Справа № 140/1853/23
Суддя: Димарчук Тетяна Миколаївна
Дата ухвалення: 2023-05-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 травня 2023 року ЛуцькСправа № 140/1853/23

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Димарчук Т.М.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) звернулася з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (далі ГУ ПФУ в Дніпропетровській області, відповідач 1), Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (далі ГУ ПФУ у Волинській області, відповідач 2) про визнання протиправним та скасування рішення ГУ ПФУ в Дніпропетровській області від 20.01.2023 №59 щодо відмови у переведенні на пенсію по інвалідності відповідно до Закону України Про державну службу" від 10.12.2015 №889-VIII та зобов`язання ГУ ПФУ у Волинській області призначити і виплачувати пенсію по інвалідності відповідно до Закону України Про державну службу" від 10.12.2015 №889-VIII з дати звернення (16.01.2023) з визначенням розміру пенсії відповідно до наданих із заявою довідок про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця за №10-Ф та №11-Ф від 09.01.2023, виданих ГУ ПФУ у Волинській області.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач перебуває на обліку ГУ ПФУ у Волинській області як отримувач пенсії по інвалідності відповідно до Закону України від 09.07.2003 №1058-IV Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (далі Закон №1058-IV). Вказує, що 16.01.2023 вона звернулася до територіального управління ПФУ за місцем проживання із заявою про призначення пенсії по інвалідності відповідно до Закону України від 10.12.2015 № 889-VIII Про державну службу (далі - Закон № 889-VIII), однак рішенням ГУ ПФУ в Дніпропетровській області від 20.01.2023 №59 відмовлено у призначенні такої пенсії у зв`язку з тим, що вона не досягла віку 60 років, необхідного по нормах Закону № 889-VIII.

Позивач вважає оскаржуване рішення протиправним, оскільки її трудовий стаж на державній службі становить 27 років та вона є інвалідом ІІ групи, тому наявні правові підстави для переведення її з пенсії по інвалідності відповідно до Закону №1058-IV на пенсію державного службовця по інвалідності відповідно до Закону №889-VIII, з урахуванням статті 37 Закону України від 16.12.1993 №3723-ХІІ Про державну службу (далі №3723-ХІІ).

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 15.02.2023 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за вказаним позовом та ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

У відзиві на позовну заяву представники відповідача-1 та відповідача-2, кожен зокрема, позов не визнали та просили відмовити у його задоволенні. Вказали, що з 01.05.2016 набрав чинності Закон № 889-VIII, у зв`язку з чим Закон №3723-ХІІ втратив чинність, крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 Прикінцевих положень Закону № 889-VIII, якими встановлено право на пенсію за віком. Однак позивач не має права на призначення пенсії відповідно до ст.37 попереднього Закону на підставі п.10, 12 прикінцевих та перехідних положень Закону №889-VIII, оскільки на дату звернення (16.01.2023) вона не досягла необхідного пенсійного 60-річного віку. Враховуючи вищезазначене вважають, що рішення ГУ ПФУ в Дніпропетровській області від 20.01.2023 №59 про відмову позивачу у проведенні перерахунку пенсії є законним та обгрунтованим.

З урахуванням вищенаведеного представники відповідачів просили у задоволенні позову відмовити повністю.

Дослідивши письмові докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив наступне.

Судом встановлено, що позивачу ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , встановлено довічно ІІ групу інвалідності (трудове каліцтво), що підтверджується довідкою до акта огляду МСЕК від 16.02.2021 серії 12ААВ №086082 (а.с.5).

26.12.2022 позивач звільнена з посади головного спеціаліста відділу контрольно-перевірочної роботи Управління контрольно-перевірочної роботи ГУ ПФУ у Волинській області за власним бажанням (пункт 3 частини першої статті 83 та частина перша статті 86 Закону України «Про державну службу»), що підтверджується відомостями з трудової книжки НОМЕР_1 (а.с.10-16).

ОСОБА_1 22.01.2014 було призначено пенсію по інвалідності згідно із Законом №1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

З трудової книжки ОСОБА_1 НОМЕР_1 вбачається, що у позивача наявний стаж на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби 27 років (з 03.01.1995 по 26.12.2022).

16.01.2023 ОСОБА_1 звернулася до ГУ ПФУ у Волинській області (за місцем свого проживання) із заявою про переведення з пенсії по інвалідності згідно Закону №1058-IV на пенсію по інвалідності відповідно до Закону №889-VІІІ.

Вказана заява позивача за принципом екстериторіальності надійшла для розгляду до ГУ ПФУ в Дніпропетровській області, рішенням якого від 20.01.2023 №59 відмовлено у проведенні перерахунку пенсії у зв`язку з тим, що вона не досягла віку 60 років, необхідного по нормах Закону № 889-VIII.

Не погоджуючись із рішенням ГУ ПФУ в Дніпропетровській області від 20.01.2023 №59 про відмову у переведенні на пенсію по інвалідності відповідно до Закону №889-VІІІ, позивач звернулася до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Частиною другою статті 19 Конституції Україні передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

За приписами пункту 6 частини 1 статті 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Принципи, правові та організаційні засади забезпечення державної служби, зокрема порядок реалізації права на пенсійне забезпечення державних службовців, визначається Законом № 889-VIII.

Відповідно до пункту 2 розділу ХІ Прикінцеві та перехідні положення Закону №889-VIII з 01.05.2016 втратив чинність Закон № 3723-XII, крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 цього розділу.

У свою чергу, пунктами 10, 12 розділу ХІ Прикінцеві та перехідні положення Закону № 889-VIII передбачено, що державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону № 3723-XII та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону № 3723-XII у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону № 3723-XII та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону № 3723-XII у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Тобто, за наявності в особи станом на 01.05.2016 певного стажу державної служби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби, або 20 років незалежно від того, чи працювала особа станом на 01.05.2016 на державній службі), така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону № 3723-XII, але за такої умови: у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Частиною 1 статті 37 Закону № 3723-XII встановлено, що на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону № 1058-IV, за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом 1 частини 1 статті 28 згаданого Закону, у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 01.01.2011 - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 01.01.2011 - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Водночас, за приписами частини 9 статті 37 Закону № 3723-XII визначено, що пенсія по інвалідності у розмірах, передбачених частиною 1 цієї статті, призначається за наявності страхового стажу, встановленого для призначення пенсії по інвалідності відповідно до Закону № 1058-IV особам, визнаним інвалідами І або II групи у період перебування на державній службі, які мають стаж державної служби не менше 10 років, а також особам з числа інвалідів І або II групи незалежно від часу встановлення їм інвалідності, які мають не менше 10 років стажу державної служби на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, якщо безпосередньо перед зверненням за призначенням такої пенсії вони працювали на зазначених посадах. Пенсія по інвалідності відповідно цього Закону, призначається незалежно від причини інвалідності за умови припинення державної служби.

Як встановлено судом, ОСОБА_1 має стаж державної служби на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців 27 років, що підтверджується записами позивача у трудовій книжці НОМЕР_1 та не заперечується сторонами.

Позивачу встановлено довічно ІІ групу інвалідності (трудове каліцтво), що підтверджується довідкою до акта огляду МСЕК від 16.02.2021 серії 12 ААВ №086082.

Таким чином, оскільки ОСОБА_1 має стаж на посаді державної служби понад 20 років та первинно визнана інвалідом II групи у період перебування на державній службі, відтак суд вважає, що вона має право на призначення пенсії по інвалідності згідно зі статтею 37 Закону № 3723-XII, а тому відповідно наявні правові підстави для переведення позивача з пенсії по інвалідності, призначеної їй відповідно до Закону № 1058-IV, на пенсію державного службовця по інвалідності відповідно до Закону № 3723-XII.

Зазначений висновок суду відповідає правовій позиції, висловленій у постанові Великої Палати Верховного Суду у зразковій справі №822/524/18 від 13.02.2019.

Зокрема, Велика Палата Верховного Суду розглядаючи аналогічний спір, зазначила наступне: «оскільки ОСОБА 9 є інвалідом ІІ групи, має стаж на посаді державної служби понад 20 років, перед зверненням за призначенням пенсії працювала на посаді, віднесеній до посад державних службовців, Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що позивачка має право на призначення пенсії по інвалідності згідно зі ст. 37 Закону № 3723-XII, а тому відповідно наявні правові підстави для переведення позивачки з пенсії по інвалідності, призначеної їй відповідно до Закону № 1058-IV, на пенсію державного службовця по інвалідності ІІ групи відповідно до Закону № 3723-XII.

Стосовно аргументів ГУ ПФУ у Хмельницькій області, які підтримані й судом першої інстанції, що законодавцем визначено правила, які підлягають застосуванню при призначенні пенсії державним службовцям після 01 травня 2016 року, тобто, на думку відповідача, підлягають застосуванню у сукупності норми, визначені п. 10, 12 розд. ХІ «Прикінцеві та перехідні положень» Закону № 889-VIII, і норми, передбачені ч. 1 ст. 37 Закону № 3723-XII, які визначають умови для призначення пенсії державного службовця, а саме: вік (у даному випадку 60 років), стаж державного службовця і страховий стаж.

Велика Палата Верховного Суду вважає такі доводи необґрунтованими, оскільки Закон не пов`язує нарахування пенсії по інвалідності з такою умовою, як досягнення певного віку. При цьому орган пенсійного фонду, як суб`єкт владних повноважень, трактує норми Закону на свій розсуд, і віддає перевагу найменш сприятливому для позивачки тлумаченню законодавства України.

ЄСПЛ у п. 52, 56 рішення від 14 жовтня 2010 року у справі «Щокін проти України» зазначив, що тлумачення й застосування національного законодавства є прерогативою національних органів. Суд, однак, зобов`язаний переконатися в тому, що спосіб, у який тлумачиться й застосовується національне законодавство, призводить до наслідків, сумісних із принципами Конвенції з погляду тлумачення їх у світлі практики Суду. На думку ЄСПЛ, відсутність у національному законодавстві необхідної чіткості та точності, які передбачали можливість різного тлумачення, порушує вимогу «якості закону», передбачену Конвенцією, і не забезпечує адекватний захист від свавільного втручання публічних органів державної влади в майнові права заявника. Таким чином, у випадку існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві, органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи.

Згідно з ч.5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

З огляду на наведені обставини, враховуючи правову позицію, висловлену у постанові Великої Палати Верховного Суду у зразковій справі №822/524/18 від 13.02.2019, суд дійшов висновку, що рішення ГУ ПФУ від 20.01.2023 №59, яким позивачу відмовлено у переведенні з пенсії по інвалідності згідно Закону №1058-IV на пенсію по інвалідності державного службовця, є протиправним.

З матеріалів справи вбачається, що звернувшись 16.01.2023 із заявою до територіального органу пенсійного фонду, позивачем було подано дві довідки про складові заробітної плати державного службовця по формі затвердженій Постановою правління Пенсійного фонду України 17.01.2017 №1-3 для призначення пенсії по віку згідно Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 №889-VIIІ у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, видані ГУ ПФУ у Волинській області від 09.01.2023 за № 10-ф та №11- ф.

Відповідно до частини третьої статті 45 Закону №1058-1V, переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду. Відповідно до пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 14.09.2016 №622 пенсія державним службовцям призначається з дати звернення до органу Пенсійного фонду України.

Таким чином, ГУ ПФУ у Волинській області повинне перевести та здійснити позивачу нарахування і виплату пенсії по інвалідності відповідно до статті 37 Закону України від 16.12.1993 № 3723-ХІІ «Про державну службу» з дати звернення, тобто з 16.01.2023 на підставі всіх поданих позивачем документів.

Аналогічна правова позиція та спосіб захисту порушеного права викладені Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 13.02.2019 у зразковій справі № 822/524/18 (Пз/9901/23/18), які враховуються судом при вирішенні спірних правовідносин у даній справі згідно з ч.5 ст. 242 КАС України.

З огляду на викладене, позовні вимоги підлягають задоволенню.

Зважаючи на відсутність документально підтверджених судових витрат пов`язаних із розглядом справи, питання про їх розподіл судом не вирішується

Керуючись статтями 242-246, 255, 287, 293, 295-297 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, задовольнити.

Визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 20.01.2023 №59 щодо відмови ОСОБА_1 у переведенні на пенсію по інвалідності відповідно до Закону України «Про державну службу».

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області призначити та здійснити нарахування й виплату ОСОБА_1 з 16 січня 2023 року пенсію по інвалідності відповідно до статті 37 Закону України від 16 грудня 1993 року № 3723-ХІІ Про державну службу враховуючи довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії №10-Ф та №11-Ф від 09 січня 2023 року, виданих Головним управлінням Пенсійного фонду України у Волинській області (з урахуванням виплачених сум).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ).

Відповідач-1: Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (49094, Дніпропетровська область, місто Дніпро, вул. Набережна перемоги,26, ).

Відповідач-2: Головне управління ГУ ПФУ у Волинській області (43026, Волинська область, м. Луцьк, вул. Кравчука, 22 В , ).

Суддя Т.М. Димарчук