Справа № 560/4008/20
Суддя: Олендер І.Я.
Дата ухвалення: 2023-05-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

02 травня 2023 року

м. Київ

справа №560/4008/20

адміністративне провадження №К/990/15068/23

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Олендера І.Я.,

суддів: Гончарової І.А., Пасічник С.С.,

перевіривши касаційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 26.11.2020 та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 09.02.2022 у справі №560/4008/20 за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Хмельницькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, рішення,

в с т а н о в и в:

Не погодившись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, фізична особа-підприємець ОСОБА_1 19.04.2023 звернувся з касаційною скаргою до Верховного Суду, в якій, посилаючись на порушення судами норм матеріального права та недотримання норм процесуального права, просить скасувати рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 26.11.2020 та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 09.02.2022 у справі №560/4008/20, ухвалити нову постанову, якою справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Також, як убачається зі змісту поданої позивачем касаційної скарги, останнім, у зв`язку з пропуском процесуального строку на касаційне оскарження спірних судових рішень, порушено питання про його поновлення.

При вирішенні питання щодо можливості відкриття касаційного провадження за зазначеною касаційною скаргою, Суд виходить з наступного.

Відповідно до частин першої статті 329 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Керуючись частиною п`ятою статті 4 Закону України «Про доступ до судових рішень» від 22.12.2005 №3262, згідно з якою судді мають право на доступ до усіх інформаційних ресурсів Єдиного державного реєстру судових рішень з`ясовано, що постанова Сьомого апеляційного адміністративного суду від 09.02.2022 у справі №560/4008/20 була прийнята у порядку письмового провадження. Постанова набрала законної сили з дати її прийняття.

Враховуючи викладене, останнім днем для звернення до суду касаційної інстанції з касаційною скаргою у межах встановленого законом процесуального строку був день із датою 11.03.2022, у той час, як касаційну скаргу до Верховного Суду позивачем подано 19.04.2023, що свідчить про пропуск встановленого законом процесуального строку на касаційне оскарження.

В обґрунтування поважності підстав пропуску строку при поданні касаційної скарги, позивач посилається на те, що після отримання фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 копії постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 09.02.2022 у справі №560/4008/20, а саме - 14.12.2022, що підтверджується копією клопотання позивача від 06.12.2022 про ознайомлення з матеріалами адміністративної справи та зняття копій, скаржник 22.02.2023 звернувся до суду касаційної інстанції з метою його оскарження в касаційному порядку. Натомість Верховний Суд ухвалою від 15.03.2023 вперше подану позивачем касацій скаргу повернув особі, яка її подала на підставі пункту 4 частини п`ятої статті 332 КАС України як таку, що не містила належного викладення підстав для касаційного оскарження спірних судових рішень у цій справі. Верховний Суд роз`яснив скаржнику вимоги щодо форми і змісту касаційної скарги, яким така має відповідати при викладенні підстав касаційного оскарження, передбачених частиною четвертою статті 328 КАС України та вказав про наявність у особи права на повторне звернення до суду з касаційною скаргою після повернення такої заявнику.

Користуючись наданим КАС України процесуальним правом повторного звернення, фізична особа-підприємець ОСОБА_1 19.04.2023 звернувся до суду касаційної інстанції з касаційною скаргою у справі №560/4008/20.

Згідно з частиною першою статті 45 КАС України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно до пункту 6 частини п`ятої статті 44 КАС України учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

Отже, тільки наявність об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації прав щодо оскарження судового рішення у касаційному порядку у строк, встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про пропуск строку касаційного оскарження з поважних причин.

Доводи позивача про поважність причин пропуску строку при поданні касаційної скарги зводяться до того, що смерть сина та хвороба дружини у 2021 році, збройна агресія на території України з введенням Указом Президента України положення воєнного стану у 2022 році, стали об`єктивною перешкодою для своєчасного оскарження постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 09.02.2022 у справі №560/4008/20 у касаційному порядку. Наголошує, що приведення касаційної скарги у відповідність до положень КАС України (наведення обґрунтованих підстав касаційного оскарження судових рішень, які на думку скаржника, є достатніми для відкриття провадження у справі) є підставою для поновлення пропущеного строку повторно поданої касаційної скарги та відкриття касаційного провадження у даній справі.

Разом з тим, наведені позивачем у клопотанні про поновлення строку касаційного оскарження підстави, не можуть бути визнані судом поважними, з огляду на наступне.

Статтею 129 Конституції України передбачено, що однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Відповідно до частини першої статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Згідно з частиною першою статті 13 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Враховуючи викладене, особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями після їх перегляду в апеляційному порядку, можуть скористатися правом їх оскарження у касаційному порядку, яке повинно бути реалізовано у встановленому вказаним Кодексом порядку.

Відповідно до правових висновків Європейського Суду з прав людини, право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (пункт 33 рішення у справі «Перетяка та Шереметьєв проти України» від 21.12.2010, заява №45783/05). Норми, що регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (пункти 22-23 рішення у справі «Мельник проти України» від 28.03.2006, заява №23436/03).

В свою чергу, заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання (пункт 109 рішення у справі «Union Alimentaria Sanders S.A. v. Spain» від 07.07.1989).

Отже, встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій.

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Тільки наявність об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації прав щодо оскарження судового рішення у касаційному порядку у строк, встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про пропуск строку касаційного оскарження з поважних причин.

Оцінюючи обставини, що перешкоджали здійсненню процесуального права на касаційне оскарження, на які заявник посилається як на поважні, суд виходить з оцінки та аналізу всіх наведених у клопотанні доводів і з того, чи мав заявник за таких обставин можливість своєчасно реалізувати право на касаційне оскарження. Такі обставини мають бути обов`язково підтверджені відповідними доказами.

Підстави пропуску строку касаційного оскарження можуть бути визнані поважними, а строк поновлено лише у разі, якщо вони пов`язані з дійсно непереборними та об`єктивними перешкодами, істотними труднощами, які не залежать від волі особи та унеможливили своєчасне, тобто у встановлений процесуальним законом строк подання касаційної скарги.

У той же час, Верховний Суд звертає увагу, що з урахуванням приписів статті 44 КАС України, фізична особа-підприємець ОСОБА_1 має однаковий обсяг процесуальних прав та обов`язків поряд з іншими учасниками справи, а тому маючи намір добросовісної реалізації належного йому права на касаційне оскарження судового рішення, повинен забезпечити неухильне виконання вимог процесуального закону, зокрема стосовно строку подання касаційної скарги, її форми та змісту для чого, як особа, зацікавлена у її поданні, повинен вчиняти усі можливі та залежні від нього дії, використовувати усі наявні засоби та можливості, передбачені законодавством.

Підстави пропуску строку касаційного оскарження можуть бути визнані поважними, а строк поновлено лише у разі, якщо вони пов`язані з дійсно непереборними та об`єктивними перешкодами, істотними труднощами, які не залежать від волі особи та унеможливили своєчасне, тобто у встановлений процесуальним законом строк подання касаційної скарги.

Разом з тим, порушуючи питання про поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, скаржником не надано суду належних і допустимих доказів на підтвердження наявності обставин того, що копія спірної постанови від 09.02.2022 на адресу останнього не надходила.

Долучена позивачем до матеріалів касаційної скарги копія клопотання від 06.12.2022 про ознайомлення з матеріалами адміністративної справи та зняття копій не свідчить про те, що фізична особа-підприємець ОСОБА_1 не був обізнаним про наявність оскаржуваної постанови та ознайомленим з її змістом, а лише засвідчує факт ознайомлення позивача 14.12.2022 з матеріалами справи в Хмельницькому окружному адміністративному суді.

У даному випадку належними доказами можуть бути, наприклад: докази своєчасного звернення (або неможливості звернення) до суду апеляційної інстанції про отримання оскаржуваного судового рішення або довідка суду апеляційної інстанції про час направлення/ненаправлення копії постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 09.02.2022 у справі №560/4008/20 на адресу скаржника.

Також скаржник жодним чином не обґрунтовує неможливість подання касаційної скарги у період з 14.12.2022 (момент отримання копії спірної постанови в суді першої інстанції) по 22.02.2023 (момент подання касаційної скарги вперше), з яким закон пов`язує право на безумовне поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження.

У поданні касаційної скарги вперше лише 22.02.2023, тобто через 70 днів з моменту коли особа отримала копію спірної постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 09.02.2022 у справі №560/4008/20 в суді першої інстанції після ознайомлення з матеріалами справи, Суд не вбачає наміру добросовісної реалізації належного особі права на касаційне оскарження судового рішення з дотриманням строку на касаційне оскарження та забезпечення неухильного виконання вимог процесуального закону, зокрема стосовно строку подання касаційної скарги.

Оцінюючи доводи скаржника щодо складних сімейних подій, які вплинули на своєчасність оскарження спірних судових рішень у цій справі в касаційному порядку, Верховний Суд не вважає, що такі свідчать на користь висновку про поважність причин пропуску строку на касаційне оскарження, оскільки постанова Сьомого апеляційного адміністративного суду від 09.02.2022 у справі №560/4008/20 була ухвалена судом апеляційної інстанції у 2022 року, а події, мова про які веде позивач у клопотанні про поновлення (смерть сина, хвороба дружини скаржника) відбулися у 2021 році.

Щодо посилання позивача на обставину запровадження на території України воєнного стану Суд зазначає, що питання поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень у випадку його пропуску з причин, пов`язаних із запровадженням воєнного стану в Україні, вирішується в кожному конкретному випадку, виходячи з доводів, наведених у заяві про поновлення такого строку. Сам по собі факт запровадження воєнного стану не може бути підставою для поновлення строку на апеляційне оскарження судових рішень у всіх абсолютно випадках. Такою підставою можуть бути обставини, що виникли внаслідок запровадження воєнного стану та унеможливили виконання учасником судового процесу процесуальних дій протягом установленого законом строку.

Разом з тим, позивач, заявляючи клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження, не навів доводів та не надав суду належних доказів на підтвердження того, яким саме чином введення воєнного стану вплинуло на його обов`язок своєчасно подати касаційну скаргу (з урахуванням того, що строк з моменту ухвалення судом апеляційної інстанції постанови (09.02.2022) і до дня подання цієї апеляційної скарги (19.04.2023), становить понад чотирнадцять місяців).

Посилання скаржника на обставини, пов`язані повторним поданням касаційної скарги у цій справі, недостатньо для підтвердження поважності причин пропуску строку. Позивач, маючи намір реалізації наданого йому права на касаційне оскарження судового рішення, повинен діяти сумлінно, тобто проявляти добросовісне ставлення до наявних у нього прав і здійснювати їх реалізацію таким чином, щоб забезпечити неухильне виконання своїх процесуальних обов`язків.

Слід зазначити, що підставою для повернення попередньої касаційної скарги слугувало виключно відсутність належного обґрунтування підстав для касаційного оскарження судових рішень у цій справі.

Відтак, посилання позивача на відсутність законних підстав для повернення раніше поданої касаційної скарги не приймаються судом касаційної інстанції, оскільки за встановлених обставин, в діях фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 не вбачається наміру добросовісної реалізації належного особі права на касаційне оскарження судових рішень з дотриманням положень КАС України. Зазначене свідчить виключно про формальний підхід скаржника до оформлення касаційної скарги.

Недотримання скаржником положень пункту 4 частини п`ятої статті 332 КАС України щодо належного обґрунтування підстав передбачених цим Кодексом для оскарження судових рішень у касаційному порядку, не є поважною причиною пропуску строку визначеного процесуальним законом, оскільки не є такою, що не залежить від волі особи, яка подає касаційну та не надає особі права у будь-який необмежений час після сплину строку касаційного оскарження реалізовувати право на касаційне оскарження.

Також, Верховний Суд звертає увагу, що при вирішенні питання про поновлення строку касаційного оскарження суд надає оцінку обставинам, які слугували перешкодою для своєчасного звернення до суду, у взаємозв`язку інтервалів часу: з моменту закінчення встановленого статтею 329 КАС України строку касаційного оскарження до дати звернення з касаційною скаргою вперше; з моменту повернення вперше поданої касаційної скарги/відмови у відкритті касаційного провадження за вперше поданою касаційною скаргою до дати повторного звернення з касаційною скаргою і так далі.

Втім, у клопотанні про поновлення строку касаційного оскарження позивачем не наведено жодних обґрунтованих доводів та не надано належних і допустимих доказів на підтвердження наявності у останнього об`єктивних перешкод, які унеможливили реалізацію права на повторне звернення (після постановлення 15.03.2023 Верховним Судом ухвали про повернення касаційної скарги заявнику) до суду касаційної інстанції з касаційною скаргою в найкоротші строки.

Враховуючи зазначене, Суд не вбачає підстав для визнання, викладених скаржником у клопотанні про поновлення строку касаційного оскарження, причин пропуску такого строку поважними.

У випадку наявності інших підстав та доказів, які б підтверджували неможливість своєчасного вчинення процесуальної дії зі звернення до суду касаційної інстанції з касаційною скаргою у строк визначений законом, відповідач має право звернутися до Верховного Суду з відповідною обґрунтованою заявою.

Відповідно до частини третьої статті 332 КАС України касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 329 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строків або вказати інші підстави для поновлення строку.

З огляду на викладене, касаційну скаргу необхідно залишити без руху, встановивши строк, впродовж якого скаржник має право надати суду касаційної інстанції обґрунтовану заяву про поновлення строку на касаційне оскарження вказавши інші підстави з доданням належних доказів на підтвердження поважності причин пропуску строку на касаційне оскарження.

Керуючись статтями 169, 248, 327, 329, 332, 359 КАС України, Суд -

у х в а л и в:

Касаційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 26.11.2020 та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 09.02.2022 у справі №560/4008/20 за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Хмельницькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, рішення - залишити без руху.

Встановити особі, що подала касаційну скаргу, десятиденний строк з дня отримання копії цієї ухвали, для виконання вимог, що стали підставою залишення касаційної скарги без руху.

Після усунення недоліків касаційної скарги у строк, встановлений судом, вона вважатиметься поданою у день первинного її подання до суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді І.Я. Олендер

І.А. Гончарова

С.С. Пасічник