Справа № 405/3009/23
Суддя: Шевченко І. М.
Дата ухвалення: 2023-05-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 405/3009/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.05.2023 Ленінський районний суд м. Кіровограда в складі

головуючої судді: Шевченко І.М.

з участю секретаря : Мишевець Т.І.

представника позивача Житняка Д.Ю.

відповідача громадянина російської федерації Кочнєва Ю.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницький в режимі відеоконференції адміністративну справу за позовом Управління Державної міграційної служби України в Кіровоградській області до громадянина російської федерації ОСОБА_1 про затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення громадянина російської федерації, -

ВСТАНОВИВ:

УДМС України в Кіровоградській області звернулося в суд з адміністративним позовом до громадянина російської федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про його затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України Державної міграційної служби України, строком на шість місяців.

Позов обґрунтовано тим, що УДМС України в Кіровоградській області було проведено перевірку легальності перебування на території України громадянина російської федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під час якої встановлено, що за обліками інтегрованої міжвідомчої автоматизованої системи обміну інформацією з питань контролю осіб, транспортних засобів та вантажів, які перетинають державний кордон «Аркан» Державної прикордонної служби України, інформація про перетин державного кордону відповідачем за період з 27.04.2018 року по 27.04.2023 року відсутня. Під час перебування в Україні відповідач був неодноразово засуджений:

- 17.09.2012 року Гайворонським районним судом Кіровоградської області за частиною 1 статті 289 Кримінального кодексу України (далі ККУ) на 3 роки позбавлення волі. На підставі статті 75 ККУ звільнений від відбуття покарання з випробуванням іспитовим терміном 1 рік;

- 19.03.2014 року Бершадським районним судом Вінницької області за частиною 1 статті 185 ККУ до 200 годин громадських робіт;

- 29.07.2014 року Гайворонським районним судом Кіровоградської області за частинами 2 та 3 статті 185 ККУ на 3 роки 6 місяців 25 днів позбавлення волі, звільнений умовно-достроково 06.04.2017 з не відбутим терміном покарання 9 місяців 25 днів;

- 09.01.2019 року вироком Кропивницького апеляційного суду призначено за частиною 3 статті 185 ККУ покарання у вигляді 4 роки позбавлення волі. На підставі статті 71 ККУ частково приєднано не відбуте покарання за вироком Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 29.07.2014 року та остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі строком 4 роки 6 місяців.

Наразі відповідач перебуває у Державній установі «Кропивницька виправна колонія (№ 6)» (далі ДУ «КВК № 6»), де відбуває покарання, призначене вироком Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 12.02.2019 року за частиною 2 статті 185 ККУ у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки. На підставі частини 4 статті 70 ККУ частково приєднано не відбута частини покарання за вироком Кропивницького апеляційного суду від 09.01.2019 року, остаточно призначити покарання у вигляді позбавлення волі строком 4 роки 9 місяців. Згідно листа ДУ «КВК № 6» від 04.01.2022 року № 2/32МГК, термін відбування покарання спливає 09.05.2023 року.

Крім того, у відповідача відсутні документи, що підтверджують його особу та громадянство рф, у зв`язку із чим Гайворонським районним сектором УДМС, відповідно до вимог Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення Державною міграційною службою України, затвердженою наказом МВС від 28.08.2013 року № 825, видана довідка про особу відповідача від 16.11.2017 року № 039676.

19.02.2022 року відповідачем, згідно із листом генерального консульства рф в Одесі від 15.02.2022 року № 413, заповнено опитувальний лист, та складено заяву щодо встановлення його точних реєстраційних даних. Однак, у зв`язку із початком 24.02.2022 року військової агресії рф проти України та припиненням дипломатичних відносин між Україною та рф, дані документи до дипломатичного представництва рф направлені не були.

За час свого перебування на території України відповідач із відповідною заявою про продовження строку перебування до ДМС не звертався, клопотання щодо набуття/прийняття громадянства України, оформлення дозволу на імміграцію в Україну, документування посвідкою на постійне проживання в Україні не порушував.

Отже, відповідач перебуває в Україні з порушенням встановленого строку перебування та своїми діями порушив вимоги статті 9 Закону № 3773-VI. Його подальше перебування на території України суперечить законодавству України.

За таких обставин, враховуючи, що відповідач не виконує вимоги законодавства України, не залишив межі держави у встановлені строки та продовжує порушувати законодавство України, просить прийняти рішення про затримання громадянина російської федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України ДМС України, строком на шість місяців.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 04.05.2023 року відкрито провадження у справі, розгляд справи призначений за правилами спрощеного позовного провадження у судовому засіданні з викликом (повідомленням) сторін в режимі відео конференції, призначено судове засідання для розгляду справи по суті.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, виходячи з підстав, викладених в позовній заяві та просив їх задовольнити.

Відповідач у судовому засіданні позов визнав, при цьому пояснив, що він проживає в Україні з 1992 року, мав дружину, з якою розлучився та сина, який наразі служить в ЗСУ. З сином відносини не підтримує, має жінку в м. Кропивницькому, з якою проживає в цивільному шлюбі, до засудження працював, мав місце роботи, не збирається бомбувати, на території росії у нього нікого не має, строк засудження у нього скінчається 09.05.2023 року.

Заслухавши пояснення представника позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд вважає позов таким, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що громадянин російської федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває на території України з 1992 року, не має паспортного документа та на даний час відбуває покарання, строк якого закінчується 09.05.2023 року. За обліками інтегрованої міжвідомчої автоматизованої системи обміну інформацією з питань контролю осіб, транспортних засобів та вантажів, які перетинають державний кордон «Аркан» Державної прикордонної служби України, інформація про перетин державного кордону відповідачем за період з 27.04.2018 року по 27.04.2023 року відсутня. Під час перебування в Україні відповідач був неодноразово засуджений:

- 17.09.2012 року Гайворонським районним судом Кіровоградської області за частиною 1 статті 289 Кримінального кодексу України (далі ККУ) на 3 роки позбавлення волі. На підставі статті 75 ККУ звільнений від відбуття покарання з випробуванням іспитовим терміном 1 рік;

- 19.03.2014 року Бершадським районним судом Вінницької області за частиною 1 статті 185 ККУ до 200 годин громадських робіт;

- 29.07.2014 року Гайворонським районним судом Кіровоградської області за частинами 2 та 3 статті 185 ККУ на 3 роки 6 місяців 25 днів позбавлення волі, звільнений умовно-достроково 06.04.2017 з не відбутим терміном покарання 9 місяців 25 днів;

- 09.01.2019 року вироком Кропивницького апеляційного суду призначено за частиною 3 статті 185 ККУ покарання у вигляді 4 роки позбавлення волі. На підставі статті 71 ККУ частково приєднано не відбуте покарання за вироком Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 29.07.2014 року та остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі строком 4 роки 6 місяців.

Відповідач перебуває у Державній установі «Кропивницька виправна колонія (№ 6)» (далі ДУ «КВК № 6»), де відбуває покарання, призначене вироком Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 12.02.2019 року за частиною 2 статті 185 ККУ у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки. На підставі частини 4 статті 70 ККУ частково приєднано не відбута частини покарання за вироком Кропивницького апеляційного суду від 09.01.2019 року, остаточно призначити покарання у вигляді позбавлення волі строком 4 роки 9 місяців. Згідно листа ДУ «КВК № 6» від 04.01.2022 року № 2/32МГК, термін відбування покарання спливає 09.05.2023 року.

У відповідача відсутні документи, що підтверджують його особу та громадянство рф, у зв`язку із чим Гайворонським районним сектором УДМС, відповідно до вимог Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення Державною міграційною службою України, затвердженою наказом МВС від 28.08.2013 року № 825, видана довідка про особу відповідача від 16.11.2017 року № 039676.

Судом також встановлено, що 19.02.2022 відповідачем, згідно із листом генерального консульства рф в Одесі від 15.02.2022 року № 413, заповнено опитувальний лист, та складено заяву щодо встановлення його точних реєстраційних даних. Однак, у зв`язку із початком 24.02.2022 року військової агресії рф проти України та припиненням дипломатичних відносин між Україною та рф, дані документи до дипломатичного представництва рф направлені не були.

Відповідно до пункту 14 частини 1 статті 1 Закону № 3773-VI, нелегальний мігрант іноземець або особа без громадянства, які законно прибули в Україну, але після закінчення визначеного їм терміну перебування втратили підстави для подальшого перебування та ухиляються від виїзду з України.

Відповідно до частини 1 статті 30 Закону № 3773-VI, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів, його територіальні органи та територіальні підрозділи, органи охорони державного кордону або органи Служби безпеки України можуть приймати рішення про примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства, якщо такі особи затримані за незаконне перетинання (спробу незаконного перетинання) державного кордону України або є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятиметься від виконання рішення про примусове повернення, або якщо така особа не виконала у встановлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення, а також в інших передбачених законом випадках.

Однак, рішення про примусове повернення відповідача до країни походження або третьої країни відносно відповідача не приймалось, з огляду на його постійне перебування у місцях позбавлення волі.

Відповідно до абзацу 4 частини 3 статті 20 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАСУ), місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи, пов`язані з перебуванням іноземців та осіб без громадянства на території України, щодо затримання іноземців або осіб без громадянства з метою їх ідентифікації та (або) забезпечення примусового видворення за межі території України.

Згідно із вимогами пункту 1 частини 1 статті 289 КАСУ, за наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якого (якої) прийнято рішення про примусове видворення або реадмісію, ухилятиметься від виконання рішення про його (її) примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення чи реадмісії відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію або якщо існує ризик його (її) втечі, а так само у разі відсутності в іноземця або особи без громадянства, стосовно якого (якої) прийнято рішення про примусове видворення, документа, що дає право на виїзд з України, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів, його територіальний орган чи підрозділ, орган охорони державного кордону, орган Служби безпеки України подає до місцевого загального суду як адміністративного суду за місцезнаходженням зазначених органів (підрозділів) або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, позовну заяву про застосування судом до іноземця або особи без громадянства затримання з метою ідентифікації та/або забезпечення примусового видворення за межі території України.

Враховуючи вищевикладене, а саме перебування відповідача в місцях позбавлення волі, відсутність доказів ризику втечі відповідача та неможливості його ідентифікації, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову.

Відповідно до ст.139 КАС України при вирішенні питання про розподіл судових витрат, а також приймаючи до уваги положення ч.19 ст.289 КАС України за якими за подання до адміністративного суду позовних заяв у справах, визначених ст.289 КАС України судовий збір не сплачується, судові витрати по справі слід віднести на рахунок держави.

На підставі ст.ст. 26, 30, 31 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», керуючись ст.ст. 9, 19, 77, 90, 139, 245, 246, 271, 288, 289, 371 КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

В задоволенні позову Управління Державної міграційної служби України в Кіровоградській області до громадянина російської федерації ОСОБА_1 про затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення громадянина російської федерації - відмовити.

Судові витрати по справі віднести за рахунок держави.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження з підстав, передбачених ч.ч.2, 3 ст.295 КАС України.

Апеляційна скарга подається до суду апеляційної інстанції, яким є Третій апеляційний адміністративний суд.

Повний текст рішення виготовлено 05.05.2023 року.

Суддя Ленінського

районного суду

м. Кіровограда Ірина Миколаївна Шевченко