Справа № 520/5758/23
Суддя: Білова О.В.
Дата ухвалення: 2023-04-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про залишення позовної заяви без розгляду

28 квітня 2023 р. Справа № 520/5758/23

Харківський окружний адміністративний суд

в складі головуючого - судді Білової О.В.,

за участю секретаря судового засідання - Походенко А.І.,

за участю: позивача - ОСОБА_1 , представника відповідача - Синюшка С.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові в порядку спрощеного позовного провадження клопотання про поновлення строку звернення до суду у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) до Головного управління Національної поліції в Харківській області (вул. Ярославська, буд. 1/29, м. Харків, 61052, ) про визнання протиправними, скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення середньомісячного забезпечення за час вимушеного прогулу, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції в Харківській області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення середньомісячного забезпечення за час вимушеного прогулу, в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Харківській області від 03.06.2022 року № 296 «Про застосування дисциплінарного стягнення до поліцейських ГУНП в Харківській області» в частині застосування до ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції;

- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Харківській області за №289 о с від 14 червня 2022 року, яким ОСОБА_1 звільнено згідно з Законом України «Про національну поліцію» від 02.07.2015 №580-VIII за п.6 ч.1 с.77 у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України, з 14.06.2022 року без виплати грошового забезпечення з 01.05.2022 по 03.06.2022;

- поновити ОСОБА_1 на посаді поліцейською відділу реагування патрульної поліції Ізюмського РУН в Харківській області з 14.06.2022;

- стягнути з Головного управління Національної поліції в Харківській області на користь середньомісячне забезпечення заробіток за час вимушеною прогулу за період з 01.05.2022 року по 03.06.2022 року та з 14.06.2022 по дату поновлення на службі.

Ухвалою суду від 21.03.2023 позовну заяву було залишено без руху, надано позивачу строк для надання заяви про поновлення строку звернення до суду.

29.03.2023 позивачем подано заяву про поновлення строку звернення до суду, в обґрунтування якої позивач зазначив, що за результатами письмового звернення до відповідача 08 лютого 2023 року отримав висновок службового розслідування, проведеного на підставі наказу ГУНП в Харківській області від 10 травня 2022 року №608. Копії наказу Головного управління Національної поліції в Харківській області від 03.06.2022 №296 «Про застосування дисциплінарного стягнення до поліцейських ГУНП в Харківській області» та наказу Головного управління Національної поліції в Харківській області за №289 о/с від 14 червня 2022 року, згідно з яким його звільнено з посади позивач отримав 10 березня 2023 року на запит адвоката.

Зазначені обставини позивач підтверджує даними, які містяться на супровідних листах ГУНП в Харківській області з датою направлення висновку службового розслідування та наказів на запит адвоката.

За наслідками розгляду документів, поданих позивачем на виконання ухвали про залишення позовної заяви без руху, ухвалою судді від 03.04.2023 відкрито спрощене провадження у справі з викликом сторін, зазначено, що питання про дотримання позивачем строку звернення до суду буде вирішено з урахуванням наданих сторонами доказів, призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні.

18.04.2023 відповідачем подано до суду відзив на адміністративний позов, в якому відповідач зазначив, що Наказом ГУНП в Харківській області від 03.06.2022 №296 до позивача застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції. Наказом ГУНП в Харківській області від 14.06.2022 №289 о/с позивача звільнено за п.6 ч.1 ст.77 Закону України «Про Національну поліцію» (у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України), зазначив, що згідно з долученим до відзиву скріншотом з мобільного додатку WhatsApp оскаржувані накази були надіслані позивачу засобами електронної комунікації 18.06.2022 на номер .

В судове засідання сторони з`явилися.

З метою вирішення питання дотримання позивачем строку звернення до суду, з урахуванням поданих відповідачем доказів та відзиву, судом поставлено на обговорення клопотання позивача про поновлення строку звернення до суду.

Позивач підтримав подане ним клопотання про поновлення строку звернення до суду.

Представник відповідача проти задоволення вказаного клопотання заперечував, посилаючись на доведення до позивача спірних наказів у встановленому законом порядку та невчинення позивачем протягом тривалого строку з моменту деокупації м.Ізюм у вересні 2022 жодних дій для визначення його статусу, неприбуття на службу, неотримання грошового забезпечення, з чого він мав дізнатися про порушення його прав.

Надаючи правову оцінку доводам заяви про поновлення строку звернення до суду, суд встановив такі обставини.

Як вбачається з матеріалів справи, Наказом ГУНП в Харківській області від 03.06.2022 №296 до ОСОБА_1 застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції.

Наказом ГУНП в Харківській області від 14.06.2022 №289 о/с позивача звільнено за п.6 ч.1 ст.77 Закону України «Про Національну поліцію» (у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України)

Відповідно до ч. 5 ст. 122 КАС України для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

В той же час, Законом України "Про внесення змін до законів України "Про Національну поліцію" та "Про Дисциплінарний статут Національної поліції України" з метою оптимізації діяльності поліції, у тому числі під час дії воєнного стану" від 15.03.2022 № 2123-IX Дисциплінарний статут Національної поліції України (далі - Дисциплінарний статут) доповнено розділом V "ОСОБЛИВОСТІ ПРОВЕДЕННЯ СЛУЖБОВОГО РОЗСЛІДУВАННЯ В ПЕРІОД ДІЇ ВОЄННОГО СТАНУ", який, зокрема, включає статтю 31, яка була чинною на момент притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності.

Згідно з ч. 4 ст. 31 Дисциплінарного статуту поліцейський має право оскаржити застосоване до нього дисциплінарне стягнення, звернувшись до адміністративного суду протягом 15 днів з дня його ознайомлення з наказом про притягнення до дисциплінарної відповідальності.

Позивач зазначає, що ознайомився з наказом про притягнення до дисциплінарної відповідальності 10.03.2023, коли отримав спірні накази на запит адвоката, оскільки не мав можливості виїхати з окупованого Ізюму.

Відповідно до даних відкритих офіційних джерел місто Ізюм перебувало в окупації з 02.04.2022 та було звільнено від російських окупаційних військ 10.09.2022.

Таким чином, позивач, не будучи (з його слів) обізнаним про своє звільнення, мав з`явитися на службу та вийти на зв`язок з керівництвом одразу після звільнення міста Ізюм.

За умови виконання вказаних обов`язків, позивач мав бути обізнаним про своє звільнення після деокупації міста 10.09.2022.

Одночасно, судом з відкритих джерел встановлено, що за повідомленням на брифінгу в Медіацентрі Україна - Укрінформ заступник Ізюмського міського голови Володимира Мацокіна, станом на 06.10.2022 у місті Ізюм з`явився сталий мобільний зв`язок та інтернет.

В судовому засіданні позивач не зміг пригадати, якого саме числа після звільнення міста він виїхав з міста Ізюм до міста Лозова з метою поповнення рахунку мобільного телефону. Зазначив, що під час окупації міста Ізюм не намагався виїхати, весь час перебував вдома, бо боявся, що його захоплять, автоматична зброя, видана йому 24.02.2022, була відібрана військовими рф.

Також позивач пояснив, що продовжив перебувати у м.Ізюм після його звільнення Збройними Силами України, чекав на проведення перевірки співробітниками ДБР, якими і був невдовзі затриманий на вулиці для допиту.

В судовому засіданні позивач не заперечував, що протягом періоду з травня 2022 не отримував грошове забезпечення від відповідача.

Також позивачем у вказаний період часу не виконувалися будь-які службові обов`язки, пов`язані зі службою в Національній поліції України.

Жодних обставин, які б заважали позивачу звернутися з запитом до відповідача про отримання спірних наказів, прибути до ГУНП в Харківській області, з моменту деокупації м. Ізюм 11.09.2022 позивачем суду не повідомлено, а судом не встановлено.

Так, лише 22.01.2023 позивачем подана заява до відповідача, за результатом розгляду якої позивачу було надано матеріали службового розслідування.

Відповідно до ч. 4 ст. 31 Дисциплінарного статуту поліцейський має право оскаржити застосоване до нього дисциплінарне стягнення, звернувшись до адміністративного суду протягом 15 днів з дня його ознайомлення з наказом про притягнення до дисциплінарної відповідальності.

Відповідно до ч. 1,2 ст. 30 Дисциплінарного статуту в разі відсутності поліцейського, якого притягнуто до дисциплінарної відповідальності, без поважних причин на службі копія наказу про застосування до нього дисциплінарного стягнення надсилається поштовим зв`язком (у разі можливості) на адресу місця проживання, зазначену в його особовій справі, або з використанням електронної комунікації за контактними даними, які наявні в розпорядженні його безпосереднього керівника.

Поліцейський вважається таким, що ознайомлений з наказом про застосування дисциплінарного стягнення, після спливу чотирьох календарних днів з дня його відправлення поштовим зв`язком або після спливу двох календарних днів - у разі відправлення з використанням електронної комунікації.

Як вбачається з матеріалів справи, згідно зі скріншотом з мобільного додатку WhatsApp, оскаржувані накази були надіслані позивачу засобами електронної комунікації 18.06.2022 на номер .

Таким чином, згідно з положеннями ч. 1,2 ст. 30 Дисциплінарного статуту Позивач вважається таким, що ознайомлений з наказом про застосування дисциплінарного стягнення після спливу двох календарних днів з дня відправлення копій наказу з використанням електронної комунікації, тобто 21.06.2022.

Суд критично ставиться про твердження позивача про відсутність будь-яких повідомлень від ГУНП з приводу його звільнення у мессенджерах, оскільки направлення відповідного повідомлення підтверджується скріншотом, наданим відповідачем, а також враховуючи, що номер телефону позивач не змінював, та використовує його до сьогоднішнього дня. Саме зазначений номер телефону позивач вказує у позовній заяві , що підтвердив у судовому засіданні.

Під час окупації жодних намагань зв`язатися з керівництвом Ізюмського РУН, яке за словами позивача, виїхало на підконтрольну Україні територію до окупації міста Ізюм, або з керівництвом ГУНП, ОСОБА_1 не робив, що також підтверджується Висновком службового розслідування від 03.06.2022.

Суд також критично ставиться до посилань позивача на неможливість повернутися до служби після окупації м.Ізюм у зв`язку з необхідністю забезпечення безпеки його родині, з огляду на таке.

В позовній заяві позивач зазначив, що його мати, яка потребувала догляду, померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Крім того, в судовому засіданні позивач пояснив, що його родина виїхала через територію російської федерації 21.06.2022, відтак з 22.06.2022 позивач не був обтяжений вирішенням питання безпеки та становища родини.

У межах даного спору є загальновідомою в розумінні ч.3 ст.78 КАС України обставиною, що 24.02.2022 був розпочатий акт безпосередньої збройної військової агресії російської федерації проти України поза межами окремих районів Луганської області України та Донецької області України, а Указом Президента України від 24.02.2022р. №64/2022 на всій території України було введено правовий режим воєнного стану.

Тому суд враховує, що з указаної календарної дати усі військові формування України та правоохоронні органи України (у тому числі і органи та підрозділи Національної поліції України), а також окремі співробітники згаданих суб`єктів владних повноважень у силу ст.ст.17, 65 Конституції України, ст.ст.12, 21, 22 Закону України від 02.07.2015р. №508-VIII «Про Національну поліцію» повинні були безвідносно до наявності або відсутності події отримання окремих наказів безпосередніх чи прямих керівників докладати власних зусиль для забезпечення безперервного та цілодобового захисту суверенітету України і територіальної цілісності України, для забезпечення виконання завдань поліції і реалізації повноважень поліції з метою відсічі збройної агресії ворога проти України, що виключало легітимність обрання пасивної форми поведінки (у тому числі і у вигляді фізичного знаходження у схованці), за виключенням випадку виконання особистого спеціального службового завдання, випадку виконання чіткого та однозначного наказу військово-політичного керівництва України у цілях збереження людських ресурсів задля продовження боротьби проти військової агресії, випадку знаходження у стані безпорадності у медичному закладі.

Також посилання позивача на проведення відносно нього перевірки не доводить поважності причин пропуску строку звернення до суду, оскільки вказана перевірка стосувалася виключно обставин, які мають відношення до кримінального провадження, що проводилося службовими особами ДБР, позивач не був затриманий вказаними особами, що він підтвердив у судовому засіданні.

Судом при розгляді клопотання позивача про поновлення строку звернення до суду встановлено, що позивач мав дізнатися про своє звільнення принаймні у вересні 2022 року після деокупації м.Ізюм, тому встановлений законом 15-денний строк пропущений позивачем більше ніж на п`ять місяців, з огляду на направлення позову до суду 14.03.2023 поштою.

При оцінюванні поважності причин пропуску строку звернення до суду та прийнятті рішень про його поновлення Європейський Суд з прав людини, як правило, враховує: 1) складність справи, тобто, обставини і факти, що ґрунтуються на праві (законі) і тягнуть певні юридичні наслідки; 2) поведінку заявника; 3) поведінку державних органів; 4) перевантаження судової системи; 5) значущість для заявника питання, яке знаходиться на розгляді суду, або особливе становище сторони у процесі (справи «Бочан проти України», «Смірнова проти України», «Федіна проти України», «Матіка проти Румунії» та інші).

Водночас навіть наявність об`єктивних та непереборних обставин, що обумовлюють поважність причин пропуску строку звернення до суду, не може розцінюватися як абсолютна підстава для поновлення пропущеного строку (справа «Олександр Шевченко проти України», п. 27), оскільки у випадку, якщо минув значний проміжок часу з моменту закінчення пропущеного строку, відновлення попереднього становища учасників справи, що може бути зумовлено скасуванням рішення або визнанням незаконної дії (бездіяльності) суб`єкта владних повноважень, буде значно ускладнено та може призвести до порушення прав та інтересів інших осіб.

Загалом, згідно з практикою ЄСПЛ при застосуванні процедурних правил варто уникати як надмірного формалізму, який буде впливати на справедливість процедури, так і зайвої гнучкості, яка призведе до нівелювання процедурних вимог, встановлених законом, та порушення принципу правової визначеності (справи «Волчлі проти Франції»], «ТОВ «Фріда» проти України»).

Відповідно до ч. 1,2 ст. 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Враховуючи тривалість пропуску строку звернення до суду та поведінку позивача, обставини, на які він посилається в якості причин пропуску звернення до суду, не можуть бути визнані судом поважними.

Відповідно до ч. 3 ст. 123 КАС України якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

З огляду на зазначене, наявні підстави для залишення позовної заяви ОСОБА_1 без розгляду.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 240 КАС України суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду, з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

Керуючись ст.ст. 122, 123, 240, 248, 256, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання позивача про поновлення строку звернення до суду - відмовити.

Адміністративний позов ОСОБА_1 - залишити без розгляду.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів до Другого апеляційного адміністративного суду. Зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Повний текст ухвали складено 03.05.2023.

Суддя Білова О.В.