Справа № 600/3483/22-а
Суддя: Сторчак В. Ю.
Дата ухвалення: 2023-05-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 600/3483/22-а

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Анісімов Олег Валерійович

Суддя-доповідач - Сторчак В. Ю.

04 травня 2023 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Сторчака В. Ю.

суддів: Граб Л.С. Полотнянка Ю.П. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 31 січня 2023 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної установи "Чернівецький слідчий ізолятор" про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Чернівецького окружного адміністративного суду з позовом до Державної установи "Чернівецький слідчий ізолятор" з наступними позовними вимогами:

- визнати протиправними дії Державної установи Чернівецький слідчий ізолятор щодо не належного забезпечення права ОСОБА_1 на відеозв`язок через інтернет, без обмеження їх кількості, тривалістю одного відеодзвінка до 15 хвилин, що передбачені ч. 5 ст. 110 КВК України та пунктами 1,2, частини 4 розділу VII правил внутрішнього розпорядку слідчих ізоляторів Державної кримінально-виконавчої служби України, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 14.06.2019 р. №1769/5;

- зобов`язати ДУ Чернівецький слідчий ізолятор забезпечити право ОСОБА_1 на відеозв`язок через інтернет, без обмеження їх кількості, тривалістю одного відеодзвінка до 15 хвилин, що передбачені ч. 5 ст. 110 КВК України та пунктами 1,2, частини 4 розділу VII правил внутрішнього розпорядку слідчих ізоляторів Державної кримінально-виконавчої служби України, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 14.06.2019 р. №1769/5.

Рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 31 січня 2023 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального права просить скасувати рішення суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та порушення норм процесуального права.

Відповідач направив на адресу апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу, в якому просить залишити скаргу без задоволення, оскільки вважає, що судом вірно встановлені обставини справи та надано їх належну правову оцінку.

Позивачем направлено до суду відповідь на відзив, доводи та обгрунтування якого також враховано судовою колегією під час апеляційного розгляду справи.

Враховуючи, що рішення суду першої інстанції ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, суд апеляційної інстанції в порядку п.3 ч.1 ст.311 КАС України розглядає справу в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах доводів апеляційної скарги законність та обґрунтованість судового рішення, повноту встановлення обставин справи, застосування норм матеріального і процесуального права, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних мотивів.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_1 є засудженим до довічного позбавлення волі, з 10.04.2022 року перебуває в Державній установі Чернівецький слідчий ізолятор, про що свідчать відомості характеристики засудженого, затвердженої в.о. начальника Державної установи Чернівецький слідчий ізолятор 12.07.2022 року та анкети засудженого до клопотання про помилування від 12.07.2022 року.

В матеріалах справи наявні наступні заяви позивача до начальника Державної установи Чернівецький слідчий ізолятор про надання можливості здійснити відеодзвінки через Інтернет (заяви викладені російською мовою):

- від 22.06.2022 року з проханням надати можливість здійснити відеодзвінкок через Інтернет;

- від 23.06.2022 року з проханням надати можливість здійснити відеодзвінкок через Інтернет;

- від 24.06.2022 року з проханням надати можливість здійснити відеодзвінкок через Інтернет з дружиною та мамою тривалістю 30 хв.;

- від 27.06.2022 року з проханням надати можливість здійснити відеодзвінкок через Інтернет з дружиною та мамою тривалістю 30 хв.;

- від 28.06.2022 року з проханням надати можливість здійснити відеодзвінкок через Інтернет з дружиною та мамою тривалістю 30 хв.;

- від 29.06.2022 року з проханням надати можливість здійснити відеодзвінкок через Інтернет з дружиною та мамою тривалістю 30 хв.;

- від 30.06.2022 року з проханням надати можливість здійснити відеодзвінкок через Інтернет з дружиною , мамою , сестрою тривалістю 45 хв. (по 15 хв. з кожним);

- від 01.07.2022 року з проханням надати можливість здійснити відеодзвінкок через Інтернет з дружиною , мамою , сестрою тривалістю 45 хв. (по 15 хв. з кожним);

- від 01.07.2022 року з проханням надати можливість здійснити відеодзвінкок через Інтернет з дружиною , мамою , сестрою тривалістю 45 хв. (по 15 хв. з кожним) на 02.07.2022 року;

- від 01.07.2022 року з проханням надати можливість здійснити відеодзвінкок через Інтернет з дружиною , мамою , сестрою тривалістю 45 хв. (по 15 хв. з кожним) на 03.07.2022 року;

- від 12.07.2022 року з проханням надати можливість здійснити відеодзвінкок через Інтернет з дружиною , мамою , сестрою тривалістю 45 хв. (по 15 хв. з кожним) на 13.07.2022 року;

Судом також досліджено Журнал обліку здійснення засудженими відеозв`язку через мережу Інтернет в Державній установі Чернівецький слідчий ізолятор, згідно відомостей якого позивач здійснював відеодзвінки через Інтернет в період з 13 по 17 червня, з 20 по 24 червня, з 27 по 30 червня, а також 01 липня, з 04 по 08 липня, з 11 по 15 липня, з 19 по 22 липня, з 25 по 29 липня 2022 року тривалістю не менше 15 хвилин, зокрема: 22.06.2022 року 16:20-16:35 год.; 23.06.2022 року 10:45-11:00 год.; 24.06.2022 року 14:55-15:10 год.; 27.06.2022 року 10:45-11:00 год.; 28.06.2022 року 14:30-14:45 год.; 29.06.2022 року 16:35-16:50 год.; 30.06.2022 року 15:00-15:50 год.; 01.07.2022 року 11:05-11:20 год.; 01.07.2022 року 11:05-11:20 год.; 04.07.2022 року 15:08-15:20 год.; 05.07.2022 року 14:49-15:04 год.; 06.07.2022 року 11:35-11:50 год.; 07.07.2022 року 11:00-11:15 год.; 08.07.2022 року 10:17-10:32 год.; 11.07.2022 року 14:34-14:49 год.; 12.07.2022 року 10:34-10:49 год.; 13.07.2022 року 12:10-12:25 год.

Звертаючись до суду з даним позовом, позивач зазначив, що його права порушено, адже його заяви про надання йому відеодзвінків, не були задоволені, що свідчить про те, що відповідач обмежив позивача у здійсненні відеодзвінків у кількості більше одного тривалістю до 15 хв.

Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідачем у спірних правовідносинах виконано вимоги частини 5 статті 110 Кримінально-виконавчого кодексу України та пункту 2 розділу XІV Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань, що затверджені наказом Міністерства юстиції України від 28 серпня 2018 року №2823/5 в частині забезпечення права позивача на здійснення телефонних розмов з використанням засобів відеозв`язку через Інтернет, натомість позивачем не доведено протиправності дій відповідача.

Переглядаючи оскаржуване судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіряючи дотримання судом першої інстанцій норм процесуального права, колегія суддів виходить із наступного.

Відповідно до частини 3 статті 63 Конституції України, засуджений користується всіма правами людини і громадянина, за винятком обмежень, які визначені законом і встановлені вироком суду.

Перелік прав та обов`язків засуджених до позбавлення волі наведено у статті 107 Кримінально-виконавчого кодексу України, частиною 1 якої визначено, що засуджені, які відбувають покарання у виді позбавлення волі, мають право в порядку, встановленому цим Кодексом і нормативно-правовими актами Міністерства юстиції України, в тому числі й здійснювати листування з особами, які знаходяться за межами колоній, вести з ними телефонні розмови, у тому числі у мережах рухомого (мобільного) зв`язку, користуватися глобальною мережею Інтернет.

Особливості реалізації права засуджених на телефонні розмови врегульовано статтею 110 Кримінально-виконавчого кодексу України.

Частиною 5 указаної статті передбачено, що засудженим надається, в тому числі й під час перебування в стаціонарних закладах охорони здоров`я, право на телефонні розмови (у тому числі у мережах рухомого (мобільного) зв`язку) без обмеження їх кількості під контролем адміністрації, а також користуватися глобальною мережею Інтернет. Телефонні розмови оплачуються з особистих коштів засуджених. Телефонні розмови між засудженими, які перебувають у місцях позбавлення волі, забороняються. Телефонні розмови та користування у глобальній мережі Інтернет оплачуються з особистих коштів засуджених.

Телефонні розмови проводяться протягом дня у вільний від роботи час та поза часом, передбаченим для приймання їжі та безперервного сну, а за необхідності та за погодженням з адміністрацією - у будь-який час.

Частиною 8 статті 110 Кримінально-виконавчого кодексу України визначено, що порядок організації побачень, телефонних розмов, користування мережею Інтернет встановлюється Міністерством юстиції України.

На реалізацію положень статей 107 та 110 Кримінально-виконавчого кодексу України наказом Міністерства юстиції України від 28 серпня 2018 року №2823/5 затверджені Правила внутрішнього розпорядку установ виконання покарань (далі Правила №2823/5), згідно з пунктом 2 розділу 2 яких засуджені мають право вести телефонні розмови у порядку, встановленому розділом XІV цих Правил.

Розділом XІV Правил №2823/5, деталізовано особливості реалізації прав засуджених на телефонні розмови. Зокрема, пунктом 2 розділу XІV Правил №2823/5 передбачено, що адміністрація установи виконання покарань забезпечує надання засудженим телефонних розмов без обмеження їх кількості у визначений розпорядком дня час. З метою реалізації права на телефонні розмови усіх засуджених, які відбувають покарання в установі, тривалість розмови одного засудженого не має перевищувати 15 хвилин.

Для проведення телефонних розмов у визначеному адміністрацією установи виконання покарань місці встановлюються таксофони та забезпечується наявність засобів рухомого (мобільного) зв`язку, які знаходяться на обліку установи.

Телефонні розмови проводяться за рахунок засудженого під контролем представника адміністрації установи виконанням покарань протягом дня у вільний від роботи час і поза часом, передбаченим для приймання їжі та безперервного сну. За необхідності та за погодженням з адміністрацією установи виконання покарань телефонну розмову може бути надано у будь-який час.

Телефонні розмови надаються засудженому за його письмовою заявою, в якій зазначаються місцезнаходження, телефонний номер абонента та тривалість розмови.

У разі якщо засуджений набирає телефонний номер абонента, який не зазначений у заяві, вживає під час телефонної розмови нецензурні слова, телефонна розмова припиняється, про що робиться відмітка на заяві засудженого.

Факт телефонної розмови засудженого реєструється у журналі обліку телефонних розмов засуджених.

Згідно з пунктом 3 Розділу II Порядку організації надання засудженим доступ до глобальної мережі Інтернет, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 19.10.2017 року № 3233/5 (далі Порядок № 3233/5), адміністрація установи за письмовою заявою засудженого надає дозвіл на користування засобами IP-телефонії та дозвіл на використання засобів відеозв`язку через Інтернет у порядку, передбаченому пунктом 2 розділу XIV Правил №2823/5, які обліковуються в журналі обліку користування засудженими засобами ІР-телефонії (додаток 4) та в журналі здійснення засудженими відеозв`язку через мережу Інтернет (додаток 5).

Згідно пунктів 3,4 Розділу І Порядку № 3233/5 Послуга доступу до Інтернету, користування засобами IP-телефонії та використання засобів відеозв`язку через Інтернет надається засудженим у приміщенні інтернет-класу. За наявності технічної можливості послуга доступу до Інтернету та відправлення онлайн-звернень за допомогою планшету надається засудженим безпосередньо у відділеннях соціально-психологічної служби.

У структурних дільницях установ, де передбачено тримання засуджених у приміщеннях камерного типу, для надання засудженим доступу до Інтернету, користування засобами IP-телефонії та використання засобів відеозв`язку через Інтернет у відокремлених приміщеннях обладнуються ізольовані робочі місця. За наявності технічної можливості послуга доступу до Інтернету та відправлення онлайн-звернень за допомогою планшету таким засудженим надається безпосередньо в камері. Засуджені, на яких накладено стягнення у виді поміщення у дисциплінарний ізолятор, карцер або переведення до приміщення камерного типу (одиночної камери), за наявності технічної можливості можуть відправляти онлайн-звернення за допомогою планшету.

Як видно з відомостей Журналу обліку здійснення засудженими відеозв`язку через мережу Інтернет в Державній установі Чернівецький слідчий ізолятор, позивач здійснював відеодзвінки через Інтернет в період з 13 по 17 червня, з 20 по 24 червня, з 27 по 30 червня, а також 01 липня, з 04 по 08 липня, з 11 по 15 липня, з 19 по 22 липня, з 25 по 29 липня 2022 року тривалістю не менше 15 хвилин. Тобто, адміністрацією відповідача забезпечено право позивача на телефонні розмови, в тому числі шляхом відеозв`язку через Інтернет.

Відповідно до положень пункту 2 розділу XІV Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань, що затверджені наказом Міністерства юстиції України від 28 серпня 2018 року №2823/5, засуджені мають право на необмежену кількість телефонних розмов у визначений розпорядком дня час, однак протягом дня тривалість таких розмов не має перевищувати сумарно 15 хвилин.

Відтак, за встановлених обставин суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що відповідачем належним чином забезпечено право ОСОБА_1 на здійснення телефонних розмов з використанням засобів відеозв`язку через Інтернет за поданими ним зверненнями, а тому вимоги позивача суд вважає нормативно безпідставними.

Зважаючи на зазначене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, щодо відсутності підстав для задоволення позовних вимог позивача.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми процесуального права, які регулюють спірні правовідносини.

Поряд з цим, колегія суддів зазначає, що згідно з п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Hirvisaari v. Finland" від 27 вересня 2001 р., рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя.

Однак, згідно з п. 29 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Ruiz Torija v. Spain" від 9 грудня 1994 р., статтю 6 п. 1 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.

Враховуючи встановлені у справі обставини, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції при вирішенні даного публічно-правового спору правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку, а доводи апеляційної скарги в оскаржуваній відповідачем частині, висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають правових підстав для скасування оскаржуваного судового рішення.

Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Зазначеним вимогам закону рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 31 січня 2023 року відповідає.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Апеляційний суд вважає, що Чернівецький окружний адміністративний суд не допустив неправильного застосування норм матеріального права чи порушень норм процесуального права при ухваленні судового рішення, внаслідок чого апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а судове рішення без змін.

Одночасно слід зазначити, що в контексті положень п.6 ч.6 ст.12 КАС України дана справа відноситься до категорій справ незначної складності, а тому відповідно до п.2 ч.5 ст.328 цього Кодексу судове рішення за результатами її розгляду судом апеляційної інстанції в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 31 січня 2023 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий Сторчак В. Ю.

Судді Граб Л.С. Полотнянко Ю.П.