Справа № 420/6118/23
Суддя: Зуєва Л.Є.
Дата ухвалення: 2023-05-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 травня 2023 р.м.ОдесаСправа № 420/6118/23
Головуючий в 1 інстанції: Іванов Е.А.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду

у складі: головуючої судді Зуєвої Л.Є.,

суддів: Коваля М.П., Турецької І.О.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «СКВО» на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 04 квітня 2023 року про повернення позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «СКВО» до Південного міжрегіонального управління Державної податкової служби по роботі з великими платниками податків про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень

ВСТАНОВИЛА:

У березні 2023 року до Одеського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «СКВО» до Південного міжрегіонального управління Державної податкової служби по роботі з великими платниками податків про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 04.04.2023 р., в порядку ст.169 КАС України, позовну заяву повернуто позивачу з підстав не виконання вимог ухвали суду про залишення позову без руху.

Не погоджуючись з таким рішенням, позивач надав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить ухвалу суду скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

В апеляційній скарзі зазначається, що на виконання вимог ухвали суду про залишення позовної заяви без руху позивачем надано великий обсяг засвідчених копій первинної документації на обґрунтування позовних вимог, однак судом було повернуто позов. При цьому, апелянт звертає увагу, що в ухвалі суду про залишення позовної заяви без руху не було конкретизовано, які додаткові документи необхідно надати позивачу.

Відповідно ч. 2 ст. 312 КАС України, апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції, зазначені в пунктах 3, 6, 7, 11, 14, 26 частини першої статті 294 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження).

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Положеннями статей 160 і 161 КАС України визначено форму та зміст позовної заяви, а також визначено документи, що до неї додаються.

Відповідно до частин першої та другої ст.169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, установлених статями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Згідно із п. 1 ч. 4 ст. 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо останній не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Таким чином, необхідною умовою для повернення позивачу поданої ним позовної заяви на підставі ч. 4 ст. 169 КАС України, є наявність одночасної сукупності наступних умов: 1) позовна заява залишена ухвалою суду без руху із визначенням її конкретних недоліків відповідно до вимог ст.160, 161 КАС України; 2) позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, визначений судом.

Отже, ухвала про залишення апеляційної скарги без руху має містити не лише виявлені недоліки, але й спосіб їх усунення. Невиконання належним чином вмотивованої ухвали у спосіб визначений судом тягне за собою наслідок у вигляді повернення такої скарги.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем до позову було додано клопотання про надання додаткового процесуального строку для подання письмових доказів. У зазначеному клопотанні позивач просив суд надати додатковий час на подання письмових доказів враховуючи значний обсяг первинної документації, яку позивач вважає за необхідне надати до суду на підтвердження протиправності винесених відповідачем податкових повідомлень-рішень.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 27.03.2023 р. позовну заяву залишено без руху на підставі ст.169 КАС України та зобов`язано заявника протягом 10-ти днів з дня отримання даної ухвали, надати належним чином засвідчені докази на обґрунтування позовних вимог.

31.03.2023 р. ТОВ «СКВО» на виконання вимог ухвали суду про залишення без руху позовної заяви було подано клопотання про приєднання до справи письмових доказів та відкриття провадження у справі.

Колегією суддів встановлено, що до вказаного клопотання було приєднано письмові докази, а саме: належним чином засвідчені копії первинної документації по взаємовідносинам з ТОВ «Кропивницький завод нафтопереробки» на 230 арк., належним чином засвідчені копії первинної документації по взаємовідносинам з ТОВ «Нафтопромгруп» на 512 арк., належним чином засвідчені копії первинної документації по взаємовідносинам з ТОВ «Промнафто Трейд» на 67 арк., належним чином засвідчені копії первинної документації по взаємовідносинам з ТОВ «Газоторгова Компанія» на 48 арк., належним чином засвідчені копії первинної документації по взаємовідносинам з ТОВ «Белігрін» на 200 арк., належним чином засвідчені копії первинної документації по взаємовідносинам з ТОВ «Великоцепцевицький Аграрій» на 329 арк., належним чином засвідчені копії первинної документації по взаємовідносинам з ТОВ «Максіопт» на 1360 арк.

Таким чином, позивачем було виконано вимоги ухвали суду про залишення позовної заяви без руху, оскільки судом не було зазначено конкретного переліку документів, які необхідно надати до суду, а позивач, з огляду на зміст господарських операцій з його контрагентами, надав до суду першої інстанції достатньо великий обсяг засвідчених належним чином копій первинної документації на обгрунтування заявлених позовних вимог у кількості 2747 арк.

Повертаючи позовну заяву, судом першої інстанції в порушення вимог ст. 169 КАС України не було зазначено, яких саме документів не було надано позивачем та яким чином відсутність цих конкретних документів перешкоджає відкриттю провадження у справі.

В свою чергу колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що згідно ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ч. 1 ст. 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Частиною 1 ст. 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 80 КАС України суд може збирати докази з власної ініціативи.

Таким чином, суд першої інстанції з урахуванням принципу офіційного з`ясування всіх обставин у справі має повноваження запропонувати сторонам надати певні докази або зобов`язати відповідача надати такі.

Відтак, у разі відсутності у справі доказів, вказана обставина може бути усунута і після відкриття провадження у справі. Крім того, питання щодо витребування доказів суд може вирішити і на стадії відкриття провадження у справі.

З огляду на викладене судова колегія дійшла до висновку, що виявлені судом першої інстанції недоліки позовної заяви не перешкоджали суду розгляду справи по суті, в ухвалі в про залишення позовної заяви без руху судом не було зазначено, які саме документи необхідно надати позивачу, враховуючи, що ТОВ «СКВО» вимоги ухвали виконали, шляхом надання до суду первинних документи у кількості 2747 арк., однак судом першої інстанції не було надано належної оцінки наданим документам, тому колегія суддів вважає висновки суду першої інстанції формальним підходом до застосування ст.ст.160, 161 КАС України, та в подальшому безпідставним поверненням позовної заяви.

Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно із ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішення та застосування практики Європейського Суду з прав людини» суди України застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основних свобод та протоколи до неї і практику Європейського суду, як джерела права.

Так, у справі Delcourt v. Belgium Європейський суд зазначив, що у демократичному суспільстві у світлі розуміння Конвенції (Європейська конвенція про захист прав людини і основних свобод 1950 року, ратифікована Законом України від 17.07.1997 №4 75/97), право на справедливий суд посідає настільки значне місце, що обмежувальне тлумачення статті 6 не відповідало б меті та призначенню цього положення. У справі Bellet v. Frаnсе Суд зазначив, що стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.

Тобто, основною складовою права на суд є право доступу, в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

На підставі викладеного, судова колегія вважає, що відповідно до ст.320 КАС України у зв`язку з порушенням судом першої інстанції норм процесуального права, ухвала суду про повернення позовної заяви підлягає скасуванню, а справа направленню до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст. ст. 308, 311, 315, 320, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «СКВО» задовольнити.

Ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 04 квітня 2023 року про повернення позовної заяви скасувати, справу направити до суду першої інстанції для подальшого розгляду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуюча суддя: Л.Є. Зуєва

Суддя: М.П. Коваль

Суддя: І.О. Турецька