Справа № 120/10751/22
Суддя: Дончик Віталій Володимирович
Дата ухвалення: 2023-05-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

03 травня 2023 р. Справа № 120/10751/22

Вінницький окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Дончика Віталія Володимировича, розглянувши в письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Вінницької районної державної адміністрації, Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області про визнання протиправним та скасування розпорядження

в с т а н о в и в :

21.12.2022 року на адресу Вінницького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Вінницької районної державної адміністрації, Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області про визнання протиправним та скасування розпорядження, зобов`язання вчинити дії.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначила, що згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 14.03.2013 року у її власності перебуває земельна ділянка, кадастровий номер :03:005:0245 з цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства.

Вказала, що 01.12.2022 року на її адресу надійшли податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Вінницькій області №№2-0228, 2-0228, 2-0228 від 25.10.2022 року, якими їй визначено земельний податок з фізичних осіб за 2020, 2021 та 2022 роки.

Зі змісту вказаних податкових повідомлень-рішень позивач з`ясувала, що об`єктом оподаткування є земельна ділянка кадастровий номер :03:005:0245 з цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування будівель торгівлі.

В подальшому позивач дізналась, що цільове призначення належної їй земельної ділянки змінено на підставі розпорядження Вінницької районної державної адміністрації від 30.12.2014 року № 747.

На переконання позивача, таке розпорядження є протиправним та підлягає скасуванню, оскільки зміна цільового призначення земельних ділянок приватної власності здійснюється за ініціативою її власника. Натомість, жодних заяв щодо зміни цільового призначення земельної ділянки кадастровий номер :03:005:0245 позивач не подавала, а заява, на підставі якої розроблено проект землеустрою щодо зміни цільового призначення, нею не подавалась та не підписувалась, що підтверджується висновком експерта №048/22 від 16.12.2022 року.

Вищевикладені обставини зумовили позивача звернутись з цим позовом до суду.

Ухвалою суду 26.12.2022 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачу 5-денний строк, з дня вручення копії ухвали, для усунення недоліків позовної заяви, шляхом надання суду доказів сплати судового збору у розмірі 1984,8 грн.

27.12.2022 року на виконання вимог ухвали суду позивачем надано квитанцію про сплату судового збору у розмірі 993 грн.

Ухвалою суду від 29.12.2022 року продовжено строк для усунення недоліків позовної заяви на 10 (десять) днів з дня отримання даної ухвали суду, шляхом надання суду доказів доплати судового збору в сумі 991, 8 грн.

03.01.2023 року на виконання вимог ухвали суду позивач подав заяву на усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою суду від 09.01.2023 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у адміністративній справі, розгляд справи вирішено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Відповідно до довідок про доставку електронних листів, які містяться у матеріалах справи, ухвали суду про відкриття провадження доставлені до електронних кабінетів Вінницької районної державної адміністрації та Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області 10.01.2023 року о 18:33 год.

Визначаючись щодо належного способу повідомлення відповідачів про відкриття провадження у справі та можливості скористатись правом на подання відзиву на позовну заяву, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 1 статті 18 КАС України у судах функціонує Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система.

Згідно із частиною 4 статті 18 КАС України Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система відповідно до закону забезпечує обмін документами (надсилання та отримання документів) в електронній формі між судами, між судом та учасниками судового процесу.

Частиною 5 статті 18 КАС України визначено, що суд направляє судові рішення та інші процесуальні документи учасникам судового процесу на їх офіційні електронні адреси, вчиняє інші процесуальні дії в електронній формі із застосуванням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи в порядку, визначеному цим Кодексом, Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему.

Положенням частини 6 статті 18 КАС України встановлено, що адвокати, нотаріуси, приватні виконавці, судові експерти, державні органи та органи місцевого самоврядування, суб`єкти господарювання державного та комунального секторів економіки реєструють офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі в обов`язковому порядку.

Відповідно до частини 7 статті 18 КАС України особам, які зареєстрували офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі, суд вручає будь-які документи у справах, в яких такі особи беруть участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення на офіційні електронні адреси таких осіб, що не позбавляє їх права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.

Згідно із частинами 7, 8, 10 статті 44 КАС України документи (в тому числі процесуальні документи, письмові та електронні докази тощо) можуть подаватися до суду, а процесуальні дії вчинятися учасниками справи в електронній формі з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, за винятком випадків, визначених цим Кодексом.

Процесуальні документи в електронній формі мають подаватися учасниками справи до суду з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів).

На цій підставі суд доходить до висновку, що надсилання у встановленому порядку процесуальних документів в електронному вигляді передбачає використання сервісу "Електронний суд", розміщеному за посиланням https://cabinet.court.gov.ua/login, за умови попередньої реєстрації офіційної електронної адреси (Електронного кабінету) та з обов`язковим використанням такою особою власного електронного підпису.

Таким чином, альтернативою звернення учасників справи до суду, зокрема із апеляційною скаргою, оформленими в паперовій формі та підписаними безпосередньо учасником справи або його представником, є звернення з процесуальними документами в електронній формі з обов`язковим їх скріпленням власним електронним підписом учасника справи та подання такого документу через "Електронний кабінет".

Згідно із підпунктом 15 абзацу 2 Розділу VII "Перехідні положення" КАС України до визначення Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів), можливості вчинення передбачених цим Кодексом дій з використанням підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи такі дії вчиняються в такому порядку - суд вручає судові рішення в паперовій формі.

Відповідно до підпункту 15.17 пункту 15 абзацу 2 Розділу VII "Перехідні положення" КАС України створення та забезпечення функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи здійснюються поетапно.

Окремі підсистеми (модулі) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи починають функціонувати через 30 днів з дня опублікування Вищою радою правосуддя у газеті "Голос України" та на веб-порталі судової влади України оголошення про створення та забезпечення функціонування відповідної підсистеми (модуля) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи. Про початок функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи у складі всіх необхідних для її повного функціонування підсистем (модулів) Вища рада правосуддя публікує оголошення у газеті "Голос України" та на веб-порталі судової влади України.

Оголошення про створення та забезпечення функціонування окремої підсистеми (модуля) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи має містити посилання на відповідний підпункт підпункту 15 пункту 1 розділу VII "Перехідні положення" цього Кодексу, який передбачає особливості вчинення тих процесуальних (або інших) дій, порядок вчинення яких зазнає змін після початку функціонування такої підсистеми (модуля).

Рішенням Вищої ради правосуддя від 17.08.2021 року №1845/0/15-21 затверджено Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи (далі - ЄСІТС).

Відповідно до пункту 2 параграфа 2 розділу 4 Закону України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів" від 03.10.2017 року №2147-VIII (далі - Закон) підсистеми (модулі) ЄСІТС починають функціонувати через 30 днів з дня опублікування Вищою радою правосуддя відповідного оголошення.

У газеті "Голос України" від 04.09.2021 року №168 (7668) Вищою радою правосуддя опубліковано оголошення про початок функціонування трьох підсистеми (модулів) ЄСІТС - "Електронний кабінет", "Електронний суд", підсистеми відеоконференцзв`язку.

Отже, зазначені в оголошенні Вищої ради правосуддя підсистеми (модулі) ЄСІТС починають офіційно функціонувати з 05.10.2021 року.

Відтак, з початком функціонування підсистем (модулів) ЄСІТС відповідно до вимог процесуального законодавства (пункту 6 статті 18 КАС України) адвокати, нотаріуси, приватні виконавці, арбітражні керуючі, судові експерти, державні органи, органи місцевого самоврядування та суб`єкти господарювання державного та комунального секторів економіки реєструють офіційні електронні адреси в ЄСІТС в обов`язковому порядку.

Пунктом 42 частини 2 Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи визначено, що засобами ЄСІТС в автоматичному режимі здійснюється перевірка наявності в особи зареєстрованого Електронного кабінету.

У разі наявності в особи Електронного кабінету засобами ЄСІТС забезпечується надсилання до автоматизованої системи діловодства підтвердження доставлення до Електронного кабінету користувача документа у справі.

В іншому випадку до автоматизованої системи діловодства надходить повідомлення про відсутність в особи зареєстрованого Електронного кабінету.

Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду №460/8873/20 від 31.08.2022 року.

Крім того, ухвала суду про відкриття провадження направлена до Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області на адресу: Келецька, 63, м. Вінниця, 21027 та вручена 27.03.2023 року.

Разом з тим, правом на подання відзиву на позовну заяву, Вінницька районна державна адміністрація та Головне управління Держгеокадастру у Вінницькій області не скористались.

24.03.2023 року на адресу суду від Вінницької районної державної адміністрації надійшли витребувані судом копії матеріалів, що стали підставою для прийняття розпорядження №747 від 30.12.2014 року.

Суд, вивчивши матеріали справи та оцінивши наявні у ній докази в їх сукупності встановив, що позивач згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 14.03.2013 року є власником земельної ділянки, за кадастровим номером :03:005:0245 з цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства.

Податковим повідомленнями-рішеннями Головного управління ДПС у Вінницькій області №№2-0228, 2-0228, 2-0228 від 25.10.2022 року позивачу нараховано податкове зобов`язання -земельний податок з фізичних осіб, об`єктом оподаткування є земельна ділянка за кадастровим номером :03:005:0245 з цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування будівель торгівлі.

Вподальшому, позивач дізналась, що цільове призначення належної їй земельної ділянки змінено на підставі розпорядження Вінницької районної державної адміністрації від 30.12.2014 року № 747.

На переконання позивача, таке розпорядження є протиправним та підлягає скасуванню, оскільки зміна цільового призначення земельних ділянок приватної власності здійснюється за ініціативою її власника. Натомість, жодних заяв щодо зміни цільового призначення земельної ділянки кадастровий номер :03:005:0245 позивач не подавала, а заява, на підставі якої розроблено проект землеустрою щодо зміни цільового призначення, нею не подавалась та не підписувалась, що підтверджується висновком експерта №048/22 від 16.12.2022 року.

Вищевикладені обставини зумовили позивача звернутись з цим позовом до суду.

Визначаючись щодо заявлених позовних вимог, суд виходить із наступного.

Згідно зі статтею 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статтей 2 та 3 Земельного кодексу України, земельні відносини - це суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження землею. Земельні відносини регулюються Конституцією України, вказаним Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Згідно з положеннями статті 12 Земельного кодексу України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить вирішення інших питань у галузі земельних відносин відповідно до закону.

Частиною 1 статті 19 Земельного кодексу України передбачено, що землі України за основним цільовим призначенням поділяються на такі категорії:

а) землі сільськогосподарського призначення;

б) землі житлової та громадської забудови;

в) землі природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення;

г) землі оздоровчого призначення;

ґ) землі рекреаційного призначення;

д) землі історико-культурного призначення;

е) землі лісогосподарського призначення;

є) землі водного фонду;

ж) землі промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення.

Згідно з частиною 1 статті 20 ЗК України віднесення земель до тієї чи іншої категорії здійснюється на підставі рішень органів державної влади, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим та органів місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень.

Зміна цільового призначення земельних ділянок здійснюється за проектами землеустрою щодо їх відведення.

Відповідно до частини 2 статті 20 Земельного Кодексу України зміна цільового призначення земельних ділянок державної або комунальної власності провадиться Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, які приймають рішення про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок та передачу цих ділянок у власність або надання у користування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.

За приписами частини 3 цієї статті, зміна цільового призначення земельних ділянок приватної власності здійснюється за ініціативою власників земельних ділянок.

Зміна цільового призначення земельних ділянок приватної власності провадиться:

- щодо земельних ділянок, розташованих у межах населеного пункту, - сільською, селищною, міською радою;

- щодо земельних ділянок, розташованих за межами населених пунктів, - районною державною адміністрацією, а щодо земельних ділянок, розташованих за межами населених пунктів, що не входять до території району, або в разі якщо районна державна адміністрація не утворена, - Радою міністрів Автономної Республіки Крим, обласною державною адміністрацією.

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки приватної власності, цільове призначення якої змінюється, розробляється на замовлення власника земельної ділянки без надання дозволу Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування на його розроблення.

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється в порядку, встановленому законом.

Рада міністрів Автономної Республіки Крим, орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування у місячний строк з дня отримання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, погодженого в порядку, встановленому статтею 186-1 цього Кодексу, приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та зміну її цільового призначення.

Відмова Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у зміні цільового призначення земельної ділянки або залишення клопотання без розгляду можуть бути оскаржені до суду.

Аналізуючи наведені вище норми законодавства, суд приходить до висновку, що зміна цільового призначення земельної ділянки - є прямим волевиявленням особи та здійснюється лише за її ініціативою.

Суд звертає увагу, що згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності земельна ділянка з кадастровим номером: :03:005:0245, площею: 1,99 га, має цільове призначення для ведення селянського господарства і відноситься до категорії земель сількогосподарського призначення.

30.12.2014 року, відповідно до розпорядження Вінницької районної державної адміністрації №747, цільове призначення даної земельної ділянки з кадастровим номером: :03:005:0245, змінено на « 03.07» - для будівництва та обслуговування будівель торгівлі та віднесено до категорії земель житлової та громадської забудови.

Як вбачається зі змісту вказаного Розпорядження, Вінницькою районною державною адміністрацією змінено цільове призначення земельної ділянки з кадастровим номером: :03:005:0245 на підставі заяви ОСОБА_1 .

Позивач, у свою чергу, заперечує факт подання будь-яких звернень на адресу відповідача щодо зміни цільового призначення земельної ділянки з кадастровим номером: :03:005:0245, та, зокрема, звертає увагу на те, що заява, на підставі якої розроблено проект землеустрою щодо зміни цільового призначення, нею не подавалась та не підписувалась.

На підтвердження зазначених доводів, позивачем надано висновок експерта №048/22 від 16.12.2022 року.

За результатами проведеної почеркознавчої експертизи, здійсненої експертом І.З.Панчошнік, судом встановлено наступне:

Підпис від імені ОСОБА_1 напроти друкованого запису: " ОСОБА_1 " у заяві на ім`я директора ТОВ "ЮЗС Альянс" Красніцького А.В..." "... виконано не ОСОБА_1 , а іншою особою.

Приписами ст.72 КАС України передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

За змістом ст.101 КАС України, «висновком експерта» вважається докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені перед експертом, складений у порядку, визначеному законодавством. Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань.

Дійсно, у відповідності до ст.108 КАС України висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими ст.90 цього Кодексу. Однак, відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивованим у судовому рішенні.

У свою чергу, висновок судової почеркознавчої експертизи №048/22 від 16.12.2022 року ТОВ "Експертно-юридична фірма Соломон" відповідає вимогам, визначеним ст.101 КАС України, є належним та допустимим доказом.

Беручи до уваги те, що вказаний висновок експерта узгоджується з його дослідницькою частиною, містить обґрунтування висновків про аналіз усіх матеріалів, наданих на дослідження, оцінений судом в сукупності з усіма доказами по справі, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 не зверталась із заявою про зміну цільового призначення земельної ділянки з кадастровим № :03:005:0245.

Доказів зворотного відповідачем не надано.

Отже, оскільки зміна цільового призначення земельної ділянки здійснюється виключно за ініціативи власника земельної ділянки, а як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_1 не зверталась з подібною заявою до Вінницької районної державної адміністрації, суд вважає, що розпорядження Вінницької районної державної адміністрації №747 від 30.12.2014 року є протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Щодо позовної вимоги про скасування запису в Поземельній книзі, кадастровий номер земельної ділянки :03:005:0245, про категорію земель - землі житлової та громадської забудови та вид цільового призначення - 03.07. для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 1 ст. 24 Закону України "Про державний земельний кадастр" (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правововідносин), державна реєстрація земельної ділянки здійснюється при її формуванні шляхом відкриття Поземельної книги на таку ділянку.

Аналогічні правові норми наведені й у п.2 ст. 25 Закону України "Про державний земельний кадастр".

Згідно з п.1. ст.25 ЗУ Закону України "Про державний земельний кадастр", поземельна книга є документом Державного земельного кадастру, який містить такі відомості про земельну ділянку:

а) кадастровий номер;

б) площа;

в) місцезнаходження (адміністративно-територіальна одиниця);

г) склад угідь;

ґ) цільове призначення (категорія земель, вид використання земельної ділянки в межах певної категорії земель);

д) нормативна грошова оцінка;

е) відомості про обмеження у використанні земельної ділянки;

є) відомості про межі частини земельної ділянки, на яку поширюється дія сервітуту, договору суборенди земельної ділянки;

ж) кадастровий план земельної ділянки;

з) дата державної реєстрації земельної ділянки;

и) інформація про документацію із землеустрою, на підставі якої здійснена державна реєстрація земельної ділянки, а також внесені зміни до цих відомостей;

і) інформація про власників (користувачів) земельної ділянки відповідно до даних про зареєстровані речові права у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно;

ї) дані про бонітування ґрунтів.

Відповідно до п.60 Порядку №1051, запис у Поземельній книзі скасовується (поновлюється) Державним кадастровим реєстратором на підставі рішення суду.

Відповідно до п.61 Порядку №1051, скасування (поновлення) запису в Поземельній книзі здійснюється шляхом внесення до Державного земельного кадастру відомостей про його скасування (поновлення) із зазначенням дати та підстави для скасування (поновлення), посади, прізвища та ініціалів Державного кадастрового реєстратора, який скасував (поновив) запис, та формування з використанням програмного забезпечення Державного земельного кадастру нових аркушів Поземельної книги, які засвідчуються:

в електронній (цифровій) формі - електронним цифровим підписом Державного кадастрового реєстратора;

у паперовій формі - підписом Державного кадастрового реєстратора та скріплюються його печаткою.

Аналізуючи наведені вище норми законодавства, суд приходить до висновку, що оскільки відомості про зміну категорії та виду цільового призначення земельної ділянки за кадастровим номером :03:005:0245 внесені до Поземельної книги з порушенням вимог чинного законодавства, на підставі розпорядження Вінницької районної державної адміністрації №747 від 30.12.2014 року, яке, на переконання суду є протиправним, то такий запис теж підлягає скасуванню.

Поряд з цим, слід зазначити, що метою адміністративного судочинства, згідно з нормою ч.1 ст.2 КАС України, є ефективний захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Ця мета перекликається зі ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до якої кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб правового захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Європейський Суд з прав людини у своїх численних рішеннях сформував сталу практику оцінки ефективності засобу юридичного захисту. Засіб юридичного захисту, якого вимагає вказана ст.13 Конвенції, має бути ефективним як з практичної, так і з правової точки зору, тобто таким, що запобігає стверджуваному порушенню чи його повторенню в подальшому, або ж забезпечує адекватне відшкодування за те чи інше порушення, яке вже відбулося. Навіть якщо якийсь окремий засіб юридичного захисту сам по собі не задовольняє вимоги ст.13 Конвенції, задоволення її вимог може забезпечуватися за допомогою сукупності засобів юридичного захисту, передбачених національним законодавством. Засіб юридичного захисту має бути ефективним у теорії права та на практиці.

При оцінці ефективності необхідно враховувати не тільки формальні засоби правового захисту, а й загальний правовий і політичний контекст, в якому вони діють, й особисті обставини заявника. Отже, ефективність засобу захисту оцінюється не абстрактно, а з урахуванням обставин конкретної справи та ситуації, в якій опинився позивач після порушення.

Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах. Ефективний спосіб захисту має бути таким, що відповідає змісту порушеного права, та таким, що забезпечує реальне поновлення прав особи, за захистом яких вона звернулася до суду, відповідно до вимог законодавства.

Адміністративний суд здійснює правосуддя у порядку, встановленому процесуальним законом, і не обмежений у виборі способів відновлення права особи, порушеного владними суб`єктами, та вправі обрати найбільш ефективний спосіб відновлення порушеного права.

У своїй практиці Верховний Суд неодноразово посилався на те, що ефективний засіб правового захисту має забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату. Ухвалення рішень, які не призводять безпосередньо до змін в обсязі прав і забезпечення їхньої примусової реалізації, - не відповідає положенням Конвенції та, відповідно, згаданому завданню адміністративного судочинства.

Виходячи із суті спірних правовідносин, суд вважає що, ефективним та достатнім способом захисту порушених прав позивача є зобов`язання ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області поновити в Поземельній книзі запис про категорію земель - землі сільськогосподарського призначення та вид цільового призначення - для ведення особистого селянського господарства.

Відповідно до положень статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з нормами частин 1, 2 статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачем, суд дійшов висновку, про наявність підстав для задоволення даного адміністративного позову.

Згідно ч.1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд-

в и р і ш и в :

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати розпорядження Вінницької районної державної адміністрації №747 від 30.12.2014 року.

Скасувати запис в Поземельній книзі, кадастровий номер земельної ділянки :03:005:0245, про категорію земель - землі житлової та громадської забудови та вид цільового призначення - 03.07. для будівництва та обслуговування будівель торгівлі.

Зобов`язати Головне управління Держгеокадастру у Вінницькій області поновити в Поземельній книзі, кадастровий номер земельної ділянки :03:005:0245, запис про категорію земель - землі сільськогосподарського призначення та вид цільового призначення - для ведення особистого селянського господарства.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати зі сплати судового збору в сумі 1984,8 грн. (тисяча дев`ятсот вісімдесят чотири гривні вісімдесят копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Вінницької районної державної адміністрації (вул. Хмельницьке шосе, 17, м. Вінниця, ) та Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області (вул. Келецька, 63, м. Вінниця, ) солідарно.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 );

Відповідач 1: Вінницька районна державна адміністрація (вул. Хмельницьке шосе, 17, м. Вінниця, ).

Відповідач 2: Головне управління Держгеокадастру у Вінницькій області (вул. Келецька, 63, м. Вінниця, ).

Суддя Дончик Віталій Володимирович