Справа № 240/2947/21
Суддя: Шимонович Роман Миколайович
Дата ухвалення: 2023-05-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 травня 2023 року м. Житомир справа № 240/2947/21

категорія 109020100

Житомирський окружний адміністративний суд у складі

судді Шимоновича Р.М.,

розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області, Хорошівської селищної ради Житомирської області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

До Житомирського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 із позовом, у якому просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області щодо відмови у наданні йому дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність (безоплатно) земельної ділянки орієнтовною площею 2,0 га, що розташована на території Володарсько-Волинського (Хорошівського) району Житомирської області за межами села Галинівка для ведення особистого селянського господарства;

- визнати протиправним та скасувати рішення Хорошівської селищної ради Житомирської області щодо відмови у наданні ОСОБА_1 дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність (безоплатно) земельної ділянки орієнтовною площею 2,0 га, що розташована на території Володарсько-Волинського (Хорошівського) району Житомирської області за межами села Галинівка для ведення особистого селянського господарства;

- зобов`язати Головне управління Держгеокадастру у Житомирській області розглянути клопотання та надати ОСОБА_1 дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність (безоплатно) земельної ділянки орієнтовною площею 2,0 га, що розташована на території Володарсько-Волинського (Хорошівського) району Житомирської області за межами села Галинівка для ведення особистого селянського господарства;

- зобов`язати Хорошівську селищну раду Житомирської області розглянути клопотання та надати ОСОБА_1 дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність (безоплатно) земельної ділянки орієнтовною площею 2,0 га, що розташована на території Володарсько-Волинського (Хорошівського) району Житомирської області за межами села Галинівка для ведення особистого селянського господарства.

В обгрунтування своїх вимог зазначає, що відповідачі протиправними відмовами у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність (безоплатно) земельної ділянки позбавляють його права на отримання такої ділянки, чим порушують норми статті 19 Конституції України.

Ухвалою суду від 22 квітня 2021 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Головне управління Держгеокадастру у Житомирській області у відзиві на позов просить у його задоволенні відмовити. Зазначає, що наказ від 18 січня 2021 року № 216-УБД про відмову ОСОБА_1 є правомірним, оскільки бажана земельна ділянка є земельною ділянкою комунальної форми власності, повноваження щодо розпорядження нею у Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області відсутні.

Хорошівська селищна рада Житомирської області своїм правом на подачу відзиву не скористалася.

Суд, розглянувши позовну заяву, відзив, повно і всебічно з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, перевіривши їх наявними в матеріалах справи доказами, дійшов наступних висновків.

Встановлено, що ОСОБА_1 звертався до Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області із заявою від 11 січня 2021 року про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки орієнтовною площею 2,0 га, що розташована на території Володарсько-Волинського (Хорошівського) району Житомирської області за межами села Галинівка (КОАТУУ ; зона 10; квартал 001) для ведення особистого селянського господарства.

18 січня 2021 року Головне управління Держгеокадастру у Житомирській області видало наказ № 216-УБД, яким відмовило позивачу у наданні такого дозволу через відсутність повноважень щодо розпорядження землями комунальної форми власності.

У подальшому ОСОБА_1 подав Хорошівській селищній раді заяву від 26 січня 2021 року, у якій просив надати дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки орієнтовною площею 2,0 га, що розташована на території Володарсько-Волинського (Хорошівського) району Житомирської області за межами села Галинівка (КОАТУУ ; зона 10; квартал 001) для ведення особистого селянського господарства.

Четверта сесія дев`ятого скликання Хорошівської селищної ради 12 лютого 2021 року ухвалила рішення № 144 про відмову у наданні позивачу дозволу на розробку проекту землеустрою у зв`язку з тим, що дана земельна ділянка не передана у комунальну власність селищної ради.

Вважаючи такі рішення протиправними, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам та встановленим обставинам справи, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до статті 19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Стаття 12 Земельного кодексу України визначає повноваження сільських, селищних, міських рад та їх виконавчих органів у галузі земельних відносин.

Так, до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить: а) розпорядження землями територіальних громад; б) передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу; в) надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу; г) вилучення земельних ділянок із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу; ґ) викуп земельних ділянок для суспільних потреб відповідних територіальних громад сіл, селищ, міст; д) організація землеустрою; е) координація діяльності місцевих органів земельних ресурсів; є) здійснення контролю за використанням та охороною земель комунальної власності, додержанням земельного та екологічного законодавства; ж) обмеження, тимчасова заборона (зупинення) використання земель громадянами і юридичними особами у разі порушення ними вимог земельного законодавства; з) підготовка висновків щодо вилучення (викупу) та надання земельних ділянок відповідно до цього Кодексу; и) встановлення та зміна меж районів у містах з районним поділом; і) інформування населення щодо вилучення (викупу), надання земельних ділянок; ї) внесення пропозицій до районної ради щодо встановлення і зміни меж сіл, селищ, міст; й) вирішення земельних спорів; к) вирішення інших питань у галузі земельних відносин відповідно до закону. До повноважень виконавчих органів сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належать: 1) надання відомостей з Державного земельного кадастру відповідно до закону; 2) вирішення інших питань у галузі земельних відносин відповідно до закону.

Приписами статті 11 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" визначено, що виконавчими органами сільських, селищних, міських, районних у містах рад є їх виконавчі комітети, відділи, управління та інші створювані радами виконавчі органи.

Відповідно до пункту 34 частини 1 статті 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються, зокрема, вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.

Відповідно до статті 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", рішення місцевої ради приймаються у формі відповідних рішень, прийнятих на сесії місцевої ради та рішень виконавчого комітету.

Статтею 116 Земельного кодексу України встановлено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі: а) приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; б) одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; в) одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

Відповідно до частини 6 статті 118 Земельного кодексу України, громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Згідно з положеннями частини сьомої наведеної статті, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні.

Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Таким чином, Земельний кодекс України визначає єдину підставу для відмови особі в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки - невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Частиною 4 статті 122 Земельного кодексу України передбачено, що центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

Зміст наведеного правого регулювання свідчить на користь висновку, що форма власності земельної ділянки, яка є предметом клопотання про передачу її у приватну власність, визначає суб`єкта владних повноважень, правомочного нею розпоряджатися.

Тобто, розпорядження землями комунальної форми власності здійснює відповідний орган місцевого самоврядування, а державної - відповідний орган виконавчої влади.

При цьому, Кабінет Міністрів України на виконання Законів України "Про добровільне об`єднання територіальних громад" та "Про місцеве самоврядування в Україні" розпорядженням від 31 січня 2018 року №60-р прийняв рішення щодо питання передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності у комунальну власність об`єднаних територіальних громад.

Даним Розпорядженням доручається Держгеокадастру розпочати з 01 лютого 2018 року передачу усіх земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності в комунальну власність відповідних об`єднаних територіальних громад, крім тих земельних ділянок, які не можуть бути передані у комунальну власність.

У випадку, якщо земельні ділянки не сформовані, Держгеокадастру доручається забезпечити їх формування шляхом інвентаризації.

Абзацом четвертим розпорядження КМУ від 31 січня 2018 року № 60-р Державній службі з питань геодезії, картографії та кадастру, починаючи з 01 лютого 2018 року, доручається забезпечити здійснення до передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності у комунальну власність розпорядження землями сільськогосподарського призначення державної власності під час передачі в користування (виключно шляхом проведення аукціонів) або у власність за погодженням з об`єднаними територіальними громадами (шляхом прийняття відповідною радою рішення згідно із статтею 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні").

Як встановлено судом з інформації щодо земельної ділянки, про яку клопотав позивач, та яка розташована в межах :10:001, що надається Державним кадастровим реєстратором, дана земельна ділянка має комунальну форму власності.

За таких обставин, розпорядження спірною земельною ділянкою має здійснювати відповідний орган місцевого самоврядування - Хорошівська селищна рада Житомирської області.

Як вже було зазначено, Хорошівська селищна рада 12 лютого 2021 року ухвалила рішення № 144 про відмову у наданні ОСОБА_1 дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки орієнтовною площею 2,0 га, що розташована на території Володарсько-Волинського (Хорошівського) району Житомирської області за межами села Галинівка (КОАТУУ ; зона 10; квартал 001) для ведення особистого селянського господарства, у зв`язку з тим, що земельна ділянка не передана у комунальну власність селищної ради.

Проаналізувавши викладене, суд дійшов висновку, що вказані селищною радою підстави для відмови позивачу у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою є необґрунтованими та не відповідають нормам земельного законодавства.

Разом з тим, суд не вбачає порушень прав позивача Головним управлінням Держгеокадастру у Житомирській області при відмові у наданні йому дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність (безоплатно) земельної ділянки орієнтовною площею 2,0 га, що розташована на території Володарсько-Волинського (Хорошівського) району Житомирської області за межами села Галинівка для ведення особистого селянського господарства.

Вирішуючи спірні правовідносини в частині позовних вимог щодо зобов`язання селищної ради надати позивачу дозвіл на розроблення документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, суд зазначає наступне.

Як випливає зі змісту Рекомендації № R (80) 2 Комітету Міністрів державам-членам стосовно реалізації адміністративними органами влади дискреційних повноважень від 11.03.1980, під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду - тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Принцип розподілу влади заперечує надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень - єдиним критерієм здійснення правосуддя є право.

Отже, під дискреційним повноваженням розуміють таке повноваження, яке надає певний ступінь свободи адміністративному органу при прийнятті рішення, тобто, коли у межах, які визначені законодавством, адміністративний орган має можливість самостійно (на власний розсуд) вибрати один з кількох варіантів рішення.

Суди не вправі втручатися в діяльність державних органів та органів місцевого самоврядування при здійсненні ними функцій та повноважень, визначених законодавством, не вправі переймати на себе функції суб`єктів владних повноважень, оскільки чинним законодавством України суди не наділені правом створювати норми права, а наділені лише компетенцією перевіряти уже створені норми права на їх відповідність вищестоящим в ієрархії нормативно-правовим актам.

Суб`єкти владних повноважень застосовують надані їм в межах закону повноваження на власний розсуд, без необхідності узгодження у будь-якій формі своїх дій з іншими суб`єктами (дискреційні повноваження). Втручання в дискреційні повноваження суб`єкта влади виходить за межі завдань адміністративного судочинства.

Таким чином, суди не наділений повноваженнями втручатися у вільний розсуд (дискрецію) суб`єкта владних повноважень і органу місцевого самоврядування поза межами перевірки за критеріями, визначеними статтею 2 Кодексу адміністративного судочинства України та не вправі підміняти собою ці органи, компетенція яких чітко регламентована чинним законодавством.

Суд вважає, що з урахуванням положень статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, належним способом захисту порушеного права позивача буде зобов`язання Хорошівської селищної ради Житомирської області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 26 січня 2021 року про надання йому дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки орієнтовною площею 2,0 га, що розташована на території Володарсько-Волинського (Хорошівського) району Житомирської області за межами села Галинівка (КОАТУУ ; зона 10; квартал 001) для ведення особистого селянського господарства та за результатами розгляду прийняти рішення із врахуванням норм Земельного кодексу України та встановлених даним рішенням обставин справи і висновків суду.

Згідно з частинами 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на викладене та встановлені обставини справи, які перевірені зібраними доказами у їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову.

Керуючись статтями 9, 77, 90, 139, 242-246,256 КАС України, суд

вирішив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області (вул. Довженка, 45, м. Житомир, 10002, ), Хорошівської селищної ради Житомирської області (вул. Героїв України, 13, смт. Хорошів, Житомирська область, 12101, ) про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Хорошівської селищної ради Житомирської області від 12 лютого 2021 року № 144 у частині відмови у наданні ОСОБА_1 дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність (безоплатно) земельної ділянки орієнтовною площею 2,0 га, що розташована на території Володарсько-Волинського (Хорошівського) району Житомирської області за межами села Галинівка для ведення особистого селянського господарства.

Зобов`язати Хорошівську селищну раду Житомирської області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 26 січня 2021 року про надання йому дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки орієнтовною площею 2,0 га, що розташована на території Володарсько-Волинського (Хорошівського) району Житомирської області за межами села Галинівка (КОАТУУ ; зона 10; квартал 001) для ведення особистого селянського господарства та за результатами розгляду прийняти рішення із врахуванням норм Земельного кодексу України та встановлених даним рішенням обставин справи і висновків суду.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Р.М.Шимонович