Справа № 260/7382/21
Суддя: Ващилін Р.О.
Дата ухвалення: 2023-04-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

26 квітня 2023 року м. Ужгород№ 260/7382/21
Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Ващиліна Р.О.

при секретарі судового засідання Неміш Т.В.

за участю:

прокурора Черненко С.С.,

позивача: представник Данч Н.О.,

відповідача: представник Левицький А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Заступника керівника Закарпатської обласної прокуратури в особі Державної екологічної інспекції у Закарпатській області до Державного підприємства "Мокрянське лісомисливське господарство" про визнання дій протиправними і зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Заступник керівника Закарпатської обласної прокуратури звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції у Закарпатській області із позовом до Державного підприємства «Мокрянське лісомисливське господарство», в якому просить:

1) визнати протиправними дії Державного підприємства «Мокрянське лісомисливське господарство» щодо видачі лісорубного квитка серії ЗА ЛРК №013617 від 12.07.2021 в частині призначення до рубки ділянки лісового фонду у кварталі 2 виділу 3 Комсомольського лісництва, площею 1,0 га та скасувати лісорубний квиток серії ЗА ЛРК №013617 від 12.07.2021 в цій частині;

2) визнати протиправними дії Державного підприємства «Мокрянське лісомисливське господарство» щодо видачі лісорубного квитка серії ЗА ЛРК №013615 від 08.07.2021 в частині призначення до рубки ділянки лісового фонду у кварталі 3 виділу 19.1 Русько-Мокрянського лісництва, площею 0,7 га та скасувати лісорубний квиток серії ЗА ЛРК №013615 від 08.07.2021 в цій частині;

3) визнати протиправними дії Державного підприємства «Мокрянське лісомисливське господарство» щодо видачі лісорубного квитка серії ЗА ЛРК №013619 від 12.07.2021 в частині призначення до рубки ділянки лісового фонду у кварталі 17 виділу 6.2 Усть-Чорнянського лісництва, площею 1,0 га та скасувати лісорубний квиток серії ЗА ЛРК №013619 від 12.07.2021 в цій частині;

4) визнати протиправними дії Державного підприємства «Мокрянське лісомисливське господарство» щодо видачі лісорубного квитка серії ЗА ЛРК №013612 від 08.07.2021 про призначення до рубки ділянки лісового фонду у кварталі 17 виділу 6.1 Усть-Чорнянського лісництва, площею 1,0 га та скасувати лісорубний квиток серії ЗА ЛРК №013612 від 08.07.2021;

5) визнати протиправними дії Державного підприємства «Мокрянське лісомисливське господарство» щодо видачі лісорубного квитка серії ЗА ЛРК №013616 від 12.07.2021 в частині призначення до рубки ділянок лісового фонду у кварталі 19 виділу 16.1 Брадульського лісництва площею 0,7 га, кварталі 19 виділу 16.2 Брадульського лісництва площею 0,7 га, кварталі 24 виділу 32 Брадульського лісництва площею 0,7 га та скасувати лісорубний квиток серії ЗА ЛРК №013616 від 12.07.2021 в цій частині.

Заявлені позовні вимоги обґрунтовує тим, що за результатами проведеного Державною екологічною інспекцією у Закарпатській області планового заходу державного нагляду в ДП «Мокрянське лісомисливське господарство» було виявлено факти призначення суцільних санітарних рубок з порушенням законодавчих норм, а саме лісів нештучного походження у високогірних лісах, що розташовані вище 1100 метрів над рівнем моря, а також тих, що знаходяться уздовж берегів річок, навколо озер, водоймищ та інших водних об`єктів. Вважає, що недотримання відповідачем встановленого законодавством порядку використання лісових ресурсів безумовно порушує інтереси держави, однак уповноваженим органом Державною екологічною інспекцією в Закарпатській області, не вжито належних заходів щодо забезпечення їх захисту, що є підставою для звернення прокурора до суду.

03 червня 2022 року відповідач надіслав на адресу суду відзив на позовну заяву, в якому проти задоволення позову заперечив з мотивів безпідставності такого. Зазначив, що нормами Лісового кодексу України встановлено, що визначення належності лісових територій до пралісів, квазіпралісів, природних лісів здійснюється за спеціальною методикою, яка, в свою чергу, передбачає необхідність затвердження відповідного висновку. Проте у затвердженому стосовно належних ДП "Мокрянське ЛМГ" лісових ділянок висновку №2363-19 від 23.05.2017 відсутні ділянки, на які були виписані спірні лісорубні квитки. Звернув увагу суду на те, що строк дії таких лісорубних квитків закінчився 31 грудня 2021, а строк закінчення вивезення деревини - 31 березня 2022 року, тобто такі станом на момент розгляду даної справи вже анульовані. З огляду на що вважає, що позивачем обрано неналежний спосіб захисту. Вважає, що доказів відведення в рубку лісів не штучного походження в високогірних лісах Карпатського регіону матеріали справи не містять. Заявляє, що вирубка здійснюється виключно висохших дерев ялини, яка не являється корінною, а є похідною породою в Карпатському регіоні.

21 червня 2022 року позивач подав до суду відповідь на відзив №17-2361-21/444 від 20.06.2022, в якій з доводами відповідача не погоджується. Так, зокрема, вважає безпідставними посилання відповідача на висновок №2363-19 від 23.05.2017, оскільки такий не містить інформацію про природні ліси. Натомість актом Державної екологічної інспекції у Закарпатській області №298/06 від 02.09.2021 констатовано віднесення лісових ділянок, щодо яких видано лісорубні квитки, до лісів природного походження, а також факт знаходження таких на висоті понад 1100 м над рівнем моря та уздовж берегів річок, навколо озер, водоймищ та інших водних об`єктів. Доказів зворотного відповідачем надано не було. Окрім того, відхиляє посилання відповідача на анулювання спірних лісорубних квитків, оскільки на момент пред`явлення позову такі були чинними. Вважає, що при здійсненні господарської діяльності відповідач повинен керуватися виключно Проектом організації та розвитку лісового господарства від 2011 року, який розроблений Українським державним проектним лісовпорядним виробничим об`єднанням.

Відповідь на відзив аналогічного змісту була подана також представником Державної екологічної інспекції у Закарпатській області 08 липня 2022 року.

27 липня 2022 року відповідач подав до суду заперечення на відповідь на відзив, в якому проти заявлених позивачем доводів заперечує. Зазначає, що чинне законодавство не передбачає ознак лісів штучного чи нештучного походження, однак внесені до Лісового кодексу України зміни запровадили поділ лісів, як окремих об`єктів охорони, на праліси, квазіпраліси та природні ліси. При цьому лісові ділянки, в межах яких рубки заборонено, можуть бути віднесені до таких категорій тільки у разі погодження висновку з уповноваженими суб`єктами. Вважає, що якщо лісова ділянка не віднесена до природних лісів, то така належить до лісів штучного походження. А тому проведення у разі необхідності суцільних санітарних рубок у таких з правової точки зору не має підстав розглядатися як порушення законодавчих вимог. Окрім того, вважає, що з вчиненням передбачених лісорубним квитком дій його дія припиняється, а тому такий може бути анульований чи скасований тільки до проведення рубок, здійснених на його підставі.

11 квітня 2023 року відповідач подав до суду письмові пояснення, в яких повідомив, що з метою належного з`ясування питання проведення спірної рубки з дотриманням законодавчих вимог було проведено комплексну судову інженерно-еколого-лісогосподарську експертизу у кримінальному провадженні №0000080, за результатами якої підтверджено факт штучного походження лісів, які були відведені для суцільної санітарної рубки, передбаченої спірними лісорубними квитками. Окрім того, підтверджено, що система рубок та спосіб її проведення відповідали вимогам нормативних актів у сфері екологічної безпеки, охорони навколишнього середовища та раціонального використання природних ресурсів, а завдання шкоди державі в даному випадку було відсутнє.

Прокурор та представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі з мотивів, наведених в позовній заяві та відповіді на відзив, та просили суд їх задовольнити.

Представник відповідача у засіданні суду 26 квітня 2023 року проти позову заперечив з мотивів, наведених у відзиві на позовну заяву та запереченнях на відповідь на відзив, а також просив врахувати результати проведеної експертизи.

Розглянувши подані сторонами документи та матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що на виконання Плану здійснення заходів державного нагляду (контролю) на 2021 рік Державною екологічною інспекцією у Закарпатській області (далі ДЕІ у Закарпатській області) у період з 25 серпня по 02 вересня 2021 року проведено плановий захід державного нагляду (контролю) в Державному підприємстві «Мокрянське лісомисливське господарство» (далі ДП «Мокрянське лісомисливське господарство») щодо дотримання законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, за результатами якого складено акт №298/06 від 02.09.2021.

Так, як вбачається з акту перевірки в ході її проведення посадовими особами ДЕІ у Закарпатській області встановлено призначення суцільних рубок з порушенням вимог п. 27 постанови Кабінету Міністрів України від 27.07.1995 №555, а саме:

- у кварталі 2 виділу 3 Комсомольського лісництва на площі 1,0 га, яка призначена в рубку згідно лісорубного квитка серії ЗА ЛPK №013617 від 12.07.2021, ділянка лісового фонду призначена в рубку за таксаційним показником матеріалів лісовпорядкування - ліси не штучного походження, висота над рівнем моря 1200 м;

- у кварталі 3 виділу 19.1 Русько-Мокрянського лісництва на площі 0,7 га, яка призначена в рубку згідно лісорубного квитка серії ЗА ЛPK №013615 від 08.07.2021, ділянка лісового фонду призначена в рубку за таксаційним показником матеріалів лісовпорядкування - ліси не штучного походження, висота над рівнем моря 1300 м;

- у кварталі 17 виділу 6.2 Усть-Чорнянського лісництва на площі 1,0 га, яка призначена в рубку згідно лісорубного квитка серії ЗА ЛPK №013619 від 12.07.2021, ділянка лісового фонду призначена в рубку за таксаційним показником матеріалів лісовпорядкування - ліси не штучного походження, ліси уздовж берегів річок, навколо озер, водойм та інших водних об`єктів;

- у кварталі 17 виділу 6.1 Усть-Чорнянського лісництва на площі 1,0 га, яка призначена в рубку згідно лісорубного квитка серії ЗА ЛPK №013612 від 08.07.2021, ділянка лісового фонду призначена в рубку за таксаційним показником матеріалів лісовпорядкування - ліси не штучного походження, ліси уздовж берегів річок, навколо озер, водойм та інших водних об`єктів;

- у кварталі 19 виділу 16.1 Брадульського лісництва на площі 0,7 га, яка призначена в рубку згідно лісорубного квитка серії ЗА ЛРК №013616 від 12.07.2021, ділянка лісового фонду призначена в рубку за таксаційним показником матеріалів лісовпорядкування - висота над рівнем моря 1150 м (інші порушення вимог санітарних правил в лісах України);

- у кварталі 19 виділу 16.2 Брадульського лісництва на площі 0,7 га, яка призначена в рубку згідно лісорубного квитка серії ЗА ЛРК №013616 від 12.07.2021, ділянка лісового фонду призначена в рубку за таксаційним показником матеріалів лісовпорядкування - висота над рівнем моря 1150 м (інші порушення вимог санітарних правил в лісах України;

- у кварталі 24 виділу 32 Брадульського лісництва на площі 0,7 га, яка призначена в рубку згідно лісорубного квитка серії ЗА ЛРК №013616 від 12.07.2021, ділянка лісового фонду призначена в рубку за таксаційним показником матеріалів лісовпорядкування - ліси не штучного походження, висота над рівнем моря 1300 м.

07 вересня 2021 року ДЕІ у Закарпатській області звернулася до ДП «Мокрянське лісомисливське господарство» з листом №2692-06, в якому запропонувала анулювати видані раніше лісорубні квитки на проведення суцільних санітарних рубок за встановленими в акті порушеннями.

За результатами розгляду такого листа ДП «Мокрянське лісомисливське господарство» повідомило ДЕІ у Закарпатській області, що ділянки, на які були виписані спірні лісорубні квитки, не віднесені до пралісів та квазіпралісів, а тому підстави для їх анулювання відсутні (лист №221 від 23.09.2021).

Листом №3224-06 від 25.10.2021 ДЕІ у Закарпатській області звернулася до Прокуратури Закарпатської області з проханням звернутися до суду з позовом для визнання незаконними виданих ДП «Мокрянське лісомисливське господарство» лісорубних квитків серії ЗА ЛPK №013612 від 08.07.2021, серії ЗА ЛPK №013615 від 08.07.2021, серії ЗА ЛРК №013616 від 12.07.2021, серії ЗА ЛPK №013617 від 12.07.2021 та ЗА ЛPK №013619 від 12.07.2021 для проведення заходів з наступним встановленням розміру завданої шкоди.

19 листопада 2021 року Закарпатська обласна прокуратура звернулася до ДЕІ у Закарпатській області з повідомленням в порядку ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», в якому просила проінформувати про вжиті заходи стосовно виявлених за результатами проведеного планового заходу державного нагляду на ДП «Мокрянське лісомисливське господарство» порушень.

У відповідь на вказане повідомлення ДЕІ у Закарпатській області проінформувала, що інспекція до суду з позов для забезпечення усунення виявлених порушень не зверталася.

Згідно з положеннями ст. 131-1 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка, в тому числі, здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Нормами ч. 3 ст. 53 КАС України встановлено, що у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, вступає за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.

Згідно з положеннями ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» №1697-VII від 14.10.2014 представництво прокурором держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів держави, у випадках та порядку, встановлених законом.

Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

В спірних правовідносинах органом, уповноваженим здійснювати захист інтересів держави у сфері охорони навколишнього природного середовища є Державна екологічна інспекції в Закарпатській області, однак останнім не вжито належних заходів щодо забезпечення захисту інтересів держави.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 26.05.2020 у справі №912/2385/18 дійшла правового висновку, відповідно до якого для звернення прокурора з позовом до суду щодо захисту інтересів держави такому достатньо дотриматися порядку, передбаченого ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження судом підстав для представництва.

Отже, у зв`язку з бездіяльністю уповноваженого органу та з метою захисту інтересів держави прокурор Закарпатської обласної прокуратури звернувся з даним адміністративним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 1 Лісового кодексу України від 21.01.1994 №3852-XII (далі ЛК України), усі ліси на території України, незалежно від того, на землях яких категорій за основним цільовим призначенням вони зростають, та незалежно від права власності на них, становлять лісовий фонд України і перебувають під охороною держави.

Ст. 19 ЛК України передбачено, що постійні лісокористувачі зобов`язані: забезпечувати охорону, захист, відтворення, підвищення продуктивності лісових насаджень, посилення їх корисних властивостей, підвищення родючості ґрунтів, вживати інших заходів відповідно до законодавства на основі принципів сталого розвитку; дотримуватися правил і норм використання лісових ресурсів; вести лісове господарство на основі матеріалів лісовпорядкування, здійснювати використання лісових ресурсів способами, які забезпечують збереження оздоровчих і захисних властивостей лісів, а також створюють сприятливі умови для їх охорони, захисту та відтворення.

Згідно ст. 64 ЛК України підприємства, установи, організації і громадяни здійснюють ведення лісового господарства з урахуванням господарського призначення лісів, природних умов і зобов`язані, з поміж іншого, забезпечувати посилення водоохоронних, захисних, кліматорегулюючих, санітарно-гігієнічних, оздоровчих та інших корисних властивостей лісів з метою поліпшення навколишнього природного середовища та охорони здоров`я людей, забезпечувати безперервне, невиснажливе і раціональне використання лісових ресурсів для задоволення потреб виробництва і населення в деревині та іншій лісовій продукції, а також раціонально використовувати лісові ділянки.

Відповідно до ст. 65 ЛК України, використання лісових ресурсів може здійснюватися в порядку загального і спеціального використання.

Ст. 69 Лісового кодексу України передбачено, що спеціальне використання лісових ресурсів на виділеній лісовій ділянці проводиться за спеціальним дозволом - лісорубний квиток або лісовий квиток, що видається безоплатно. На виділених лісових ділянках можуть використовуватися лише ті лісові ресурси і лише для цілей, що передбачені виданим спеціальним дозволом.

Постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2007 №761 «Про врегулювання питань щодо використання лісових ресурсів» затверджено Порядок видачі спеціальних дозволів на використання лісових ресурсів (далі Порядок).

П. 2 Порядку встановлено, що лісорубний або лісовий квиток є основним документом, на підставі якого: здійснюється спеціальне використання лісових ресурсів; ведеться облік дозволених до відпуску запасів деревини та інших продуктів лісу, встановлюються строки здійснення лісових користувань та вивезення заготовленої продукції, строки і способи очищення лісосік від порубкових решток, а також облік природного поновлення лісу, що підлягає збереженню; ведеться облік плати, нарахованої за використання лісових ресурсів.

Згідно з положеннями ст. 67 ЛК України спеціальне використання лісових ресурсів здійснюється в межах лісових ділянок, виділених для цієї мети.

Також, як вказано у ст. 41 ЛК України, у лісах можуть бути виділені особливо захисні лісові ділянки з режимом обмеженого лісокористування.

При цьому, відповідно до ст. 84 ЛК України з метою поліпшення якісного складу лісів, їх оздоровлення, посилення захисних властивостей власники лісів та постійні лісокористувачі здійснюють лісогосподарські заходи (рубки догляду за лісом, санітарні рубки, лісовідновні рубки в деревостанах, що втрачають захисні, водоохоронні та інші корисні властивості, рубки, пов`язані з реконструкцією малоцінних молодняків і похідних деревостанів тощо).

Сукупність норм щодо здійснення заходів з поліпшення санітарного стану лісів та санітарних вимог, які встановлюються з метою охорони та захисту лісів під час ведення лісового господарства, використання лісових ресурсів та проведення робіт, не пов`язаних з веденням лісового господарства, підприємствами, установами, організаціями та громадянами, встановлена Санітарними правилами в лісах України, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 27.07.1995 №555 (в редакції, чинній станом на день виникнення спірних правовідносин) (далі Санітарні правила).

Так, положеннями п. 4 Санітарних правил передбачено, що для поліпшення санітарного стану лісів здійснюються, в тому числі, суцільні санітарні рубки.

Відповідно до п. 27 Санітарних правил, суцільні санітарні рубки проводяться шляхом вирубування сухостійних, відмираючих і дуже ослаблених дерев, пошкоджених пожежами, шкідниками, хворобами лісу і внаслідок аварій та стихійного лиха, лише у деревостанах, в яких проведення вибіркових санітарних рубок призведе до зменшення повноти насаджень нижче встановленого показника повноти.

П. 6 Правил поліпшення якісного складу лісів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 12 травня 2007 року №724, встановлена заборона на проведення у Карпатському регіоні суцільних рубок формування та оздоровлення лісів, крім розробки суцільних вітровалів і буреломів, а також суцільно вражених шкідниками і хворобами насаджень, в тому числі у високогірних лісах, що розташовані вище 1100 метрів над рівнем моря.

Вказане кореспондується також з нормами п. 27 Санітарних правил, в яких передбачено, що у високогірних лісах, що розташовані вище 1100 метрів над рівнем моря, лісах в лавинонебезпечних та селенебезпечних басейнах, в лісових ділянках (смугах лісів) уздовж берегів річок, навколо озер, водоймищ та інших водних об`єктів та в берегозахисних лісових ділянках Карпатського регіону суцільні санітарні рубки проводяться лише у лісах штучного походження і лише у разі, коли всі дерева, які відводяться в рубку, належать до V-VI категорій стану.

Судом встановлено, що в ході здійснення заходів з формування та оздоровлення лісу ДП «Мокрянське лісомисливське господарство» було видано лісорубні квитки серії ЗА ЛPK №013612 від 08.07.2021, серії ЗА ЛPK №013615 від 08.07.2021, серії ЗА ЛРК №013616 від 12.07.2021, серії ЗА ЛPK №013617 від 12.07.2021 та ЗА ЛPK №013619 від 12.07.2021 на проведення суцільної санітарної рубки лісу в Комсомольському, Русько-Мокрянському, Усть-Чорнянському, Брадульському лісництвах, що розташовані вище 1100 метрів над рівнем моря або уздовж берегів водних об`єктів.

Відповідач стверджує, що визначені до рубки лісові насадження були лісами штучного походження, а дерева в таких відмерлими або пошкодженими.

Так, питання законності проведення рубки лісу на ділянках кварталу 24 виділу 32 Брадульського лісництва, кварталу 17 виділах 6.1 та 6.2 Усть-Чорнянського лісництва, кварталу 3 виділу 19 Русько-Мокрянського лісництва та кварталу 2 виділу 3 Комсомольського лісництва були предметом експертного дослідження в рамках кримінального провадження №0000080.

Як вбачається з долучених до матеріалів справи висновків експертів за результатами проведення комплексної судової інженерно-еколого-лісогосподарської експертизи №5686 від 22.02.2023, №5687 від 23.02.2023, №5688 від 24.02.2023 та №5689 від 27.02.2023, лісові насадження обстежуваних ділянок були пошкоджені вітром та хворобами, втратили свою біологічну стійкість, що є потенційною небезпекою для масового розмноження хвороб, стовбурних шкідників та втрати технічної якості деревини. Окрім того, проведеним дослідженням встановлено, що лісові насадження є штучного походження, оскільки за наслідками вивчення архівних карт, доступних в мережі Інтернет, спірні ділянки не були засадженими, а розміщення дерев (пнів) є рівномірним, що вказує на штучне створення деревостану, а природне відновлення відсутнє.

Так, за результатами проведеної комплексної експертизи було встановлено, що система рубок та спосіб її проведення були здійснені ДП «Мокрянське лісомисливське господарство» відповідно до вимог нормативних актів у сфері екологічної безпеки, охорони навколишнього природного середовища та раціонального використання природних (лісових) ресурсів, а факту завдання екологічної шкоди не встановлено, з огляду на те, що суцільна санітарна рубка була здійснена обґрунтовано з метою наведення належного санітарного стану в лісових насадженнях.

Відповідно до ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються, в тому числі, висновками експертів.

Експертом, в розумінні ст. 68 КАС України, може бути особа, яка володіє спеціальними знаннями, необхідними для з`ясування відповідних обставин справи.

Згідно ч. 1 ст. 108 КАС України висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 90 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивованим у судовому рішенні.

Відповідно до ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Предметом даного позову є питання правомірності проведення відповідачем суцільної рубки лісових насаджень з врахуванням особливостей здійснення такої у високогірних районах Карпатського регіону. Тобто для правильного вирішення даної справи виключно правового трактування спірних правовідносин було б недостатньо. В свою чергу суд не володіє достатніми знаннями в області лісовпорядкування, з огляду на що вважає за можливе врахувати висновки експертів у вказаній сфері за результатами проведеної комплексної експертизи за відсутності інших доказів, які б вказували на необхідність їх відхилення.

Так, з експертних висновків вбачається, що такі зроблені за результатами проведення камеральних та натуральних досліджень з оглядом на місці події з наданням відповідних підтверджуючих фотозйомок.

В свою чергу, прокурор та позивач будь-яких доказів на підтвердження факту нештучного походження спірних лісових насаджень, окрім акту перевірки, до суду не представили. Разом з тим, в такому акті відсутні посилання на які-небудь документальні чи матеріальні підтвердження зроблених посадовими особами ДЕІ у Закарпатській області висновків.

Окрім того, суд вважає за необхідне зазначити, що чинні законодавчі норми не конкретизують порядок поділу лісів за категоріями штучного та природного походження. Відповідні зміни в частині виокремлення лісів штучного походження були внесені до Санітарних правил постановою Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2020 року №1224 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України». Разом з тим, порядок віднесення лісів до такої категорії упорядкований не був.

В свою чергу норми ЛК України з метою забезпечення охорони та збереження лісу окремо виділяють праліси, квазіпраліси та природні ліси, що є національною природною спадщиною України (ст. 39-1 ЛК України).

З метою охорони та збереження пралісів, квазіпралісів та природних лісів у них забороняються всі види рубок, у тому числі санітарні, рубки формування і оздоровлення лісів (крім догляду за лінійними об`єктами та вирубування окремих дерев під час гасіння пожежі), будівництво споруд, прокладання шляхів, лінійних та інших об`єктів транспорту і зв`язку, випасання худоби, промислова заготівля недеревинних лісових продуктів, проїзд транспортних засобів (крім доріг загального користування та служби лісової охорони).

Усі виділені праліси, квазіпраліси та природні ліси зараховуються до категорії лісів природоохоронного, наукового, історико-культурного призначення, а також виділяються в особливі охоронні лісові ділянки.

Навколо виділених пралісів, квазіпралісів, природних лісів установлюються охоронні зони завширшки не менше подвійної висоти деревостану пралісу, в яких забороняються суцільні та поступові рубки.

Наявність пралісів, квазіпралісів чи природних лісів є підставою для оголошення відповідних територій і об`єктів природно-заповідного фонду України пралісовими пам`ятками природи.

Визначення належності лісових територій до пралісів, квазіпралісів, природних лісів здійснюється за спеціальною методикою, яка розробляється і затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони навколишнього природного середовища.

З матеріалів справи вбачається, що у розпорядженні ДП «Мокрянське лісомисливське господарство» знаходяться, серед іншого, лісові ділянки, що відповідають критеріям пралісів та квазіпралісів. Так, їх перелік наведений у висновку, складеному Українським фондом природи за методикою, затвердженою наказом Міністерством екології та природних ресурсів України №161 від 18.05.2018. Однак лісові ділянки, на яких згідно з оскарженими лісорубними квитками було призначено суцільну рубку, до такого переліку не віднесені.

Отже, спірні лісові насадження не відносяться до охоронної зони, на якій заборонено проведення суцільної рубки.

Таким чином, провівши правовий аналіз законодавчих норм, що регулюють спірні правовідносини, крізь призму встановлених судом обставин справи суд вважає за необхідне у задоволенні позову відмовити.

У зв`язку із відмовою у задоволенні позову питання розподілу судових витрат судом не вирішується.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 243, 245, 246, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. У задоволенні позову Заступника керівника Закарпатської обласної прокуратури (місцезнаходження: вул. Коцюбинського, буд. 2а, м. Ужгород, Закарпатська область, 88008, ) в особі Державної екологічної інспекції у Закарпатській області (місцезнаходження: вул. Швабська, буд. 14, м. Ужгород, Закарпатська область, 88018, ) до Державного підприємства «Мокрянське лісомисливське господарство» (місцезнаходження: вул. Підчос, буд. 87, с. Красна, Тячівський район, Закарпатська область, 90523, ) про визнання дій протиправними і зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Повний текст рішення виготовлено 04 травня 2023 року.

СуддяР.О. Ващилін