Справа № 580/1396/23
Суддя: Олексій РІДЗЕЛЬ
Дата ухвалення: 2023-04-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2023 року справа № 580/1396/23

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Рідзеля О.А., розглянувши правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Харківській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

27.02.2023 у Черкаський окружний адміністративний суд надійшов позов ОСОБА_1 (далі - позивач).

На виконання вимог ухвали про залишення позовної заяви без руху, 24.03.2023 суду від позивача надійшов уточнений позов до Головного управління Пенсійного фонду України у Харківській області (далі - відповідач), в якому позивач просить:

визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у Харківській області;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Харківській області зарахувати до спеціального (пільгового) стажу роботи позивача за списком №1 період роботи з 12.11.2002 до 04.03.2014 на ДП "Дзержинськвантаж" і повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за списком №1 від 23.12.2022 та прийняти обґрунтоване рішення з урахуванням висновків суду.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що має пільговий стаж за списком №1. Однак, під час розгляду її документів щодо призначення пенсії їй протиправно не зараховано такий стаж з огляду на відсутність уточнюючих довідок. Позивач стверджує, що основним документом, що підтверджує наявність стажу є трудова книжка, а надання уточнюючих довідок необхідно лише у разі відсутності трудової книжки або неточності записів.

Ухвалою суду від 29.03.2023 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та вирішено розгляд справи здійснювати на виконання ст.263 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними матеріалами, встановлено відповідачу строк для надання відзиву на позовну заяву та доказів.

17.04.2023 відповідач подав суду відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити у її задоволенні. Зазначено, що до пільгового стажу позивача не зараховано періоди роботи згідно трудової книжки, оскільки відсутні уточнюючі довідки та в реєстрі застрахованих осіб відсутні відомості щодо спеціального стажу.

Оцінивши доводи сторін, дослідивши письмові докази, суд встановив таке.

23.12.2022 позивач звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області із заявою про призначення пенсії за вислугу років.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 28.12.2022 №4 відмовлено позивачу у призначенні пенсії за вислугу років.

У спірному рішенні зазначено, що на момент звернення позивач досягнула віку 55 років 1 місяць 4 дні, страховий стаж становить 22 роки 1 місяць 3 дні, спеціальний стаж - не визначено.

До пільгового стажу позивача не зараховано періоди роботи згідно з трудовою книжкою НОМЕР_1 , оскільки відсутні уточнюючі довідки згідно з п.20 Постанови КМУ №637 та в реєстрі застрахованих осіб відсутні відомості щодо спеціального стажу.

Не погоджуючись із такою відмовою, позивач звернулась в суд з цим позовом.

Надаючи оцінку спірним обставинам, суд врахував ч.2 ст.19 Конституції України, якою встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У ч.1 ст.46 Конституції України закріплено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Відповідно до ст.56 Закону України "Про пенсійне забезпечення" №1788-XII від 05.11.1991 (далі - Закон №1788-XIІ) до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

На підставі ч.1 ст.62 Закону №1788-XII основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

У пунктах 1 та 2 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637 (далі - Порядок №637) зазначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Відповідно до п. 3 Порядку №637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження наявного трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які місять відомості про періоди роботи.

Згідно з п.20 Порядку №637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Отже, зміст наведених норм права свідчить, що основним документом на підтвердження пільгового стажу роботи є трудова книжка, та за відсутності останньої або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. Такими документами, зокрема, є архівні та уточнюючі довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання, тощо. Уточнюючі довідки мають подаватися у разі, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах.

Такі висновки викладені в постанові Верховного Суду від 29.03.2023 у справі №360/4129/20, які відповідно до ч.5 ст.242 КАС України враховуються судом під час застосування норм права.

Суд встановив, що згідно з записами трудової книжки позивача від 19.08.1991 серії НОМЕР_1 , копія якої наявна у матеріалах справи, позивач із 12.11.2002 прийнята старшим черговим стрілочником поста вантажно-транспортного управління «Дзержинськвантажтранс».

09.07.2004 переведено на посаду оператора поста.

06.07.2006 переведено на посаду чергового залізничної станції.

01.02.2014 прийнята у зв`язку з переведенням старшим черговим стрілочником поста служби організації перевезень ТОВ «ТЕК Енерготранс».

04.03.2014 звільнена з роботи за власним бажанням.

Суд встановив, що у трудовій книжці йдеться посилання на відповідні накази, як на підставу внесення записів, вони завірені підписами повноважних осіб та печатками, не містять виправлень, підчисток, тобто оформлені належним чином, що не викликає у суду сумнівів у їх достовірності.

Крім того, відповідно до ч.3 ст.44 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію.

Суд для вирішення спору застосовує висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 26 березня 2019 року у справі №243/4816/17, відповідно до яких не заперечуючи проти права органів, що призначають пенсію, вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі, слід зазначити, що таке право не повинно нівелювати обов`язок пенсійного органу щодо установлення права особи на одержання пенсії на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів, як це визначено п.4.7 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого Постановою Правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 за №22-1.

Оскільки трудова книжка позивача, яка надавалась до органу Пенсійного фонду України, містить записи про періоди роботи позивача, назву посади, підстави внесення записів, суд дійшов висновку, що підстави прийняття рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 28.12.2022 №4 - ненадання довідок про уточнюючий характер роботи є необґрунтованими, а тому це рішення є протиправним.

Зважаючи, що вказане рішення не заявлене предметом спору, суд на виконання ст.9 КАС України для повного захисту прав позивача вирішив вийти за межі позовних вимог та визнати його протиправним і скасувати.

При цьому, позовна вимога про визнання протиправною бездіяльності є необґрунтованою, оскільки за наслідками розгляду документів позивача органом Пенсійного фонду прийнято рішення, а тому бездіяльність відсутня.

Стосовно позовної вимоги зарахувати до спеціального (пільгового) стажу роботи позивача за списком №1 період роботи з 12.11.2002 до 04.03.2014 на і повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за списком №1, суд зазначає таке.

Суд врахував, що згідно з даними трудової книжки позивача її робота пов`язана з обслуговуванням залізничного транспорту на вантажно-транспортному управлінні «Дзержинськвантажтранс».

Так, згідно з пунктом «а» ч.1 ст.55 Закону №1788-XIІ (у редакції з урахуванням рішення КСУ від 4 червня 2019 року №2-р/2019) право на пенсію за вислугу років мають: робітники локомотивних бригад і окремі категорії працівників, які безпосередньо здійснюють організацію перевезень і забезпечують безпеку руху на залізничному транспорті та метрополітенах, - за списками професій і посад, що затверджуються в порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України; водії вантажних автомобілів, безпосередньо зайнятих в технологічному процесі на шахтах, у рудниках, розрізах і рудних кар`єрах на вивезенні вугілля, сланцю, руди, породи: чоловіки - після досягнення 55 років і при загальному стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначеній роботі; жінки - після досягнення 50 років і при загальному стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначеній роботі.

Постановою КМУ №583 від 12 жовтня 1992 року «Про затвердження нормативних актів з питань пенсійного забезпечення» затверджено, зокрема, Список професій і посад робітників локомотивних бригад і окремих категорій працівників, які безпосередньо здійснюють організацію перевезень і забезпечують безпеку руху на залізничному транспорті та в метрополітенах і користуються правом на пенсію за вислугу років.

Отже, на переконання суду, до спірних правовідносин застосуванню підлягають саме наведені норми п. «а» ч.1 ст.55 Закону №1788-XIІ та постанови КМУ №583 від 12 жовтня 1992 року.

Водночас, займані позивачем посади не відносяться до Списку №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затверджених постановами КМУ від 11.03.1994 №162 та від 16.01.2003 №36 (чинні станом на час роботи позивача).

Крім того, як установлено судом із заяви від 23.12.2022 позивач просила відповідача призначити їй пенсію «за вислугу років», а не пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1.

Зміст рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 28.12.2022 №4 також свідчить, що позивачу відмовлено у зарахуванні «спеціального стажу».

Отже, у спірному випадку питання зарахування позивачу пільгового стажу за Списком №1 та, відповідно, призначення пенсії за віком на пільгових умовах, не розглядалось.

Тому позовні вимоги в частині зобов`язання відповідача зарахувати до пільгового стажу роботи позивача за списком №1 роботи з 12.11.2002 до 04.03.2014 і вирішити питання призначення пенсії за віком на пільгових умовах за списком №1, суд вважає необґрунтованими.

Відповідно до п.2 ч.2 ст.245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Частиною 3 ст.245 КАС України визначено, що у разі скасування нормативно-правового або індивідуального акта суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

На підставі абз.2 ч.4 ст.245 КАС України у випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Виходячи з меж заявлених позовних вимог, суд дійшов висновку, що ефективним способом захисту порушеного права позивача є зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву позивача від 23.12.2022 про призначення пенсії за вислугу років з доданими документами та за наслідками розгляду прийняти рішення щодо призначення позивачу пенсії з урахуванням висновків суду у цій справі.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

Згідно з ч.ч.1, 3 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Тому суд дійшов висновку, що сплачений позивачем судовий збір підлягає стягненню на її користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача пропорційно задоволеній частині позовних вимог у розмірі 536,80 грн.

Керуючись ст.ст.6, 14, 242-245, 255, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 28.12.2022 №4 про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії за вислугу років.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області (61022, м. Харків, майдан Свободи, 5, Держпром, 3 під`їзд, 2 поверх, ) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) від 23.12.2022 про призначення пенсії за вислугу років з доданими документами та за наслідками розгляду прийняти рішення щодо призначення ОСОБА_1 пенсії з урахуванням висновків суду у цій справі.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

2. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (61022, м. Харків, майдан Свободи, 5, Держпром, 3 під`їзд, 2 поверх, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) судовий збір за подання позову в сумі 536,80 грн. (п`ятсот тридцять шість гривень 80 копійок).

3. Копію рішення направити учасникам справи.

4. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного його тексту.

Суддя Олексій РІДЗЕЛЬ