Справа № 360/598/22
Суддя: Геращенко Ігор Володимирович
Дата ухвалення: 2023-05-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 травня 2023 року справа №360/598/22

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді-доповідача Геращенка І.В., суддів Блохіна А.А., Казначеєва Е.Г., розглянув у письмовому провадженні апеляційні скарги ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 , Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 9 листопада 2022 року у справі № 360/598/22 (головуючий І інстанції Борзаниця С.В.) за позовом ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області про визнання діяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 (далі позивач) звернулася до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (далі відповідач 1), Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області (далі відповідач 2), в якому просила:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо відмови в зарахуванні до стажу роботи на посаді судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, періоду перебування на посаді прокурора та половини строку навчання на денному факультеті у Саратовській державній академії права;

- визнати протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 28.12.2021 року № 12 про відмову у здійсненні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці згідно заяви № 11207 від 24.12.2021 року;

- скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 28.12.2021 року № 12 про відмову у здійсненні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці згідно заяви № 11207 від 24.12.2021 року;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області зарахувати до стажу роботи на посаді судді, що дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, наступні періоди: перебування на посаді прокурора відділу нагляду за розглядом кримінальних справ в судах прокуратури Луганської області з 19.11.1986 року по 30.11.1992 року - 6 років 00 місяців 11 днів, а також половину строку навчання на денному факультеті Саратовської державної академії права з 01.09.1976 року по 30 червня 1980 року - 1 рік 11 місяців 00 днів;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області здійснити перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці та здійснити виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці згідно її заяви № 11207 від 24.12.2021 року у розмірі 72 % грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, із врахуванням раніше виплачених сум.

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 9 листопада 2022 року позов задоволений частково:

- визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області щодо визначення засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, як структурного підрозділу, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу позивача за її заявою від 24.12.2021 року про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці;

- визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо відмови в зарахуванні позивачу до стажу роботи на посаді судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, періоду перебування на посаді прокурора;

- визнано протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 28.12.2021 року № 12 про відмову у здійсненні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці згідно заяви позивача № 11207 від 24.12.2021 року;

- скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 28.12.2021 року № 12 про відмову у здійсненні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці згідно заяви позивача № 11207 від 24.12.2021 року;

- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області зарахувати позивачу до стажу роботи на посаді судді, що дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, період перебування на посаді прокурора відділу нагляду за розглядом кримінальних справ в судах прокуратури Луганської області з 19.11.1986 року по 30.11.1992 року - 6 років 00 місяців 11 днів;

- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області здійснити перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці та здійснити виплату позивачу щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці згідно її заяви № 11207 від 24.12.2021 року у розмірі 69 % грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, із врахуванням раніше виплачених сум;

- в задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Відповідач 2 не погодився з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду першої інстанції, прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позову. В обґрунтування доводів посилався на те, що засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначено структурний підрозділ, яким прийнято рішення за результатами розгляду заяви позивача про перерахунок пенсії ГУПФУ в Донецькій області. Зазначив, що суд втрутився в дискреційні повноваження пенсійного органу, самостійно визначив підстави для перерахунку пенсії. Також, судом не взято до уваги, що апеляційним судом у справі № 360/1073/21 обставини справи, які викладені в заяві позивача від 24.12.2021 року, вже були предметом дослідження. На виконання постанови суду у справі № 428/5473/17 позивачу з 23.09.2016 року до стажу роботи на посаді судді зараховано період роботи на посаді прокурора відділу нагляду за розглядом кримінальних справ в судах прокуратури Луганської області з 19.11.1986 року по 30.11.1992 року.

Представник позивача не погодився з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду першої інстанції в частині відмовлених вимог про зарахування до стажу роботи на посаді судді, що дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці половину строку навчання на денному факультеті Саратовської державної академії права з 01.09.1976 року по 30 червня 1980 року - 1 рік 11 місяців 00 днів, прийняти нове, яким задовольнити позов в повному обсязі, посилаючись на неврахування судом Указу Президента України від 10.07.1995 року № 584/95 «Про додаткові заходи щодо соціального захисту суддів». висновки Верховного суду в постанові від 09.11.2018 року у справі № 559/443/17. Також, апелянт вважає. що має право на отримання суддівської винагороди в розмірі 72%, посилаючись на практику Європейського суду з прав людини.

Представником позивача подано відзив на апеляційну скаргу, в якому просив відмовити у її задоволенні.

Апеляційним судом витребувано у Луганського окружного адміністративного суду справу № 360/598/22, який листом повідомив, що всі документи у цій справі, що надійшли в паперовому вигляді або через офіційну електронну пошту суду скановано та експортовано в КП «Діловодство спеціалізованого суду».

За ч.ч. 1, 4 ст. 18 КАС України у судах функціонує Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система. Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система відповідно до закону забезпечує обмін документами (надсилання та отримання документів) в електронній формі між судами, між судом та учасниками судового процесу, а також фіксування судового процесу і участь учасників судового процесу у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

За пп. 15 пункту 1 розділу VII «Перехідні положення» КАС України подання, реєстрація, надсилання процесуальних та інших документів, доказів, формування, зберігання та надсилання матеріалів справи здійснюються в паперовій формі (пп. 15.1); розгляд справи у суді здійснюється за матеріалами справи у паперовій формі (пп. 15.3).

Суд проводить розгляд справи за матеріалами судової справи у паперовій або електронній формі в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів) (ч. 9 ст. 18 КАС України).

Процесуальні та інші документи і докази в паперовій формі зберігаються в додатку до справи в суді першої інстанції та у разі необхідності можуть бути оглянуті учасниками справи чи судом першої інстанції або витребувані судом апеляційної чи касаційної інстанції після надходження до них відповідної апеляційної чи касаційної скарги (ч. 10 ст. 18 КАС України).

За пп. 5.2 п.5 розділу І Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, затвердженого рішенням Вищої ради правосуддя від 17 серпня 2021 року № 1845/0/15-21, електронна копія паперового документа - документ в електронній формі, що містить візуальне подання паперового документа, отримане шляхом сканування (фотографування) паперового документа. Відповідність оригіналу та правовий статус електронної копії паперового документа засвідчуються кваліфікованим електронним підписом особи, що створила таку копію.

Відповідно до ст. 311 КАС України справу розглянуто в порядку письмового провадження.

Суд апеляційної інстанції заслухав доповідь судді-доповідача, вивчив доводи апеляційних скарг, відзиву на апеляційну скаргу відповідача 2, перевірив їх за матеріалами справи і дійшов висновку про наявність підстав для часткового скасування рішення, виходячи з наступного.

Позивач є суддею у відставці, перебуває на пенсійному обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Луганській області.

Згідно записів трудової книжки позивач:

- 19.11.1986 року - призначений прокурором відділу по нагляду за розглядом кримінальних справ у судах (запис № 10);

- 30.11.1992 року - звільнений у зв`язку з переводом до обласного суду у відповідності до ст. 36 КЗпП (запис № 11).

- з 01.12.1992 року по 16.09.2016 року перебував на посаді судді апеляційного суду Луганської області.

Згідно довідки апеляційного суду Луганської області № 1/949/16 від 23 вересня 2016 року про розрахунок стажу судді, який дає право на відставку та отримання довічного грошового утримання судді у відставці, з 01.12.1992 року по 16.09.2016 року позивач перебував на посаді судді апеляційного суду Луганської області.

Наказом голови суду апеляційного суду Луганської області від 15 вересня 2016 року № 116 позивач відрахований зі штату апеляційного суду Луганської області у зв`язку зі звільненням з посади судді за його заявою про відставку.

Згідно диплому НОМЕР_1 від 28.06.1980, додатку до нього, архівної довідки Саратовської державної академії права від 26.03.1998 року № 39-3/280 позивач навчався на денному факультеті Саратовської державної академії права з 1 вересня 1976 року по 30 червня 1980 року; період навчання складає 3 роки 09 місяців 30 днів.

Позивач 24.12.2021 року звернувся до УПФУ в м. Сєвєродонецьку із заявою № 11207 про перерахунок розміру довічного грошового утримання судді у відставці на підставі здійснення перерахунку стажу роботи на посаді судді, мотивуючи необхідність зарахування до стажу роботи на посаді судді також половини строку навчання у вищому юридичному навчальному закладі та строку перебування на посаді прокурора відділу нагляду за розглядом кримінальних справ в судах прокуратури Луганської області з 19.11.1986 року по 30.11.1992 року - 6 років 00 місяців 11 днів.

За п. 4.2 Порядку № 22-1 після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначено структурний підрозділ органу, відповідальний за розгляд заяви позивача ГУПФУ в Донецькій області.

Рішенням ГУПФУ в Донецькій області від 28.12.2021 року № 12 відмовлено у здійсненні перерахунку, оскільки це не передбачено ст. 137 Закону № 1402-VІІІ.

Щодо підстав для зарахування до стажу роботи на посаді судді, що дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці половину строку навчання на денному факультеті Саратовської державної академії права з 01.09.1976 року по 30 червня 1980 року - 1 рік 11 місяців 00 днів.

За ст. 142 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 2 червня 2016 року № 1402-VIII (далі Закон № 1402-VІІІ) судді, який вийшов у відставку, після досягнення чоловіками віку 62 років, жінками - пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», виплачується пенсія на умовах, визначених зазначеним Законом, або за його вибором щомісячне довічне грошове утримання.

Суддя у відставці, який не досяг віку, встановленого частиною першою цієї статті, отримує щомісячне довічне грошове утримання. При досягненні таким суддею віку, встановленого частиною першою цієї статті, за ним зберігається право на отримання щомісячного довічного грошового утримання або, за його вибором, призначається пенсія на умовах, визначених Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді.

У разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання.

Пенсія або щомісячне довічне грошове утримання судді виплачується незалежно від заробітку (прибутку), отримуваного суддею після виходу у відставку. Щомісячне довічне грошове утримання суддям виплачується органами Пенсійного фонду України за рахунок коштів Державного бюджету України.

За ст. 137 Закону № 1402-VІІІ до стажу роботи на посаді судді, серед іншого, зараховується робота на посаді судді судів України До стажу роботи на посаді судді також зараховується стаж (досвід) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого визначена законом та надає право для призначення на посаду судді.

Суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні вимог про зобов`язання відповідача зарахувати до стажу роботи на посаді судді, що дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, половину строку навчання на денному факультеті Саратовської державної академії права з 01.09.1976 року по 30 червня 1980 року - 1 рік 11 місяців 00 днів, виходив з наступного.

За п. 34 Розділу XII «Прикінцевих та перехідних положень» Закону № 1402-VІІІ судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день їх призначення (обрання).

Постанова КМУ № 865 «Про оплату праці та щомісячне грошове утримання суддів», якою передбачалося, що до стажу роботи, що дає судді право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, за умови роботи на посаді судді не менш як 10 років зараховується, крім стажу трудової діяльності, визначеного законом, половина строку навчання за денною формою у вищих юридичних навчальних закладах, на юридичних факультетах вищих навчальних закладів, була прийнята 03.09.2005 року.

При цьому, пункт 34 Розділу XII «Прикінцевих та перехідних положень» Закону № 1402-VІІІ визначає право судді, призначеного чи обраного на посаду судді до набрання чинності цим Законом, на визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло саме на день його призначення (обрання).

За матеріалами справи позивач призначений на посаду у 1992 році, Постанову КМУ № 865 «Про оплату праці та щомісячне грошове утримання суддів» прийнято у 2005 році, тобто пізніше. Суд першої інстанції дійшов висновку, що пункт 34 Розділу XII «Прикінцевих та перехідних положень» Закону № 1402-VІІІ не підлягає застосуванню до спірних правовідносин.

Апеляційний суд вважає хибним такий висновок суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Згідно п. 1 Указу Президента України від 10.07.1995 року № 584/95 «Про додаткові заходи щодо соціального захисту суддів» (в редакції чинній на час набуття позивачем стажу роботи безпосередньо в суді 10 років, до внесення змін Указом Президента № 188/2006 від 03.03.2006 року) установити, що до стажу роботи, що дає судді право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, за умови роботи на посаді судді не менш як 10 років, зараховується, крім стажу трудової діяльності, визначеного законом, половина строку навчання у вищих юридичних навчальних закладах та період проходження строкової військової служби.

За правовим висновком Верховного суду в постанові від 09.11.2018 року у справі № 559/443/17 неправомірним є позбавлення особи, зокрема, судді, набутого статусу (наприклад, статусу особи, яка має стаж роботи на посаді судді у конкретному кількісному вимірі), оскільки це не узгоджується з принципом правової визначеності. При цьому, дозволяється, виключно шляхом прийняття закону, змінити механізм використання такого статусу у формі зменшення розміру фінансових виплат або пільг, а також позбавлення особи права на перерахунок певних соціальних виплат тощо.

Як зазначив Конституційний Суд України у своєму рішенні від 11 жовтня 2005 року № 8-рп/2005 право судді, який перебуває у відставці, на пенсійне або щомісячне довічне грошове утримання є гарантією незалежності працюючих суддів. Щомісячне довічне грошове утримання - це особлива форма соціального забезпечення суддів, зміст якої полягає у гарантованій державою щомісячній звільненій від сплати податків грошовій виплаті, що слугує забезпеченню їх належного матеріального утримання, в тому числі після звільнення від виконання обов`язків судді. Надання судді матеріального захисту є гарантією забезпечення його незалежності. Разом з тим, будь-яке зниження рівня гарантій незалежності суддів суперечить конституційній вимозі неухильного забезпечення незалежного правосуддя.

Крім того, Конституційний Суд України у мотивувальній частині Рішення від 14 грудня 2011 року № 18-рп/2011 вказав на неможливість звуження змісту та об`єму гарантій незалежності суддів, а відповідно, матеріального та соціального забезпечення.

До цього Конституційний Суд України неодноразово висловлював аналогічні правові позиції у відношенні гарантій незалежності суддів, їх матеріального та соціального забезпечення у рішеннях, а саме: від 24 червня 1999 року № 6-рп/99, від 20 березня 2002 року № 5-рп/2002 (справа про пільги, компенсації та гарантії), від 1 грудня 2004 року № 19-рп/2004 (справа про припинення дій чи обмеження пільг, компенсацій та гарантій), від 11 жовтня 2005 року № 8-рп/2005 (справа про пенсії та щомісячне довічне грошове утримання), від 18 червня 2007 року № 4-рп/2007 (справа про гарантії незалежності суддів); рішення № 10-рп/2008 від 22 травня 2008 року.

Також, в рішенні Конституційного Суду України від 03 червня 2013 року № 3-рп/2013 (у справі за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) окремих положень статті 2, абз. 2 розділу 11 «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи», статті 138 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» (справа щодо змін умов виплати пенсій і щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці) зазначено, що визначені Конституцією та законами України гарантії незалежності суддів є невід`ємним елементом їх статусу, поширюються на всіх суддів України та є необхідною умовою здійснення правосуддя неупередженим, безстороннім і справедливим судом. Такими гарантіями є надання їм за рахунок держави матеріального забезпечення (суддівська винагорода, пенсія, щомісячне довічне грошове утримання тощо).

Відповідно до пункту 11 Основних принципів незалежності судових органів (схвалені резолюціями 40/32 та 40/146 Генеральної Асамблеї ООН від 29 листопада та 13 грудня 1985 року) термін повноважень суддів, їх незалежність, безпека, відповідна винагорода, умови служби, пенсії і вік виходу на пенсію повинні належним чином гарантуватися законом.

Вищенаведене узгоджується з положеннями Європейської хартії про Закон «Про статус суддів» від 10 липня 1998 року, згідно яких рівень винагороди суддям за виконання ними своїх професійних обов`язків має бути таким, щоб захистити їх від тиску, що може спричинити вплив на їхні рішення або взагалі поведінку суддів і таким чином вплинути на їхню незалежність та неупередженість (пункт 6.1); статус забезпечує судді, який досяг передбаченого законом віку для виходу у відставку із посади судді і який здійснював повноваження судді протягом певного строку, право на отримання виплат, рівень яких має бути якомога ближчим до рівня його останньої заробітної плати на посаді судді (пункт 6.4).

Так, згідно із пунктом 54 Рекомендації CM/Rес (2010)12) від 17 листопада 2010 року Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам щодо суддів: незалежність, ефективність та обов`язки «оплата праці суддів повинна відповідати їх професії та виконуваним обов`язкам, а також бути достатньою, щоб захистити їх від дії стимулів, через які можна впливати на їхні рішення. Мають існувати гарантії збереження належної оплати праці на випадок хвороби, відпустки по догляду за дитиною, а також гарантії виплат у зв`язку з виходом на пенсію, які мають відповідати попередньому рівню оплати їх праці».

Виходячи з наведеного, конституційний статус судді зумовлює обов`язок держави гарантувати достатнє матеріальне забезпечення судді як під час здійснення ним своїх повноважень (суддівська винагорода), так і в майбутньому у зв`язку з досягненням пенсійного віку чи внаслідок припинення повноважень і набуття статусу судді у відставці - щомісячне довічне грошове утримання. Статус судді та його елементи, зокрема, матеріальне забезпечення судді після припинення його повноважень, є не особистим привілеєм, а виступає засобом забезпечення незалежності працюючих суддів і надається для гарантування верховенства права та в інтересах осіб, які звертаються до суду та очікують неупередженого правосуддя.

Враховуючи викладене, апеляційний суд дійшов висновку про задоволення позову в частині зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області зарахувати до стажу роботи на посаді судді, що дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці половину строку навчання на денному факультеті Саратовської державної академії права з 01.09.1976 року по 30 червня 1980 року - 1 рік 11 місяців 00 днів; зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області здійснити перерахунок позивачу щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці та здійснити виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці згідно її заяви № 11207 від 24.12.2021 року, із врахуванням раніше виплачених сум.

Щодо наявності правових підстав для перерахунку позивачу розміру довічного грошового утримання судді у відставці на підставі здійснення перерахунку стажу роботи на посаді судді шляхом зарахування строку перебування на посаді прокурора відділу нагляду за розглядом кримінальних справ в судах прокуратури Луганської області з 19.11.1986 року по 30.11.1992 року - 6 років 00 місяців 11 днів.

Постановою Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 11 липня 2017 року у справі № 428/5473/17, залишеною без змін ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 12.09.2017 року, зокрема, зобов`язано Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області здійснити позивачу перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, включивши до стажу роботи судді, крім роботи на посаді судді, роботу на посаді прокурора відділу нагляду за розглядом кримінальних справ в судах прокуратури Луганської (Ворошиловградської) області з 19.11.1986 року по 30.11.1992 року, що складає 6 років 11 днів.

За ч. 4 ст. 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 23.11.2021 року у справі № 360/1073/21 відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_2 до ГУПФУ в Луганській області про визнання протиправними дій зі зменшення позивачу розміру відсотку з 90 % до 56 % від винагороди працюючого на відповідній посаді судді при перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на підставі довідки Луганського апеляційного суду від 5 березня 2020 року № 119; зобов`язання здійснити перерахунок та виплату позивачу щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці із розрахунку 90 % від суддівської винагороди діючого судді, зазначеної у довідці Луганського апеляційного суду від 5 березня 2020 року № 119, з урахуванням фактично виплачених сум, починаючи з 19 лютого 2020 року.

За матеріалами справи позивач 24.12.2021 року звернувся до УПФУ в м. Сєвєродонецьку із заявою № 11207 про перерахунок розміру довічного грошового утримання судді у відставці на підставі здійснення перерахунку стажу роботи на посаді судді, мотивуючи необхідність зарахування до стажу роботи на посаді судді, зокрема, строку перебування на посаді прокурора відділу нагляду за розглядом кримінальних справ в судах прокуратури Луганської області з 19.11.1986 року по 30.11.1992 року - 6 років 00 місяців 11 днів.

На виконання ухвали апеляційного суду від 03.04.2023 року щодо надання суду інформації, з наданням відповідних належних доказів, щодо зарахування чи незарахування до стажу роботи на посаді судді періоду роботи позивача на посаді прокурора відділу нагляду за розглядом кримінальних справ в судах прокуратури Луганської області з 19.11.1986 року по 30.11.1992 року, ГУПФУ в Луганській області повідомлено наступне.

На виконання рішення суду у справі № 428/5473/17 позивачу проведено перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці в розмірі 90% суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, згідно довідки Луганського апеляційного суду від 05.03.2020 року № 119, з врахуванням до стажу на посаді судді періоду роботи позивача на посаді прокурора відділу нагляду за розглядом кримінальних справ в судах прокуратури Луганської області з 19.11.1986 року по 30.11.1992 року.

З урахуванням постанови Першого апеляційного адміністративного суду від 23.11.2021 року у справі № 360/1073/21 з 01.12.2021 року позивачу обчислено розмір щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці в розмірі 56%, роботу на посаді прокурора відділу нагляду за розглядом кримінальних справ в судах прокуратури Луганської області з 19.11.1986 року по 30.11.1992 року не враховано до стажу роботи на посаді судді відповідно до ст. 137 Закону № 1402 (розпорядження від 26.11.2021 року № 12 додається).

Оскільки постановою Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 11 липня 2017 року у справі № 428/5473/17, залишеною без змін ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 12.09.2017 року, зобов`язано Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області здійснити позивачу перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, включивши до стажу роботи судді, крім роботи на посаді судді, роботу на посаді прокурора відділу нагляду за розглядом кримінальних справ в судах прокуратури Луганської (Ворошиловградської) області з 19.11.1986 року по 30.11.1992 року, що складає 6 років 11 днів, апеляційний суд погоджує висновок суду першої інстанції про задоволення вимог в частині:

- визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 28.12.2021 року № 12 про відмову у здійсненні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці згідно заяви позивача № 11207 від 24.12.2021 року;

- зобов`язання пенсійного органу зарахувати позивачу до стажу роботи на посаді судді, що дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, періоду перебування на посаді прокурора відділу нагляду за розглядом кримінальних справ в судах прокуратури Луганської області з 19.11.1986 року по 30.11.1992 року - 6 років 00 місяців 11 днів.

Крім того, апеляційний суд не погоджує висновок суду першої інстанції щодо зобов`язання пенсійного органу здійснити виплату позивачу щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці згідно її заяви № 11207 від 24.12.2021 року у розмірі 69 % грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, із врахуванням раніше виплачених сум, з таких підстав.

Позивач просив зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області здійснити перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці та здійснити виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці згідно її заяви № 11207 від 24.12.2021 року у розмірі 72 % грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, із врахуванням раніше виплачених сум.

За ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю (ч.1 ст. 5 КАС України).

Апеляційний суд зазначає, що у цій справі підставою для перерахунку позивачу щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці є збільшення стажу роботи на посаді судді.

Рішенням суду у цій справі зобов`язано пенсійний орган зарахувати позивачу до стажу роботи на посаді судді, що дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці половину строку навчання на денному факультеті Саратовської державної академії права з 01.09.1976 року по 30 червня 1980 року - 1 рік 11 місяців 00 днів, період перебування на посаді прокурора відділу нагляду за розглядом кримінальних справ в судах прокуратури Луганської області з 19.11.1986 року по 30.11.1992 року - 6 років 00 місяців 11 днів.

При цьому, станом на дату розгляду справи апеляційним судом пенсійним органом спірні періоди не зараховано, тобто збільшення спеціального стажу позивача на посаді фактично відбудеться після виконання рішення суду у цій справі пенсійним органом.

Отже, позовні вимоги в частині зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області здійснити виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці згідно її заяви № 11207 від 24.12.2021 року у розмірі 72 % грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, із врахуванням раніше виплачених сум, заявлено передчасно, оскільки в цій частині права позивача на теперішній час не порушено, а нормами КАС України не передбачено задоволення позовних вимог заявлених на майбутнє.

Таким чином, рішення суду першої інстанції в частині зобов`язання пенсійного органу здійснити виплату позивачу щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці згідно її заяви № 11207 від 24.12.2021 року у розмірі 69 % грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді підлягає скасуванню, з прийняттям нової постанови про відмову в задоволені позову.

Щодо розподілу заяви про призначення пенсії за правилами екстериторіальності.

Позивач звернувся через веб-портал ПФУ із заявою про призначення пенсії за віком, до якої були додані відповідні документи.

За ст. 44 Закону № 1058-IV заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії (ч.5 ст.45 Закону №1058-IV).

Питання щодо подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій урегульовано «Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України № 22-1 від 25.11.2005 року (зі змінами внесеними Постановою Пенсійного фонду України від 16.12.2020 № 25-1 «Про затвердження Змін до деяких постанов правління Пенсійного фонду України») (далі - Порядок №22-1).

Згідно п. 4.1 Порядку № 22-1 заяви, що подаються особами відповідно до цього Порядку, реєструються в електронному журналі звернень органу, що призначає пенсію.

Заяви про перерахунок пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший, припинення перерахування пенсії на поточний рахунок пенсіонера в банку та отримання пенсії за місцем фактичного проживання, продовження виплати пенсії за довіреністю, виплату частини пенсії на непрацездатних членів сім`ї особи, яка перебуває на повному державному утриманні, виплату пенсії за шість місяців наперед у зв`язку з виїздом на постійне місце проживання за кордон, переведення виплати пенсії за новим місцем проживання, виплату недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера, працевлаштування (звільнення), початок (припинення) діяльності, пов`язаної з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування приймаються органом, що призначає пенсію, за наявності в особи всіх необхідних документів.

За п. 4.2 Порядку № 22-1 після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

Після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

Згідно п. 4.3 Порядку № 22-1 рішення за результатами розгляду заяви підписується керівником органу, що призначає пенсію (іншою посадовою особою, визначеною відповідно до наказу керівника органу, що призначає пенсію, щодо розподілу обов`язків), та зберігається в електронній пенсійній справі особи.

Рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів органом, що призначає пенсію, приймається не пізніше 10 днів після надходження заяви.

Враховуючи вказані вимоги Порядку № 22-1, органом, що приймав рішення за заявою позивача про призначення пенсії визначено Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області.

Згідно з пояснювальною запискою Фонду до проекту Постанови № 25-1 Указом Президента України від 04.09.2019 року №647/2019 «Про деякі заходи із забезпечення надання якісних публічних послуг» для забезпечення належної реалізації прав осіб y сфері надання адміністративних послуг передбачено забезпечення Кабінетом Міністрів України, зокрема, спрощення процедури надання та отримання послуг. Постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2019 року № 681 «Про оптимізацію надання адміністративних послуг у сфері пенсійного забезпечення» визначено перелік державних реєстрів, відомості з яких враховуються органами Пенсійного фонду при зверненні осіб за призначенням, перерахунком, поновленням, припиненням, продовженням виплати пенсій, надбавок, допомог, доплат та компенсацій або переведенням з одного виду пенсії на інший.

У зв`язку з цим постала необхідність у приведенні актів Пенсійного фонду України у відповідність до вимог чинного законодавства Єдиний підхід до застосування пенсійного законодавства, централізована прозора система контролю за процесами призначення та перерахунків пенсій, мінімізація корупційних ризиків, зумовлених особистими контактами з громадянами, попередження можливих випадків зволікань у прийнятті рішення, оптимізація навантаження на працівників, розширення способів звернень до територіальних органів Пенсійного фонду України стало результатом запровадження принципу екстериторіальності щодо призначення пенсії.

Таким чином, впровадження принципу екстериторіальності передбачає опрацювання заяв про призначення пенсій будь-яким з територіальних органів Пенсійного фонду України в порядку черговості надходження таких заяв незалежно від того, де було прийнято заяву та де проживає заявник.

На підставі викладеного, апеляційний суд дійшов висновку про хибність висновку суду першої інстанції про:

- визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області щодо визначення засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, як структурного підрозділу, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу позивача за її заявою від 24.12.2021 року про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці;

- зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області зарахувати позивачу до стажу роботи на посаді судді, що дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, період перебування на посаді прокурора відділу нагляду за розглядом кримінальних справ в судах прокуратури Луганської області з 19.11.1986 року по 30.11.1992 року - 6 років 00 місяців 11 днів;

- зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області здійснити перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці та здійснити виплату позивачу щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці згідно її заяви № 11207 від 24.12.2021 року у розмірі 69 % грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, із врахуванням раніше виплачених сум, оскільки подана позивачем заява з документами Головним управлінням Пенсійного фонду України в Луганській області по суті взагалі не розглядалась і рішення про відмову у перерахунку пенсії не приймалось. В даному випадку спірне рішення про відмову в перерахунку пенсії прийнято відповідачем 1.

Враховуючи викладене, апеляційний суд дійшов висновку про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області зарахувати до стажу роботи на посаді судді, що дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, період перебування на посаді прокурора відділу нагляду за розглядом кримінальних справ в судах прокуратури Луганської області з 19.11.1986 року по 30.11.1992 року - 6 років 00 місяців 11 днів, половину строку навчання на денному факультеті Саратовської державної академії права з 01.09.1976 року по 30 червня 1980 року - 1 рік 11 місяців 00 днів та здійснити перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці згідно її заяви № 11207 від 24.12.2021 року, із врахуванням раніше виплачених сум.

Також, не підлягають задоволенню позовні вимоги про визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо відмови в зарахуванні до стажу роботи на посаді судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, періоду перебування на посаді прокурора та половини строку навчання на денному факультеті у Саратовській державній академії права, оскільки належним, достатнім та ефективним способом порушеного захисту позивача є визнання протиправним та скасування спірного рішення пенсійного органу, тому рішення суду в частині визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо відмови в зарахуванні позивачу до стажу роботи на посаді судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, періоду перебування на посаді прокурора, також підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про відмову у задоволенні позову.

Щодо судових витрат.

Згідно ч. 3 ст. 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

За матеріалами електронної адміністративної справи позивачем сплачено судовий збір за подання позову в сумі 992,40 грн., апеляційної скарги - 1488,60 грн., всього 2481 грн.

Оскільки позов задоволено частково, за рахунок бюджетних асигнувань відповідача 1 на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 1654 грн.

Отже, суд першої інстанції внаслідок порушення норм матеріального права, частково неправильно вирішив справу по суті спору, внаслідок чого рішення суду підлягає скасуванню та зміні у відповідних частинах згідно мотивів, наведених апеляційним судом у цій постанові.

Керуючись ст. ст. 250, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області - задовольнити частково.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Луганського окружного адміністративного суду від 9 листопада 2022 року у справі № 360/598/22 за позовом ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області про визнання діяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - скасувати в частині:

- визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо відмови в зарахуванні позивачу до стажу роботи на посаді судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, періоду перебування на посаді прокурора;

- визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області щодо визначення засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, як структурного підрозділу, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу позивача за її заявою від 24.12.2021 року про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці;

- зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області зарахувати позивачу до стажу роботи на посаді судді, що дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, період перебування на посаді прокурора відділу нагляду за розглядом кримінальних справ в судах прокуратури Луганської області з 19.11.1986 року по 30.11.1992 року - 6 років 00 місяців 11 днів;

- зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області здійснити перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці та здійснити виплату позивачу щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці згідно її заяви № 11207 від 24.12.2021 року у розмірі 69 % грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, із врахуванням раніше виплачених сум.

Прийняти нову постанову в цій частині про відмову в задоволенні позову в повному обсязі до відповідача - Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області та до відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області у визначеній частині.

Позовні вимоги ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області - задовольнити частково.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області зарахувати ОСОБА_2 до стажу роботи на посаді судді, що дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, період перебування на посаді прокурора відділу нагляду за розглядом кримінальних справ в судах прокуратури Луганської області з 19.11.1986 року по 30.11.1992 року - 6 років 00 місяців 11 днів, половину строку навчання на денному факультеті Саратовської державної академії права з 01.09.1976 року по 30 червня 1980 року - 1 рік 11 місяців 00 днів та здійснити перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці згідно заяви № 11207 від 24.12.2021 року, з врахуванням раніше виплачених сум.

Абзац дев`ятий резолютивної частини рішення Луганського окружного адміністративного суду від 9 листопада 2022 року у справі № 360/598/22 змінити та викласти в наступній редакції: «Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на користь ОСОБА_2 судові витрати зі сплати судового збору в сумі 1654 грн. (тисяча шістсот п`ятдесят чотири гривні)».

Абзац десятий резолютивної частини рішення Луганського окружного адміністративного суду від 9 листопада 2022 року у справі № 360/598/22 - виключити.

При цьому, абзаци з 11 по 15 вважати абзацами з 10 по 14 відповідно.

В іншій частині рішення суду - залишити без змін.

Повний текст постанови складений 3 травня 2023 року.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати прийняття та відповідно до ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України може бути оскаржена до Верхового Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий І.В. Геращенко

Судді: А.А. Блохін

Е.Г. Казначеєв