Справа № 160/3055/23
Суддя: Прудник Сергій Володимирович
Дата ухвалення: 2023-05-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 травня 2023 року Справа № 160/3055/23
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіПрудника С.В.
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-
ОСОБА_1 урахуванням позову, який подано 24.02.2023 року на вимог ухвали суду від 22.02.2023 року, 17.02.2023 року звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою (до відділення поштового зв`язку таку подано 13.02.2023 року) до Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області, в якій позивач просить суд:
Означені позовні вимоги вмотивовані тим, що скасування рішення про оформлення набуття громадянства відбувається на підставі документів, які підтверджують, що особа набула громадянство України шляхом обману, внаслідок подання свідомо неправдивих відомостей або фальшивих документів, приховування будь-якого суттєвого факту, за наявності якого особа не може набути громадянство України. Відтак, скасування рішення про оформлення набуття громадянства потребує наявності достатніх та належних доказів щодо встановлення факту подання особою свідомо неправдивих відомостей або фальшивих документів. Крім того, встановленню підлягають також факти, які б підтверджували провину або злочинний намір, подачу завідомо неправдивих відомостей, обман заявника при отриманні ним паспорта громадянина України. Тож, з урахуванням відсутності доказів на підтвердження подання ОСОБА_1 к. свідомо неправдивих відомостей або фальшивих документів з метою набуття громадянства України, відповідачем при прийнятті рішення від 01.11.2022 року не враховано всіх обставин та не надано належну оцінку перешкодам у реалізації своїх прав позивачем. Зобов`язання ОСОБА_1 к. припинити іноземне громадянство не спростовується, однак з урахуванням наявних обставин утруднення реалізації такого обов`язку, виникає необхідність продовження строку для вжиття Позивачкою відповідних дій. При цьому відмова Відповідачем ОСОБА_1 к. у захисті її прав у наявних правовідносинах може мати місце зміна способу життя позивача, що в подальшому не передбачає відновлення попередніх умов. Дані обставини не були враховані відповідачем при прийнятті оскаржуваного рішення, а тому відповідачем не дотримано принципу пропорційності, балансу між несприятливими наслідками прав, свобод та інтересів позивача і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення, що призводить для настання несприятливих наслідків для позивача.
22.03.2023 року Головним управлінням Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області подано відзив на позовну заяву, у якому митний орган заперечив щодо задоволення позовних вимог. В обґрунтування своєї правової позиції відповідач зазначив наступне. 09.07.2020 року ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженка Азербайджанської республіки, звернулася до Новомосковського районного відділу Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області із заявою про оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням відповідно до частини. 1 статті 8 Закону України «Про громадянство України» від 18.01.2001 року № 2235-III, у зв`язку з постійним проживанням на території України до 24.08.1991 року. Відповідно до частини 5 статті 8 Закону №2235-ІІІ (в редакції чинній на час подання Позивачем заяви про набуття громадянства), іноземці, зазначені в частинах першій - третій цієї статті, які подали зобов`язання припинити іноземне громадянство, повинні подати документ про це, виданий уповноваженим органом відповідної держави, до уповноваженого органу України протягом двох років з моменту реєстрації їх громадянами України. Якщо іноземці, маючи всі передбачені законодавством цієї держави підстави для отримання такого документа, з незалежних від них причин не можуть отримати його, вони подають декларацію про відмову від іноземного громадянства.
Відповідач звертає увагу, що 09.07.2020 року ОСОБА_1 подано зобов`язання припинити іноземне громадянство (Республіки Азербайджан) протягом двох років з моменту набуття нею громадянства України і подати до органу, що видав їй тимчасове посвідчення громадянина України, документ про припинення громадянства Республіки Азербайджан виданий уповноваженим на те органом цієї держави. Згідно частини 7 статті 8 Закону №2235- ІІІ (в редакції чинній на час подання Позивачем заяви про набуття громадянства), датою набуття громадянства України у випадках, передбачених цією статтею, є дата реєстрації набуття особою громадянства України. Відповідно до пункту 92 Порядку №215 провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, рішення про оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням приймають територіальні органи Державної міграційної служби України. Відповідно до положень пункту 93 Порядку №215 провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, територіальний підрозділ Державної міграційної служби України, до якого подано документи щодо оформлення набуття громадянства України, перевіряє відповідність оформлення поданих документів вимогам законодавства України. Якщо під час перевірки буде встановлено, що подані заявником документи не оформлені відповідно до вимог законодавства України, територіальний підрозділ Державної міграційної служби України не пізніш як у двотижневий строк з дня надходження документів повертає їх заявникові для усунення недоліків. Якщо заявник у двомісячний строк з дня повернення йому документів не усуває недоліки та не подає документи повторно, керівник територіального підрозділу Державної міграційної служби України приймає рішення про припинення провадження за цією заявою. Подані заявником належно оформлені документи не пізніш як у двотижневий строк з дня їх надходження надсилаються до територіального органу Державної міграційної служби України. Відповідно до пункту 94 Порядку №215 провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, територіальний орган Державної міграційної служби України перевіряє відповідність оформлення документів з питань громадянства вимогам законодавства України та підтвердження ними наявності фактів, з якими Закон пов`язує набуття особою громадянства України. Якщо документи оформлені належним чином і підтверджують наявність фактів, з якими Закон пов`язує набуття особою громадянства України, а стосовно поновлення особи у громадянстві України також відсутні передбачені Законом підстави, за наявності яких поновлення у громадянстві України не допускається, керівник територіального органу Державної міграційної служби України або його заступник приймає рішення про оформлення набуття особою громадянства України.
04.09.2020 року на підставі проведених перевірок ГУ ДМС у Дніпропетровській області прийнято рішення про оформлення набуття громадянства України громадянці Азербайджанської Республіки ОСОБА_1 за територіальним походженням відповідно до частини 1 статті 8 Закону №2235-ІІІ. Відповідно до пункту 117 Порядку №215 (в редакції чинній на час подання позивачем заяви про набуття громадянства), у разі прийняття щодо особи рішення про встановлення належності до громадянства України, прийняття до громадянства України або оформлення набуття громадянства України територіальний орган Державної міграційної служби України, дипломатичне представництво чи консульська установа України за місцем її проживання реєструють особу громадянином України. Такій особі видається довідка про реєстрацію особи громадянином України, яка подається нею для одержання документів, що підтверджують громадянство України.
15.09.2020 року ОСОБА_1 видано довідку про реєстрацію громадянином України №866/20, яка слугує підставою для видачі документа, що підтверджує громадянство України, а саме тимчасового посвідчення громадянина України.
09.11.2020 року ГУ ДМС у Дніпропетровській області на ім`я ОСОБА_1 оформлено тимчасове посвідчення громадянина України серії НОМЕР_1 , строком дії до 04.09.2022 року (тобто строком на 2 роки, період протягом якого особа повинна припинити іноземне громадянство та подати документ про це, виданий уповноваженим органом відповідної держави до уповноваженого органу).
Окрім того, позивачем під час отримання тимчасового посвідчення громадянина України 04.09.2020 року підписано розписку в якій її повідомлено, що іноземець, який набув громадянство України і не подав у порядку передбаченому ч. 5 ст. 8 Закону №2235-ІІІ, документ про припинення іноземного громадянства, втрачає громадянство України.
Таким чином, ОСОБА_1 повинна була припинити іноземне громадянство та подати документ про це виданий уповноваженим органом відповідної держави до ГУ ДМС у Дніпропетровській області у строк до 04.09.2022 року.
У зв`язку з тим, що громадянство України було набуто, але не виконано подане у порядку передбаченому частиною 5 статті 8 Закону №2235-ІІІ зобов`язання припинити іноземне громадянство протягом 2 років з моменту набуття громадянства України, а незалежних від особи причин неотримання документа про припинення іноземного громадянства немає 25.10.2022 Новомосковським відділом ГУ ДМС у Дніпропетровській області (територіальний підрозділ ГУ ДМС у Дніпропетровській області до якого позивачем подавалися документи щодо оформлення набуття громадянства України) підготовлено подання про скасування рішення про оформлення набуття громадянства України та направлено до ГУ ДМС у Дніпропетровській області для подальшого розгляду.
Відповідно до положень пункту 97 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, рішення про оформлення набуття громадянства України скасовується керівником територіального органу Державної міграційної служби України або його заступником. Повідомлення про скасування рішення про оформлення набуття громадянства України у тижневий сірок надсилається до територіального підрозділу Державної міграційної служби України, яким було внесено подання про скасування рішення про оформлення набуття громадянства України. Територіальний підрозділ Державної міграційної служби України не пізніш як у тижневий строк з дня одержання повідомлення про скасування рішення про оформлення набуття громадянства України повідомляє про це відповідну особу у письмовій формі із зазначенням причин скасування такого рішення.
01.11.2022 року ГУ ДМС у Дніпропетровській області прийнято рішення про скасування рішення ГУ ДМС у Дніпропетровській області від 04.09.2020 року про набуття громадянства України за територіальним походженням ОСОБА_1 та оформлено довідку №10/22 про наявність підстав для скасування рішення про оформлення набуття громадянства за територіальним походженням.
Отже, Головне управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області вважає, що діяло відповідно до чинного законодавства України, а тому рішення про скасування рішення ГУ ДМС у Дніпропетровській області від 04.09.2020 року про набуття громадянства України за територіальним походженням ОСОБА_1 є обґрунтованим та прийняте відповідно до чинного законодавства України.
Позовна вимога ОСОБА_1 , щодо «продовження тимчасового посвідчення громадянина України на час дії військового стану на території України і тридцять днів після закінчення дії військового стану з одночасним продовженням дії зобов`язання припинити іноземне громадянство на той самий строк» немає будь-якого правового підґрунтя, оскільки, відповідно до пунктів 1. 2. «Правил оформлення і видачі тимчасового посвідчення громадянина України» затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 р. № 1111 (далі Правила №1111), тимчасове посвідчення громадянина України є документом, який посвідчує особу і підтверджує її належність до громадянства України. Тимчасове посвідчення видається особам, які досягли шістнадцятирічного віку, набули громадянства України та взяли зобов`язання припинити іноземне громадянство протягом двох років з моменту набуття громадянства України. Відповідно до пункту 3 Правил №1111 тимчасове посвідчення видається на строк до 2 років. Таким чином, законодавством України не передбачено підстав та можливості продовження строку дії тимчасового посвідчення. Законодавством України чітко визначено сірок протягом якого особа має виконати подане зобов`язання, припинити іноземне громадянство та надати документ про це, виданий уповноваженим органом відповідної держави. Так відповідно до частини 5 статті 8 Закону №2235- ІІІ чітко зазначено строк 2 роки та не передбачено продовження такого строку.
Крім того, позивач у своїй позовній заяві зазначає, що рішення від 01.11.2022 року ГУ ДМС у Дніпропетровській області про скасування на підставі ст. 21 Закону України «Про громадянство України», оформлення набуття позивачем громадянства України є незаконним, так як твердження відповідача щодо відсутності у позивача незалежних від неї причин неотримання документа про припинення іноземного громадянства не відповідає дійсності. Відповідно до ч. 5 ст. 8 Закону №2235-ІІІ, якщо іноземці, маючи всі передбачені законодавством цієї держави підстави для отримання такого документа, з незалежних від них причин не можуть отримати його, вони подають декларацію про відмову від іноземного громадянства. Проте, відповідно до абзацу 13 статті 1 Закону №2235-111 незалежною від особи причиною неотримання документа про припинення іноземного громадянства (підданства) є: невидача особі, в якої уповноважені органи держави її громадянства (підданства) прийняли клопотання про припинення іноземного громадянства (підданства), уповноваженим органом такої держави документа про припинення громадянства (підданства) особи у встановлений законодавством іноземної держави строк (крім випадків, коли особі було відмовлено у припиненні громадянства (підданства) чи протягом двох років з дня подання клопотання, якщо строк не встановлено; відсутність у законодавстві іноземної держави процедури припинення н громадянства (підданства) за ініціативою особи; нездійснення такої процедури. Даний перелік підстав є вичерпним, отже інші обставини не можуть розглядатись як такі, що унеможливлюють подання документа про припинення іноземного громадянства. Окрім того ОСОБА_1 до ГУ ДМС у Дніпропетровській області із декларацією про відмову від іноземного громадянства не зверталася.
За відомостями з витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.02.2023 зазначена вище справа розподілена та 20.02.2023 року передана судді Пруднику С.В.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22.02.2023 року вказану позовну заяву було залишено без руху через невідповідність вимогам ст. ст. 160, 161 КАС України.
У встановлений ухвалою суду від 22.02.2023 року строк позивач усунув недоліки адміністративного позову.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01.03.2023 року відкрито провадження в адміністративній справі, призначено розгляд за правилами спрощеного провадження без виклику учасників справи. Витребувано від Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області: письмові докази та вмотивовані пояснення щодо підстав задля скасування на підставі ст. 21 Закону України "Про громадянство України", оформлення набуття громадянства України відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; засвідчену належним чином у відповідності до вимог ст. 94 КАС України копію міграційної справи відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Витребувані судом докази зобов`язана подати до Дніпропетровського окружного адміністративного суду (також шляхом направлення на електронну адресу Дніпропетровського окружного адміністративного суду (adm.dp.court.gov.ua) ) у строк до 21.03.2023 року. Судом попереджено Головне управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області про можливість застосування судом заходів процесуального примусу, зокрема накладення штрафу та винесення окремої ухвали у разі невиконання вимог даної ухвали суду.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21.03.2023 року у задоволенні клопотання представника Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області Пилипчука Євгена Олександровича про розгляд справи за правилами загального позовного провадження з обов`язковим викликом представника відповідача відмовлено. Повторно витребувано від Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області: письмові докази та вмотивовані пояснення щодо підстав задля скасування на підставі ст. 21 Закону України "Про громадянство України", оформлення набуття громадянства України відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; засвідчену належним чином у відповідності до вимог ст. 94 КАС України копію міграційної справи відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Витребувані судом докази зобов`язано подати до Дніпропетровського окружного адміністративного суду (також шляхом направлення на електронну адресу Дніпропетровського окружного адміністративного суду (adm.dp.court.gov.ua) ) у строк до 31.03.2023 року. Судом попереджено Головне управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області про можливість застосування судом заходів процесуального примусу, зокрема накладення штрафу та винесення окремої ухвали у разі невиконання вимог даної ухвали суду.
Вивчивши та дослідивши всі матеріали справи та надані докази, а також проаналізувавши зміст норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, з`ясувавши всі обставини справи, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд дійшов наступних висновків.
Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 народилася в ІНФОРМАЦІЯ_3 у Республіці Азербайджан.
Як зазначила позивач у поданій до суду позовній заяві, приблизно в 1985 році переїхала в Україну, а саме до Дніпропетровської області де починаючи з 20.05.1985 року працювала в колгоспі «Вперед» Новомосковського району Дніпропетровської області, про що свідчить відповідний запис заповнення в трудовій книжці колгоспника та підтверджено довідкою секретаря виконавчого комітету Новостепанівської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області №122 від 27.02.2019 року.
Згідно з довідкою виконавчого комітету Новостепанівської сільської ради №125 від 01.03.2019 року ОСОБА_1 проживала разом з сім`єю - ОСОБА_2 1957 р.н. - чоловік, ОСОБА_3 - 1982 р.н. - дочка, ОСОБА_4 - 1983 р.н. - син, ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_4 - син (який народився вже в Україні) за адресою Дніпропетровська область, Новомосковський район, с. Новостепанівка з 1985 року.
Також 29.11.2018 року ОСОБА_1 к. видано довідку про реєстрацію місця проживання за відомостями виконкому Новостепанівської сільської ради за адресою АДРЕСА_1 з 05.07.2010 року по теперішній час.
Означене судове рішення набрало законної сили 18.02.2020 року.
З 04.09.2020 року позивачу відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про громадянство» було оформлено набуття громадянства України за територіальним походженням та видано довідку про реєстрацію особи громадянином України, на підставі якої оформлено тимчасове посвідчення громадянина України (видано 09.11.2020 року), дійсне до 04.09.2022 року.
Одночасно з отриманням тимчасового посвідчення громадянина України, позивачем було подано зобов`язання про припинення іноземного громадянства.
Як зазначила позивач у поданій до суду позовній заяві, попри те, через збіг незалежних від неї обставин, як то стан здоров`я, епідемія СОVID-19, захворювання ОСОБА_1 на СОVID-19 та його наслідки, збройна агресія росії проти України та введення воєнного стану, призупинення роботи дипломатичних установ та інформаційних систем Державної міграційної служби України, остання не змогла вчасно припинити іноземне громадянство.
Після закінчення строку дії тимчасового посвідчення громадянина України позивач звернулася до Державної міграційної служби України щодо продовження терміну дії тимчасового посвідчення громадянина України на період дії воєнного стану в України та надання можливості звернення до посольства Республіки Азербайджан для оформлення виходу з її громадянства.
Листом від 16.11.2022 року Державна міграційна служба України на звернення позивача від 25.10.2022 року щодо набуття громадянства України повідомила про те, що у встановлений законодавством дворічний термін ОСОБА_1 не оформлено припинення іноземного громадянства, 01.11.2022 року рішення про оформлення набуття позивачем громадянства України скасовано ГУ ДМС у Дніпропетровській області на підставі ст. 21 Закону.
Проте, 24.01.2023 року відвідавши підрозділ ДМС за місцем мешкання, позивач отримала довідку № 10/22 ГУ ДМС в Дніпропетровській області про наявність підстав для скасування рішення про оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням.
В указаній довідці було зазначено, що громадянка України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженка Республіки Азербайджан, набула громадянства України за територіальним походженням на підставі ст. 8 Закону України «Про громадянство України» шляхом обману, унаслідок подання свідомо неправдивих відомостей або фальшивих документів, а саме не виконала подане, відповідно до частини п`ятої статті 8 Закону України «Про громадянство України» зобов`язання припинити іноземне громадянство протягом 2 років з моменту набуття громадянства України, а незалежних від особи причин неотримання документа про припинення іноземного громадянства немає.
Також 24.01.2023 року, разом з вищевказаною довідкою № 10/22 позивачем було отримано копію листа Державної міграційної служби України (б/н) в якому наявне посилання на рішення від 01.11.2022 року ГУ ДМС в Дніпропетровській області про скасування на підставі ст. 21 Закону України «Про громадянство України», оформлення набуття останньою громадянства України.
08.02.2023 року позивач звернулася з адвокатським запитом до ГУ ДМС в Дніпропетровській області щодо отримання рішення від 01.11.2022 року про скасування на підставі ст. 21 Закону України «Про громадянство України», оформлення набуття останньою громадянства України. Запитуване рішення отримано електронною поштою.
Не погоджуючись із рішенням про скасування на підставі ст. 21 Закону України "Про громадянство України", оформлення набуття громадянства України, позивач звернулась до суду з позовом у даній справі.
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає наступне.
Відповідно до частини 2 статті 3 Конституції України права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.
Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Стаття 25 Конституції України визначає, що громадянин України не може бути позбавлений громадянства і права змінити громадянство.
Відповідно до статті 129 Конституції України суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права.
Статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року визначено, що кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.
Відповідно до частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Правовий зміст громадянства України, підстави і порядок його набуття та припинення, повноваження органів державної влади, що беруть участь у вирішенні питань громадянства України, порядок оскарження рішень з питань громадянства, дій чи бездіяльності органів державної влади, їх посадових і службових осіб визначає Закон України "Про громадянство України" від 18.01.2001 № 2235-III (далі - Закон №2235).
Відповідно до статті 1 Закону №2235 громадянство України - правовий зв`язок між фізичною особою і Україною, що знаходить свій вияв у їх взаємних правах та обов`язках.
Згідно з частиною 1 статті 8 Закону №2235, особа, яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра, син чи дочка, онук чи онука народилися або постійно проживали до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України "Про правонаступництво України", або яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра народилися або постійно проживали на інших територіях, що входили на момент їх народження або під час їх постійного проживання до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), і є особою без громадянства або іноземцем, який подав зобов`язання припинити іноземне громадянство, та подала заяву про набуття громадянства України, а також її неповнолітні діти реєструються громадянами України. Іноземці, які є громадянами (підданими) кількох держав, подають зобов`язання припинити громадянство всіх цих держав. Іноземці, яким надано статус біженця в Україні чи притулок в Україні, замість зобов`язання припинити іноземне громадянство подають декларацію про відмову особи, якій надано статус біженця в Україні чи притулок в Україні, від іноземного громадянства.
Згідно з положеннями статті 17 вказаного Закону громадянство України припиняється: 1) внаслідок виходу з громадянства України; 2) внаслідок втрати громадянства України; 3) за підставами, передбаченими міжнародними договорами України.
Відповідно до частини 1 статті 19 Закону №2235, підставами для втрати громадянства України є, зокрема, 1) добровільне набуття громадянином України громадянства іншої держави, якщо на момент такого набуття він досяг повноліття; 2) набуття особою громадянства України на підставі статті 9 цього Закону внаслідок обману, свідомого подання неправдивих відомостей або фальшивих документів; 3) добровільний вступ на військову службу іншої держави, яка відповідно до законодавства цієї держави не є військовим обов`язком чи альтернативною (невійськовою) службою.
Відповідно до статті 21 Закону №2235, рішення про оформлення набуття громадянства України скасовується, якщо особа набула громадянство України відповідно до статей 7, 8, 10 - 13, 15 цього Закону внаслідок подання неправдивих відомостей або фальшивих документів, приховування особою будь-якого суттєвого факту, за наявності якого особа не може набути громадянство України, у тому числі невиконання зобов`язання, взятого особою у зобов`язанні припинити іноземне громадянство (підданство), в декларації про відмову від іноземного громадянства або в декларації про відсутність іноземного громадянства.
Не може бути скасовано рішення про оформлення набуття громадянства України стосовно особи, яка на момент прийняття такого рішення була неповнолітньою, недієздатною, крім випадків подання неправдивих відомостей або фальшивих документів, приховування особою будь-якого суттєвого факту, за наявності якого особа не може набути громадянство України.
Суд встановив, що позивач 04.09.2020 року взяла на себе зобов`язання припинити іноземне громадянство Азербайджанської Республіки протягом двох років з моменту набуття ним громадянства України.
Відповідно до абзацу 12 статті 1 Закону №2235, зобов`язання припинити іноземне громадянство - письмово оформлена заява іноземця про те, що в разі набуття громадянства України він припинить громадянство (підданство) іншої держави або громадянства (підданства) інших держав і протягом двох років з моменту набуття ним громадянства України подасть документ про припинення громадянства (підданства) іншої держави або громадянств (підданств) інших держав до органу, що видав йому тимчасове посвідчення громадянина України.
Таким чином, саме на позивача покладається обов`язок припинити іноземне громадянство та подати документ про припинення іноземного громадянства, виданий уповноваженим органом відповідної держави, до уповноваженого органу України протягом двох років з моменту набуття громадянства.
Відповідно до абзацу 16 статті 1 Закону №2235, декларація про відмову від іноземного громадянства - документ, у якому іноземець, який узяв зобов`язання припинити іноземне громадянство і в якого існують незалежні від нього причини неотримання документа про припинення іноземного громадянства (підданства) або іноземних громадянств (підданств), засвідчує свою відмову від громадянства (підданства) іншої держави або громадянств (підданств) інших держав.
Отже, особа, яка набула громадянство України, має подати декларацію про відмову від іноземного громадянства. У разі подачі такої декларації документ про вихід із іноземного громадянства не вимагається, а на особу покладається обов`язок повернути національний паспортний документ до уповноваженого органу іноземної держави та не користуватися правами громадянина вказаної держави і не виконувати обов`язків, передбачених її законодавством для громадян цієї держави.
Указом Президента України від 27.03.2001 №215 затверджено Порядок провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень (далі - Порядок №215), яким визначено перелік документів, які подаються для встановлення, оформлення та перевірки належності до громадянства України, прийняття до громадянства України, оформлення набуття громадянства України, припинення громадянства України, скасування рішень про оформлення набуття громадянства України, а також процедуру подання цих документів та провадження за ними, виконання прийнятих рішень з питань громадянства України.
Згідно з пунктом 92 Порядку №215 територіальні органи Державної міграційної служби України приймають рішення про оформлення набуття громадянства України:
за народженням; за територіальним походженням; внаслідок поновлення у громадянстві; внаслідок усиновлення; внаслідок встановлення над дитиною опіки чи піклування, влаштування дитини в дитячий заклад чи заклад охорони здоров`я, в дитячий будинок сімейного типу чи прийомну сім`ю або передачі на виховання в сім`ю патронатного вихователя; внаслідок встановлення над особою, визнаною судом недієздатною, опіки; у зв`язку з перебуванням у громадянстві України одного чи обох батьків дитини; внаслідок визнання батьківства чи материнства або встановлення факту батьківства чи материнства; за іншими підставами, передбаченими міжнародними договорами України.
До повноважень територіальних органів Державної міграційної служби України також належить скасування прийнятих ними рішень про оформлення набуття громадянства України у випадках, передбачених статтею 21 Закону.
Відповідно до пункту 96 Порядку №215 подання про скасування рішення про оформлення набуття громадянства України у випадках, передбачених статтею 21 Закону, стосовно особи, яка проживає в Україні, готується територіальним підрозділом Державної міграційної служби України, до якого цією особою подавалися документи щодо оформлення набуття громадянства України.
Подання про скасування рішення про оформлення набуття громадянства України разом із документами, передбаченими підпунктом "б" пункту 88 цього Порядку, надсилається до територіального органу Державної міграційної служби України.
Відповідно до підпункту "б" пункту 88 Порядку №215 для скасування рішень про оформлення набуття громадянства України відповідно до статті 21 Закону територіальними органами Державної міграційної служби України, дипломатичними представництвами чи консульськими установами України готуються такі документи, зокрема: документи, які підтверджують, що особа набула громадянство України за територіальним походженням (стаття 8 Закону) або була поновлена у громадянстві України (стаття 10 Закону) шляхом обману, внаслідок подання свідомо неправдивих відомостей або фальшивих документів, приховування будь-якого суттєвого факту, за наявності якого особа не може набути громадянства України (довідка територіального органу Державної міграційної служби України, дипломатичного представництва чи консульської установи про те, що іноземець, який подав зобов`язання припинити іноземне громадянство, не подав документ про припинення цього громадянства, виданий уповноваженим органом відповідної держави, до уповноваженого органу України протягом двох років з моменту реєстрації його громадянином України, а незалежні від особи причини неотримання документа про припинення іноземного громадянства не існують (частина п`ята статті 8 та частина друга статті 10 Закону); інформація територіального органу Державної міграційної служби України про те, що іноземець, який подав декларацію про відмову від іноземного громадянства, не повернув паспорт іноземної держави до уповноважених органів цієї держави (частина восьма статті 8 та частина сьома статті 10); інформація про те, що на момент реєстрації громадянином України існували підстави, за наявності яких особа не поновлюється у громадянстві України (частини перша та друга статті 10 з урахуванням частини п`ятої статті 9 Закону; частина п`ята статті 10 Закону); інформація про інші неправдиві відомості та фальшиві документи, які були подані для набуття громадянства України відповідно до статей 8 та 10 Закону, або інформація про приховування будь-якого суттєвого факту, за наявності якого особа не може набути громадянство України відповідно до статей 8 та 10 Закону.
За приписами пункту 97 Порядку №215 рішення про оформлення набуття громадянства України скасовується керівником територіального органу Державної міграційної служби України або його заступником.
Повідомлення про скасування рішення про оформлення набуття громадянства України у тижневий строк надсилається до територіального підрозділу Державної міграційної служби України, яким було внесено подання про скасування рішення про оформлення набуття громадянства України.
Територіальний підрозділ Державної міграційної служби України не пізніш як у тижневий строк з дня одержання повідомлення про скасування рішення про оформлення набуття громадянства України повідомляє про це відповідну особу у письмовій формі із зазначенням причин скасування такого рішення.
З системного аналізу наведених правових норм суд дійшов висновку, що скасування рішення про оформлення набуття громадянства відбувається на підставі подання органів міграційної служби, дипломатичними представництвами чи консульськими установами України та на підставі документів, які підтверджують, що особа набула громадянство України за територіальним походженням шляхом обману, внаслідок подання свідомо неправдивих відомостей або фальшивих документів, приховування будь-якого суттєвого факту, за наявності якого особа не може набути громадянство України.
Тобто, необхідною та обов`язковою умовою для скасування рішення про оформлення набуття громадянства України відповідно до статті 21 Закону України "Про громадянство України" є встановлення центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері громадянства, факту набуття особою громадянства України шляхом обману, внаслідок подання свідомо неправдивих відомостей або фальшивих документів, приховування будь-якого суттєвого факту, за наявності якого особа не може набути громадянство України.
Указані обставини повинні бути підтверджені відповідними документами, які свідчать, зокрема, про факт подання особою свідомо неправдивих відомостей або фальшивих документів. Крім того, встановленню підлягають також факти, підтверджуючі провину або злочинний намір, подачу завідомо хибних відомостей, обман заявника при отриманні ним паспорта громадянина України.
Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постановах від 14.11.2018 у справі № 820/1293/16, від 24.04.2019 у справі №2040/5642/18, від 19.12.2019 у справі №815/3575/15 та від 28.02.2020 у справі №520/4398/19.
Суд зазначає, що з матеріалів справи встановлено, що 04.09.2020 року на підставі проведених перевірок ГУ ДМС у Дніпропетровській області прийнято рішення про оформлення набуття громадянства України громадянці Азербайджанської Республіки ОСОБА_1 за територіальним походженням відповідно до частини 1 статті 8 Закону №2235-ІІІ.
Відповідно до Пункту 117 Порядку №215 (в редакції чинній на час подання позивачем заяви про набуття громадянства), у разі прийняття щодо особи рішення про встановлення належності до громадянства України, прийняття до громадянства України або оформлення набуття громадянства України територіальний орган Державної міграційної служби України, дипломатичне представництво чи консульська установа України за місцем її проживання реєструють особу громадянином України.
Такій особі видається довідка про реєстрацію особи громадянином України, яка подається нею для одержання документів, що підтверджують громадянство України.
Тож, 15.09.2020 року ОСОБА_1 видано довідку про реєстрацію громадянином України №866/20, яка слугує підставою для видачі документа, що підтверджує громадянство України, а саме тимчасового посвідчення громадянина України.
09.11.2020 року ГУ ДМС у Дніпропетровській області на ім`я ОСОБА_1 оформлено тимчасове посвідчення громадянина України серії НОМЕР_1 , строком дії до 04.09.2022 року (тобто строком на 2 роки, період протягом якого особа повинна припинити іноземне громадянство та подати документ про це, виданий уповноваженим органом відповідної держави до уповноваженого органу).
Окрім того, позивачем під час отримання тимчасового посвідчення громадянина України 04.09.2020 року підписано розписку в якій її повідомлено, що іноземець, який набув громадянство України і не подав у порядку передбаченому ч. 5 ст. 8 Закону №2235-ІІІ, документ про припинення іноземного громадянства, втрачає громадянство України.
Таким чином, ОСОБА_1 повинна була припинити іноземне громадянство та подати документ про це виданий уповноваженим органом відповідної держави до ГУ ДМС у Дніпропетровській області у строк до 04.09.2022 року.
Статтею 17 Закону №2235-ІІІ, передбачено підстави припинення громадянства України. Так громадянство України припиняється: 1) внаслідок виходу з громадянства України; 2) внаслідок втрати громадянства України; 3) за підставами, передбаченими міжнародними договорами України.
Судом враховано, що 19 грудня 2021 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Закону України «Про громадянство України» щодо спрощеного набуття громадянства України окремими категоріями осіб» від 14 грудня 2021 року № 1941-ІХ (далі - Закон № 1941-IX), яким, зокрема, змінено визначення незалежної причини неотримання документа про припинення іноземного громадянства (підданства) (стаття 1) та розширено підстави для скасування рішення про оформлення набуття громадянства України (стаття 21).
Так, за новою редакцією статті 21 Закону України "Про громадянство України" рішення про оформлення набуття громадянства України скасовується, якщо особа набула громадянство України відповідно до статей 7, 8, 10-13, 15 цього Закону внаслідок подання неправдивих відомостей або фальшивих документів, приховування особою будь-якого суттєвого факту, за наявності якого особа не може набути громадянство України, у тому числі невиконання зобов`язання, взятого особою у зобов`язанні припинити іноземне громадянство (підданство), в декларації про відмову від іноземного громадянства або в декларації про відсутність іноземного громадянства.
Не може бути скасовано рішення про оформлення набуття громадянства України стосовно особи, яка на момент прийняття такого рішення була неповнолітньою, недієздатною, крім випадків подання неправдивих відомостей або фальшивих документів, приховування особою будь-якого суттєвого факту, за наявності якого особа не може набути громадянство України.
А за новою редакцією статті 1 цього Закону незалежна від особи причина неотримання документа про припинення іноземного громадянства (підданства) - невидача особі, в якої уповноважені органи держави її громадянства (підданства) прийняли клопотання про припинення іноземного громадянства (підданства), уповноваженим органом такої держави документа про припинення громадянства (підданства) особи у встановлений законодавством іноземної держави строк (крім випадків, коли особі було відмовлено у припиненні громадянства (підданства) чи протягом двох років з дня подання клопотання, якщо строк не встановлено, або відсутність у законодавстві іноземної держави процедури припинення її громадянства (підданства) за ініціативою особи чи нездійснення такої процедури.
Тобто, на даний час редакція закону передбачає невиконання зобов`язання, взятого особою у зобов`язанні припинити іноземне громадянство (підданство), в декларації про відмову від іноземного громадянства або в декларації про відсутність іноземного громадянства як пряму підставу для скасування рішення про оформлення набуття громадянства України.
Згідно до положень абзацу 11 пункту 92 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, до повноважень територіальних органів Державної міграційної служби України також належить скасування прийнятих ними рішень про оформлення набуття громадянства України у випадках, передбачених статтею 21 Закону.
Положеннями пункту 88 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, передбачено, що для скасування рішень про оформлення набуття громадянства України відповідно до статті 21 Закону територіальними органами Державної міграційної служби України, дипломатичними представництвами чи консульськими установами України готуються такі документи:
а) подання про скасування рішення про оформлення набуття громадянства України;
б) документи, які підтверджують, що особа набула громадянство України за територіальним походженням (стаття 8 Закону) або була поновлена у громадянстві України (стаття 10 Закону) шляхом обману, внаслідок подання свідомо неправдивих відомостей або фальшивих документів; приховування будь-якого суттєвого факту, за наявності якого особа не може набути громадянства України (довідка територіального органу Державної міграційної служби України, дипломатичного представництва чи консульської установи про те, що іноземець, який подав зобов`язання припинити іноземне громадянство, не подав документ про - припинення цього громадянства, виданий уповноваженим органом відповідної держави, до уповноваженого органу України протягом двох років з моменту реєстрації його громадянином України, а незалежні від особи причини неотримання документа про припинення іноземного громадянства не існують (частина п`ята статті 8 та частина друга статті 10 Закону); інформація територіального органу Державної міграційної служби України про те. що іноземець, який подав декларацію про відмову від іноземного громадянства, не повернув паспорт іноземної держави до уповноважених органів цієї держави (частина восьма статті 8 та частина сьома статті 10); інформація про те, що на момент реєстрації громадянином України існували підстави, за наявності яких особа не поновлюється у громадянстві України (частини перша та друга статті 10 з урахуванням частини п`ятої етапі 9 Закону; частина п`ята статті 10 Закону); інформація про інші неправдиві відомості та фальшиві документи, які були подані для набуття громадянства України відповідно до статей 8 та 10 Закону, або інформація про приховування будь-якого суттєвого факту, за наявності якого особа не може набути громадянство України відповідно до статей 8 та 10 Закону.
Відповідно до приписів пункту 96 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, подання про скасування рішення про оформлення набуття громадянства України у випадках, передбачених статтею 21 Закону, стосовно особи, яка проживає в Україні, готується територіальним підрозділом Державної міграційної служби України, до якого цією особою подавалися документи щодо оформлення набуття громадянства України.
Подання про скасування рішення про оформлення набуття громадянства України разом із документами, передбаченими підпунктом "б" пункту 88 цього Порядку, надсилається до територіального органу Державної міграційної служби України.
У зв`язку з тим, що громадянство України було набуто, але не виконано подане у порядку передбаченому частиною 5 статті 8 Закону №2235-ІІІ зобов`язання припинити іноземне громадянство протягом 2 років з моменту набуття громадянства України, а незалежних від особи причин неотримання документа про припинення іноземного громадянства немає 25.10.2022 року Новомосковським відділом ГУ ДМС у Дніпропетровській області (територіальний підрозділ ГУ ДМС у Дніпропетровській області до якого Позивачкою подавалися документи щодо оформлення набуття громадянства України) підготовлено подання про скасування рішення про оформлення набуття громадянства України та направлено до ГУ ДМС у Дніпропетровській області для подальшого розгляду.
Відповідно до положень пункту 97 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, рішення про оформлення набуття громадянства України скасовується керівником територіального органу Державної міграційної служби України або його заступником.
Повідомлення про скасування рішення про оформлення набуття громадянства України у тижневий сірок надсилається до територіального підрозділу Державної міграційної служби України, яким було внесено подання про скасування рішення про оформлення набуття громадянства України.
Територіальний підрозділ Державної міграційної служби України не пізніш як у тижневий строк з дня одержання повідомлення про скасування рішення про оформлення набуття громадянства України повідомляє про це відповідну особу у письмовій формі із зазначенням причин скасування такого рішення.
Тож, 01.11.2022 року ГУ ДМС у Дніпропетровській області прийнято рішення про скасування рішення ГУ ДМС у Дніпропетровській області від 04.09.2020 про набуття громадянства України за територіальним походженням ОСОБА_1 та оформлено довідку №10/22 про наявність підстав для скасування рішення про оформлення набуття громадянства за територіальним походженням.
Суд зазначає, що позивач набула громадянство України за територіальним походженням відповідно до частини 1 статті 8 Закону України "Про громадянство України".
В свою ж чергу, особа, яка набула громадянство України і подала декларацію про відмову від іноземного громадянства, зобов`язується повернути паспорт іноземної держави до уповноважених органів цієї держави. Вимога про взяття зобов`язання повернути паспорт іноземної держави не поширюється на осіб, яким надано статус біженця в Україні чи притулок в Україні (ст. 8 Закону №2235-ІІІ).
Отже, вказані чинні норми законодавства України покладають на особу обов`язок подати документ, виданий уповноваженим органом відповідної держави про зобов`язання припинити іноземне громадянство, протягом двох років з моменту реєстрації її громадянином України, а у разі неможливості отримання такого документа - подати декларацію про відмову від іноземного громадянства.
Згідно з підпунктом 54 пункту 4 Положення про Міністерство закордонних справ України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.03.2016 № 281, Міністерство закордонних справ України відповідно до покладених на нього завдань, дипломатичними представництвами, консульськими установами іноземних держав, представництвами міжнародних організацій в Україні, а також дипломатичним корпусом, акредитованим в Україні.
Підпунктом 74 пункту 4 Положення №281, МЗС відповідно до покладених на нього завдань затверджує зразки документів, які подаються для встановлення належності до громадянства України, прийняття до громадянства України, оформлення набуття громадянства України, припинення громадянства України, скасування рішень про оформлення набуття громадянства України.
При цьому, незалежна від особи причина неотримання документа про припинення іноземного громадянства (підданства) - невидача особі, в якої уповноважені органи держави її громадянства (підданства) прийняли клопотання про припинення іноземного громадянства (підданства), уповноваженим органом такої держави документа про припинення громадянства (підданства) особи у встановлений законодавством іноземної держави строк (крім випадків, коли особі було відмовлено у припиненні громадянства (підданства) чи протягом двох років з дня подання клопотання, якщо строк не встановлено, або відсутність у законодавстві іноземної держави процедури припинення її громадянства (підданства) за ініціативою особи чи нездійснення такої процедури (абз.13 ст. 1 Закону №2235-ІІІ).
Разом з тим, суд зазначає, що в матеріалах справи відсутні докази того, що позивачем вчинялися необхідні дії щодо припинення громадянства Азербайджанської Республіки (звернення до відповідних органів та отримання відмови, не отримання відповіді).
Крім того, позивач не надала доказів повернення національного паспортного документа до уповноваженого органу іноземної держави. Вказаний обов`язок позивача передбачений ч.21 ст.9 Закону №2235.
Тож, згідно ч.21 ст.9 Закону №2235 особа, яка набула громадянство України і подала декларацію про відмову від іноземного громадянства, зобов`язується повернути паспорт іноземної держави до уповноважених органів цієї держави. Вимога про взяття зобов`язання повернути паспорт іноземної держави не поширюється на осіб, яких визнано біженцями або яким надано притулок в Україні.
Таким чином, суд приходить до висновку, що позивач із будь-якими підтверджуючими документами про те, що з незалежних від неї причин вона не змогла припинити громадянство Азербайджанської Республіки до відповідача не зверталася, тому у відповідача були наявні підстави задля скасування рішення про оформлення набуття громадянства за територіальним походженням.
Суд звертає увагу на те, що позивач до ГУ ДМСУ в Дніпропетровській області не зверталася до 04.09.2022 року з декларацією про відсутність іноземного громадянства, а також не подавала її і після.
В той же час, у постанові від 30.06.2022 року у справі №280/7910/20 Верховний Суд звернув увагу позивача на те, що якщо він і вважав наявність незалежної від нього причини неотримання документа про припинення іноземного громадянства, то повинен був у будь-який спосіб повідомити про це відповідача. Перебування позивача на території Республіки Кіпр з 29 вересня 2019 року також не свідчить про наявність незалежних від позивача причин не отримання ним документа про припинення іноземного громадянства Російської Федерації. Відповідно до статті 5 Порядку № 215 заяву та інші документи з питань громадянства заявник подає особисто. За наявності поважних причин (хвороба заявника, стихійне лихо тощо) заява та інші документи з питань громадянства на прохання заявника можуть подаватися іншою особою або надсилатися поштою.
Натомість, відповідних доказів щодо звернення до відповідача задля припинення громадянства Азербайджанської Республіки позивачем або іншою особою, або направлення засобами поштового зв`язку у зв`язку із хворобою, остання до суду не надала.
Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку, що оскаржуване рішення правомірно прийнято відповідачем, з урахуванням пасивної поведінки позивача та ігноруванням нею вимог чинного законодавства України.
Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 30.06.2022 року у справі №280/7910/20.
Згідно з ч.1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Частиною другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
За таких обставини, заявлений позивачем позов є необґрунтованим та задоволенню не підлягає.
Відповідно до частини першої статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Згідно з частиною першою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Отже, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа, у разі задоволення позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень.
Проте у цій справі суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову, у зв`язку з чим відсутні підстави для відшкодування судових витрат, понесених позивачем.
Керуючись ст. ст. 2, 77, 78, 139, 242-243, 245-246, 258, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
В задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - відмовити повністю.
Розподіл судових витрат судом не здійснюється.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя С. В. Прудник