті, вноситься, зокрема, така інформація, як біометричні дані, параметри особи (відцифрований образ обличчя особи, відцифрований підпис особи, відцифровані відбитки пальців рук виключно за згодою особи).
Безконтактний електронний носій паспорта громадянина України нового зразка містить відцифровані персональні дані особи.
При цьому суд враховує, що позивач не відмовляється від отримання паспорта взагалі, а просить здійснити обмін пошкодженого паспорта з електронним цифровим носієм на паспорт у вигляді книжечки.
Відмова в отриманні паспорта громадянина України, що містить безконтактний електронний носій позивачем обґрунтована виключно нормами діючого законодавства, що регулює дані питання.
Крім того, суд звертає увагу, що наразі діє два нормативно-правових акти: постанова Верховної Ради України "Про затвердження положень про паспорт громадянина України та про паспорт громадянина України для виїзду за кордон" від 26.06.92 № 2503-XII та Постанова № 302, відповідно до яких особи, що раніше отримали паспорт, не зобов`язані звертатися за його обміном.
Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 03.04.2019 № 398 "Про зміни до пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України № 302" державна міграційна служба до законодавчого врегулювання питання завершення оформлення та видачі паспорта громадянина України зразка 1994 року здійснює оформлення та видачу таких паспортів у порядку, встановленому Міністерством внутрішніх справ, громадянам України, щодо яких прийнято рішення суду, що набрало законної сили, про зобов`язання Державної міграційної служби оформити та видати паспорт громадянина України зразка 1994 року.
Також, розділом VI Тимчасового порядку № 456 регламентована процедура видачі паспортів замість утрачених або викрадених.
Відповідно до пунктів 1, 2 розділу IX Тимчасового порядку № 456 територіальний підрозділ ДМС відмовляє особі в оформленні або видачі паспорта (у тому числі вклеюванні фотокартки), якщо: 1) особа не є громадянином України; 2) особа вже отримала паспорт, який є дійсним на день звернення (крім випадків обміну паспорта у зв`язку з виявленням помилки в інформації, внесеній до нього, непридатності для подальшого використання); 3) дані, отримані з баз даних Єдиного державного демографічного реєстру, картотек, не підтверджують надану заявником інформацію; 4) за видачею паспорта звернувся законний представник, який не має документально підтверджених повноважень на отримання паспорта; 5) особа подала не в повному обсязі документи та інформацію, необхідні для оформлення й видачі паспорта; 6) особу не встановлено за результатами проведення процедури встановлення особи.
Як вбачається з листів-відповідей які є додатками до позовної заяви, позивачу фактично відмовлено в оформленні паспорта громадянина України зразка 1994 року у зв`язку з пошкодженням та непридатністю для користування паспорту громадянина України ID-картки № НОМЕР_2 з електронним цифровим носієм на підставі пункту 1 Розділу 3 Тимчасового порядку оформлення та видачі паспорта громадянина України, затвердженого наказом Міністрества внутрішніх справ України №456 від 06.06.2019 (далі - Тимчасовий порядок), а саме у зв`язку з тим, що позивачу необхідно подати рішення суду про зобов`язання суб`єкта владних повноважень оформити та видати паспорт громадянина України зразка 1994 року.
Жодних інших обставин та/або виключних підстав, визначених Законом України №5492-VI, для відмови у видачі позивачу паспорта громадянина України, відповідачем не зазначено.
Отже суд вважає доводи відповідача, безпідставними, оскільки пункт 1 Розділу 3 Тимчасового порядку визначає порядок дій, які повинен вчиняти територіальний орган Державної міграційної служби України, а не підстави, за наявності яких особі може бути відмовлено у видачі паспорта громадянина України у формі книжечки.
За наведених обставин суд дійшов висновку, що відповідач, відмовляючи позивачу у обміні непридатного для користування паспорту громадянина України № НОМЕР_2 , орган видачі 1217 від 04.10.2017р. з електронним цифровим носієм на паспорт громадянина України у формі книжечки зразка 1994 року, діяв протиправно.
Суд, вважає, що реалізація державних функцій має здійснюватися без примушення людини до надання згоди на обробку персональних даних, їх обробка повинна здійснюватися в межах і на підставі тих законів і нормативно-правових актів України, на підставі яких виникають правовідносини між громадянином та державою. При цьому, згадані технології не повинні бути безальтернативними і примусовими. Особи, які відмовилися від обробки їх персональних даних, повинні мати альтернативу - використання традиційних методів ідентифікації особи.
Також, суд вважає за необхідне зазначити, що норми Закону України № 5492-VI на відміну від норм Положення № 2503-XII (теж діючого на момент виникнення правовідносин) не тільки звужують, але фактично скасовують право громадянина на отримання паспорту у вигляді паспортної книжечки без безконтактного електронного носія персональних даних, який містить кодування його прізвища, ім`я та по-батькові та залишають тільки право на отримання паспорта громадянина України, який містить безконтактний електронний носій, що є безумовним порушенням вимог статті 22 Конституції України, яка забороняє при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод, не відповідає вимогам якості закону (тобто втручання не було "встановлене законом") не було "необхідним у демократичному суспільстві" у тому сенсі, що воно було непропорційним цілям, які мали бути досягнуті, не покладаючи на особу особистий надмірний тягар. Зазначене допускає свавільне втручання у право на приватне життя, у контексті неможливості реалізації права на власне ім`я, що становить порушення статті 8 Конвенції.
Крім того, позбавлення особи можливості отримання паспорта у традиційній формі - у вигляді книжечки, і спричинені цим побоювання окремої суспільної групи, що отримання паспорта у вигляді ID-картки може спричинити шкоду приватному життю, становить втручання держави, яке не було необхідним у демократичному суспільстві, і воно є непропорційним цілям, які мали б бути досягнуті без покладення на особу такого особистого надмірного тягаря.
Згідно з частиною 5 статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Отже, з урахуванням зазначеного, позивач має право відповідно до положень Конституції України та чинного законодавства України отримати паспорт громадянина України зразка 1994, у вигляді паспортної книжечки у зв`язку з обміном замість пошкодженого та непридатного для користування паспорту громадянина України у формі пластикової ID-картки № НОМЕР_2 від 04.10.2017р.
Відповідно до ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Частина 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначає, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача.
В той же час, і ч. 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України покладено обов`язок на позивача довести ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги та заперечення.
Оцінуючи усі докази, які були досліджені судом у їх сукупності, а також враховуючи, що обґрунтованих мотивів відмови у видачі позивачу паспорта у формі книжечки відповідачем не вказано та законні підстави такої відмови відсутні, суд доходить висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд зазначає наступне.
Відповідно до ч. 1 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Як вбачається з матеріалів справи, позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання позову в розмірі 1073,60 грн., що документально підтверджується квитанцією №45 від 01.03.2023 року.
Враховуючи викладене, сплачений позивачем судовий збір за подачу позову до суду в сумі 1073,60 грн. підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області.
Відповідно до ч. 4 ст. 243 Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.
Згідно із ч. 5 ст. 250 Кодексу адміністративного судочинства України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
Керуючись ст.ст. 2-10, 11, 12, 47, 72-77, 94, 122, 132, 139, 193, 241-246, 250, 251, 257-262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Визнати протиправною відмову Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області у видачі ОСОБА_1 паспорта громадянина України у формі книжечки відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 № 2503-ХІІ.
Зобов`язати Головне управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області оформити та видати ОСОБА_1 паспорт громадянина України зразка 1994 року у вигляді паспортної книжечки замість непридатного для користування паспорта громадянина України у формі ID картки № НОМЕР_2 від 04.10.2017р.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.Є. Сліпець