Справа № 240/6510/23
Суддя: Окис Тетяна Олександрівна
Дата ухвалення: 2023-05-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про витребування доказів та зупинення провадження у справі

04 травня 2023 року м. Житомир справа № 240/6510/23

категорія 106020000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Окис Т.О., розглянувши у письмовому провадженні справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії,

установив:

У березні 2023 року ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) звернувся у суд із позовом до Військової частини НОМЕР_1 (далі відповідач, В/ч НОМЕР_1 ) про визнання протиправною бездіяльності щодо не проведення нарахування та виплати додаткової винагороди, яка передбачена абзацом 3 пункту 1 постановою Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28 лютого 2022 року №168 (далі Постанова №168), у період з 01 та 31 травня 2022 року та зобов`язання нарахувати і виплатити таку винагороду за відповідний період виходячи з її розміру 100000,00 грн.

На обґрунтування позовних вимог зазначає, що 05 квітня 2022 року під час відбиття збройної агресії російської федерації проти України та забезпечення заходів правового режиму воєнного стану, перебуваючи в складі 60 опбр поблизу населеного пункту Високопілля під час безпосереднього ведення бойових дій отримав важке поранення вогнепальне сліпе поранення м`яких тканин лівого плеча, вогнепальний відкритий перелом 1 2 плесневих кісток правої стопи. У період з 06 по 19 квітня 2022 року перебував на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, а з 20 квітня 2022 року до переведення для подальшої військової служби до Військової частини НОМЕР_2 за висновком військово-лікарської комісії у відпустці для лікування після тяжкого поранення. Однак, додаткову винагороду, передбачену Постановою №168 у розмірі 100000,00 грн відповідач нарахував та виплатив за період з 06 по 30 квітня 2022 року. У подальшому відповідач здійснював нарахування та виплату такої винагороди у розмірі 30000,00 грн. Уважає, що відповідач протиправно не провів нарахування та виплату додаткової винагороди у розмірі 100000,00 грн за період перебування на лікуванні у зв`язку з пораненням.

Ухвалою суду від 15 березня 2023 позов прийнято до провадження, призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи та визначено відповідачу строк для подання відзиву на позов.

Сторони належним чином повідомлені про розгляд справи судом, що підтверджується доказами, які містяться в матеріалах справи.

06 квітня 2023 року до суду надійшов відзив, у якому відповідач просить у задоволенні позову відмовити. Зазначає, що довідка військово-лікарської комісії про потребу у відпустці за станом здоров`я, видана позивачу, не містить будь-яких відомостей про те, що отримане останнім поранення було тяжким. Оскільки положеннями Постанови №168 передбачено проведення нарахування і виплати додаткової винагороди у розмірі 100000,00 грн особам, зазначеним у пункті 1 цієї Постанови, які перебувають у відпустці для лікування саме після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії, правові підстави для проведення нарахування і виплати додаткової винагороди позивачу за травень 2022 року у зазначеному розмірі відсутні.

За результатами ознайомлення з матеріалами справи суд установив, що визначальним питанням для розгляду справи виступає правомірність дій відповідача щодо не проведення нарахування та виплати додаткової винагороди, передбаченою Постановою №168 у розмірі 100000,00 грн за період перебування позивача у відпустці за станом здоров`я.

Ухвалою суду від 24 листопада 2022 року про відкриття провадження у справі відповідачів зобов`язано надати суду належним чином засвідчені копії всіх матеріалів, що були, або які мали бути взяті ними до уваги при прийнятті рішень, з приводу яких подано позов.

Однак така вимога суду відповідачами не виконана. Зокрема, суду не надані належним чином засвідчені копії рішень командира Військової частини НОМЕР_1 про надання ОСОБА_1 відпустки для лікування на підставі Довідок військово-лікарської комісії від 19 квітня 2022 року №87 та від 23 травня 2022 року №23.

Відповідно до частини 4 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд вживає визначені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

Відповідно до частини 1 статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно частини 4 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Частиною 5 цієї правової норми закріплено, що суд не може витребовувати докази у позивача в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, окрім доказів на підтвердження обставин, за яких, на думку позивача, відбулося порушення його прав, свобод чи інтересів.

Згідно з частинами 3, 6 статті 80 Кодексу адміністративного судочинства України про витребування доказів за власною ініціативою суд постановляє ухвалу. Будь-яка особа, у якої знаходиться доказ, повинна видати його на вимогу суду.

Суд уважає, що для повного та об`єктивного вирішення цієї справи необхідно витребувати у В/ч НОМЕР_1 накази командира про надання ОСОБА_1 відпусток для лікування на підставі Довідок військово-лікарської комісії від 19 квітня 2022 року №87 та від 23 травня 2022 року №23.

На момент постановлення цієї ухвали на території України указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року №64/2022 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини 1 статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан.

Відповідно до положень пункту 31 частини 1 статті 85 Конституції України зазначений указ затверджений Законом України від 24 лютого 2022 року №2102-ІХ.

Згідно із Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 07 лютого 2023 року № 2915-IX строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 19 лютого 2023 року строком на 90 діб.

З огляду на викладене, суд уважає, що виконання цієї ухвали може бути ускладнено у зв`язку з проведенням на території України військових дій, а тому потребуватиме додаткового часу, який визначити заздалегідь не уявляється за можливе.

Відповідно до положень пункту 6 частини 2 статті 236 Кодексу адміністративного судочинства України суд має право зупинити провадження у справі в разі направлення судового доручення щодо збирання доказів.

Отже, відсутня норма, яка б урегульовувала порядок дій суду у випадку необхідності надання учасникам справи часу для виконання вимоги суду про надання витребуваних документів.

Проте, відповідно до положень частини 6 статті 7 Кодексу адміністративного судочинства України у разі відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини, суд застосовує закон, що регулює подібні правовідносини (аналогія закону), а за відсутності такого закону суд виходить із конституційних принципів і загальних засад права (аналогія права).

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про необхідність застосувати аналогію закону та зупинити провадження у справі на підставі пункту 6 частини 2 статті 236 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись статтями 9, 72, 77, 79, 80, 236, 243, 248, 256, 294, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ухвалив:

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 надати суду протягом 5 (п`яти) днів з моменту отримання цієї ухвали, з доказами направлення іншій стороні належним чином засвідчені копії наказів командира про надання ОСОБА_1 відпусток для лікування на підставі Довідок військово-лікарської комісії від 19 квітня 2022 року №87 та від 23 травня 2022 року №23.

Попередити Військову частину НОМЕР_1 , що невиконання ухвали суду про витребування доказів може мати наслідком застосування заходів процесуального примусу, передбачених статтями 145, 149 Кодексу адміністративного судочинства України.

Зупинити провадження у справі № 240/6510/23 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії до дати отримання судом витребуваних у Військової частини НОМЕР_1 документів.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в частині зупинення провадження у справі до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дати її постановлення.

Суддя Т.О. Окис