Справа № 200/5433/20-а
Суддя: Гаврищук Тетяна Григорівна
Дата ухвалення: 2023-05-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

04 травня 2023 року справа №200/5433/20-а

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Гаврищук Т.Г., суддів: Казначеєва Е.Г., Компанієць І.Д., розглянувши в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про перегляд судового рішення у зв`язку з виключними обставинами за позовом ОСОБА_1 до Офісу Генерального прокурора, Другої кадрової комісії з атестації прокурорів регіональних прокуратур Офісу Генерального прокурора, Донецької обласної прокуратури про визнання протиправними та скасування рішення та наказу, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

УСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Офісу Генерального прокурора, Другої кадрової комісії з атестації прокурорів регіональних прокуратур Офісу Генерального прокурора, Донецької обласної прокуратури, в якому просив: визнати протиправним та скасувати рішення кадрової комісії № 2 з атестації прокурорів регіональних прокуратур Офісу Генерального прокурора від 09.04.2020 № 268 «Про неуспішне проходження прокурором відділу організації представництва в суді та при виконанні судових рішень управління представництва інтересів держави в суді прокуратури Донецької області ОСОБА_1 атестації за результатами складання іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки»; визнати протиправним та скасувати наказ прокурора Донецької області від 04.05.2020 року № 381-к про звільнення ОСОБА_1 з посади прокурора відділу організації представництва в суді та при виконанні судових рішень управління представництва інтересів держави в суді прокуратури Донецької області та з органів прокуратури Донецької області; поновити його в органах прокуратури України з 05.05.2020 та на посаді прокурора відділу організації представництва в суді та при виконанні судових рішень управління представництва інтересів держави в суді прокуратури Донецької області або рівнозначній посаді в органах прокуратури Донецької області або обласній прокуратурі, юрисдикція якої є Донецька область; стягнути з прокуратури Донецької області або обласної прокуратури, юрисдикція якої є Донецька область на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу, починаючи з 05.05.2020 до моменту фактичного поновлення на посаді.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 18.11.2020 адміністративний позов задоволено частково: визнано протиправним та скасовано наказ прокурора Донецької області № 381-к від 04.05.2020 про звільнення ОСОБА_1 з посади прокурора відділу організації представництва в суді та при виконанні судових рішень управління представництва інтересів держави в суді прокуратури Донецької області та з органів прокуратури Донецької області; поновлено ОСОБА_1 на посаді прокурора відділу організації представництва в суді та при виконанні судових рішень управління представництва інтересів держави в суді прокуратури Донецької області з 05.05.2020; стягнуто з Донецької обласної прокуратури на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 133 262,64 грн; стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Донецької обласної прокуратури на користь позивача суму судового збору у розмірі 840,80 грн. Сума середнього заробітку за час вимушеного прогулу визначена без утримання податків і обов`язкових платежів. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді з 05.05.2020 допущено до негайного виконання.

Постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 15 листопада 2021 року скасовано рішення суду першої інстанції. Прийнято нову постанову про відмову у задоволенні позову.

Постановою Верховного суду від 25 січня 2023 року постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 15 листопада 2021 року залишено без змін.

Позивачем подана заява про перегляд судових рішень за виключними обставинами, оскільки Рішенням Конституційного Суду України від 01 березня 2023р. №1-р(ІІ)/2023 визнано неконституційною норму права - пункт 6 розділу II «Прикінцеві і перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури» від 19 вересня 2019 року № 113-IX.

Ухвалою Першого апеляційного адміністративного суду від 10.04.2023р. відкрито провадження за заявою ОСОБА_1 про перегляд судового рішення за виключними обставинами та призначено розгляд заяви на 04.05.2023р..

Сторони у судове засідання не з`явились, про дату, час і місце судового засідання повідомлені належним чином.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Відповідно до ч. 2 ст. 313 Кодексу адміністративного судочинства України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

З огляду на викладене, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю доповідача, перевіривши матеріали справи та обґрунтування заяви, колегія суддів вважає, що заява не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Відповідно до норм п. 1 ч. 1, ч. 2 ст. 361 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) судове рішення, яким закінчено розгляд справи і яке набрало законної сили, може бути переглянуто за нововиявленими або виключними обставинами.

За змістом приписів п. 1 ч. 5 ст. 361 КАС України, підставами для перегляду судових рішень у зв`язку з виключними обставинами є, зокрема, встановлена Конституційним Судом України неконституційність (конституційність) закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого (не застосованого) судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконане.

У свою чергу, словосполучення "ще не виконане", яке вживається у п. 1 ч. 5 ст. 361 КАС України, не передбачає множинного тлумачення або множинного його розуміння, а також "розширеного тлумачення", про яке зазначено в ухвалі Верховного Суду від 14.05.2020 (якою справу № 808/1628/18 передано на розгляд об`єднаної палати Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду). Вказана процесуальна норма має імперативний характер, є чіткою та не може бути застосована інакше ніж це передбачено процесуальним законодавством.

Також, Верховний Суд зазначив, що не може вважатись невиконаним, у розумінні положень п. 1 ч. 5 ст. 361 КАС України, рішення суду, що набрало законної сили та яким у задоволенні позову відмовлено, оскільки таке рішення не передбачає примусового виконання.

Проте, позивач фактично просить переглянути за виключними обставинами в порядку ст. 361 КАС України, судове рішення суду апеляційної інстанції, яким відмовлено в задоволенні адміністративного позову. Однак, враховуючи правовий висновок Верховного Суду, постанова суду апеляційної інстанції від 15 листопада 2021 року не передбачає механізму примусового виконання.

Частиною 6 ст. 361 КАС України визначено, що при перегляді судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд не може виходити за межі тих вимог, які були предметом розгляду при ухваленні судового рішення, яке переглядається, розглядати інші вимоги або інші підстави позову.

При цьому, колегія суддів зазначає, що встановлення Конституційним Судом України неконституційності окремого положення закону, застосованого судом при вирішенні справи, надає лише право на перегляд такого судового рішення за виключними обставинами, а не є беззаперечною обставиною за наявності якої суд зобов`язаний ухвалити судове рішення на користь особи, яка звертається із заявою про перегляд судового рішення за виключними обставинами.

Аналогічний правовий висновок викладений Верховним судом у постанові від 20 лютого 2023 року у справі № 822/55/17, від 29 березня 2023 року у справі №320/7674/20.

Рішенням Конституційного Суду України від 01 березня 2023р. №1-р(ІІ)/2023 визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), пункт 6 розділу II «Прикінцеві і перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури» від 19 вересня 2019 року № 113-IX.

У пункті 2 цього Рішення зазначено, що пункт 6 розділу II «Прикінцеві і перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури» від 19 вересня 2019 року № 113-IX, визнаний неконституційним, втрачає чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Згідно зі ст. 152 Конституції України закони та інші акти за рішенням Конституційного Суду України визнаються неконституційними повністю чи в окремій частині, якщо вони не відповідають Конституції України або якщо була порушена встановлена Конституцією України процедура їх розгляду, ухвалення або набрання ними чинності.

Закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

Статтею 91 Закону України "Про Конституційний Суд України" встановлено, що закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

Таким чином, Рішення Конституційного Суду України від 01 березня 2023р. №1-р(ІІ)/2023 застосовується з 01 березня 2023р. та не поширює свою дію на правовідносини, які виникли до цієї дати.

Враховуючи те, що як на час виникнення спірних правовідносин, звернення позивача до суду, розгляду справи судом першої інстанцій, так і станом на дату прийняття Першим апеляційним адміністративним судом постанови від 15 листопада 2021 року, положення пункту 6 розділу II „Прикінцеві і перехідні положення Закону України „Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури від 19 вересня 2019 року № 113-IX, діяли в прийнятій редакції, а тому, відсутні підстави вважати рішення Конституційного Суду України від 01 березня 2023р. у справі №1-р(ІІ)/2023 виключною обставиною для перегляду судового рішення у даній справі.

Визнання неконституційними певних положень чинного законодавства в подальшому, не може мати наслідком визнання протиправними дій/рішень відповідача, які були вчинені/прийняті до визнання таких норм неконституційними, за умови невиконання рішення суду, оскільки відповідач в своїй діяльності керується Конституцією України, законами України, іншими нормативно-правовими актами, а тому він не мав підстав не враховувати чинні на час прийняття відповідного рішення норми законодавства.

Колегія суддів також зазначає, що у межах спірних правовідносин позивач наказом прокурора області № 381-к від 04.05.2020 року був звільнений з посади прокурора відділу організації представництва в суді та при виконанні судових рішень управління представництва інтересів держави в суді прокуратури Донецької області та органів прокуратури області на підставі п. 9 ч. 1 ст. 51 Закону України «Про прокуратуру», положення якої не було предметом розгляду Конституційного Суду України у справі №1-р(ІІ)/2023.

Таким чином, колегія суддів вважає, що наявні підстави для прийняття рішення про відмову в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за виключними обставинами.

Отже, за відсутності підстав для перегляду судового рішення, яке набуло статусу остаточного, у зв`язку з виключними обставинами, суд не може надавати оцінку суті спірних правовідносин, оскільки у такому випадку відбувається порушення принципу правової визначеності.

Відповідно до пункту 1 частини 4 статті 368 КАС України, за результатами перегляду рішення, ухвали за нововиявленими або виключними обставинами суд може відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі.

Згідно з частиною 1 статті 369 КАС України, у разі відмови в задоволенні заяви про перегляд рішення, ухвали за нововиявленими або виключними обставинами суд постановляє ухвалу.

Керуючись ст. ст. 243, 248, 311, 361, 366, 368, 369, 328 - 331 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд судового рішення у зв`язку з виключними обставинами у справі № 200/5433/20-а - відмовити.

Постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 15 листопада 2021 року у справі № 200/5433/20-а - залишити в силі.

Повний текст ухвали складений 04 травня 2023 року.

Ухвала набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст. ст. 329 - 331 КАС України.

Головуючий суддя Т.Г. Гаврищук

Судді: Е.Г. Казначеєв

І.Д. Компанієць