Справа № 643/3071/23
Суддя: Семенова Я. Ю.
Дата ухвалення: 2023-05-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 643/3071/23
Провадження № 2-а/643/20/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.05.2023 м. Харків

Суддя Московського районного суду м. Харкова Семенова Я.Ю., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Інспектора роти 5 батальйону 3 Управління патрульної поліції в Харківській області лейтенанта поліції Кісіля Олександра Петровича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення,

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить скасувати постанову серії ДП18 №537297 від 04 жовтня 2021 року про накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 8500,00 грн. за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 8 ст. 121, ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 20 квітня 2023 року позовну заяву ОСОБА_1 було залишено без руху, позивачу надавався строк для усунення недоліків позовної заяви п`ять днів з дня отримання копії ухвали суду. Засобом усунення недоліків позовної заяви позивачу пропонувалося на виконання вимог ч. 6 ст. 161 КАС України подати суду докази поважності причин пропуску строку звернення до суду з даним позовом.

28 квітня 2023 року засобом поштового зв`язку до Московського районного суду м. Харкова від ОСОБА_1 на виконання ухвали суду про залишення позову без руху надійшла заява, в якій ОСОБА_1 просить визнати поважними причини пропуску ним строку оскарження постанови про адміністративне правопорушення та просить поновити йому строк на оскарження вказаної постанови. Заяву передано судді Семеновій Я.Ю. 01 травня 2023 року.

Суд, дослідивши матеріали позовної заяви та заяви про поновлення строку, поданої в порядку усунення недоліків позовної заяви, доходить висновку про таке.

Згідно з ч. 1 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

За правилами ч. 2 ст. 286 КАС України позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Згідно зі ст. 289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такої постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Отже, чинне законодавство встановленими строками обмежує звернення особи до суду за захистом своїх прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків має на меті досягнення юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

Рішенням Конституційного Суду України №17-рп/2011 від 13 грудня 2011 року визначено, що держава може, встановленням відповідних процесуальних строків, обмежувати строк звернення до суду, що не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя.

Наслідки пропущення строків звернення до адміністративного суду унормовано вимогами ст. 123 КАС України.

Приписами ч. 2 ст. 123 КАС України визначено, що якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Ураховуючи викладене, суд доходить висновку, що загальний строк для звернення до суду з позовом у справах щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності становить десять днів та починає обчислюватись з моменту, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Таку правову позицію викладено у постанові Верховного Суду у постанові від 24 грудня 2019 року у справі №824/284/19-а.

Слід зазначити, що день, коли особа дізналася про порушення свого права, - це встановлений доказами день, коли їй стало відомо про прийняття певного рішення, вчинення дії чи допущення бездіяльності, внаслідок чого відбулося порушення прав, свобод чи інтересів особи. Якщо цей день встановити точно неможливо, строк обчислюється з дня, коли особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав (свобод чи інтересів). При цьому «повинна» слід тлумачити як неможливість незнання, припущення про високу вірогідність дізнатися, а не обов`язок особи дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав, якщо вона знала про обставини прийняття рішення чи вчинення дії, і у неї не було перешкод для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені.

Встановлення строків звернення до суду з відповідними позовними заявами законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених Кодексом адміністративного судочинства України певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Установлений КАС України строк звернення до суду обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Так, строки звернення до адміністративного суду з адміністративним позовом обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Позивач в обґрунтування позовних вимог зазначає, що 04.10.2021 стосовно нього було складено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ДП18 №537297.

При цьому позивач посилається на те, що про постанову ДП18 №537297 від 04.10.2021 він дізнався тільки 10.04.2023 при перевірці особистої бухгалтерії та підрахунку податків, саме 10.04.2023 він вперше дізнався, що з його рахунку 08.03.2023 було списано виконавчою службою 958,47 гривень, як частину штрафу, після цього він звернувся до державного виконавця та вона йому 14.04.2023 через застосунок для дзвінків і обміну повідомленнями «Вайбер» відправила постанову, яку він оскаржує.

Водночас, жодних доказів на підтвердження тих обставин, що ОСОБА_1 отримав оскаржувану ним постанову про адміністративне правопорушення серії ДП18 №537297 від 04.10.2021 саме від державного виконавця через застосунок для дзвінків і обміну повідомленнями «Вайбер» та саме 14 квітня 2023 року, останній суду не надав.

Поряд з цим, згідно з відомостями, які містяться в Автоматизованій системі виконавчого провадження, які є у відкритому доступі, ще 20 січня 2022 року Салтівським відділом державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції було відкрито Виконавче провадження № 68240478, в якому ОСОБА_1 є боржником, а ДПП УПП в Харківській області є стягувачем.

Що стосується посилань позивача на те, що про постанову ДП18 №537297 від 04.10.2021 він дізнався тільки 10.04.2023 при перевірці особистої бухгалтерії та підрахунку податків, оскільки саме 10.04.2023 він вперше дізнався, що з його рахунку 08.03.2023 було списано виконавчою службою 958,47 гривень, як частину штрафу, то суд зважає на таке.

Так, як убачається з наданої ОСОБА_1 заключної виписки за період з 01.03.2023 по 10.03.2023, виданої АТ КБ «ПриватБанк», вона складена 21 квітня 2023 року, тобто вже після звернення позивача до суду з даним позовом (19 квітня 2023 року). Жодного доказу на підтвердження обставин того, що ОСОБА_1 стало відомо про стягнення з нього виконавчою службою частини штрафу в розмірі 958,47 гривень саме 10 квітня 2023 року, а не 08 березня 2023, коли такі грошові кошти були списані з його рахунку, надана позивачем виписка не містить. Відтак, позивачем жодними належними, допустимими та достовірними доказами не доведено обставин того, що йому стало відомо про оскаржувану ним постанову лише 10 квітня 2023 року, натомість, грошові кошти в межах виконавчого провадження №68240478 в розмірі 958,47 гривень з його рахунку були списані 08 березня 2023 року.

З огляду на викладене вище, суд доходить висновку, що позивачем пропущений визначений вимогами КАС України строк звернення до суду.

Що стосується клопотання позивача про визнання поважними причини пропуску строку оскарження постанови та поновлення йому строку на оскарження постанови серії ДП18 № 537297 від 04.10.2021, суд керується таким.

Так, як убачається з матеріалів позовної заяви, ОСОБА_1 її було пред`явлено 19 квітня 2023 року. Поряд з цим, як посилається ОСОБА_1 у заяві, поданій в порядку усунення недоліків позовної на виконання ухвали суду про залишення позову без руху, йому стало відомо про існування оскаржуваної ним постанови лише 10 квітня 2023 року.

У свою чергу, вимогами КАС України встановлений строк для подання позовної заяви щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності - десять днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови).

Таким чином, якщо зважати на посилання позивача, що про існування оскаржуваної постанови йому стало відомо 10 квітня 2023 року, а з позовом він звернувся до суду вже 19 квітня 2023 року (тобто на дев`ятий день строку), то останнім взагалі не пропущений десятиденний строк на звернення до суду з даним позовом, а відтак, клопотання ОСОБА_1 про визнання поважними причини пропуску ним строку оскарження постанови та про поновлення строку на оскарження постанови є нелогічним, позаяк навіщо поновлювати строк, який не сплинув.

Водночас, враховуючи відсутність в матеріалах позовної заяви будь-яких доказів на підтвердження того, що позивачу стало відомо про оскаржувану постанову саме 10 квітня 2023 року, відсутність доказів на підтвердження поважності пропуску позивачем строку звернення до суду з 08.03.2023 (коли з рахунку позивача виконавчою службою було списано грошові кошти) до 19.04.2023 (дня звернення до Московського районного суду м. Харкова з позовом), суд доходить висновку, що жодний доказ та аргумент, що наведені в заяві, не свідчать про поважність пропуску строку звернення до суду з позовом.

Відповідно до ч. 6 ст. 161 КАС України у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Частиною 1 статті 121 КАС України закріплено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Варто зауважити, що поважними причинами пропуску строку звернення до суду відповідно до вимог Кодексу адміністративного судочинства України визнаються обставини, які є об`єктивно непереборними та не залежать від волевиявлення сторони і пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення сторонами у справі процесуальних дій, в тому числі звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

Враховуючи викладене, судом не встановлено наявності поважних причин, за яких позивач не міг звернутися до адміністративного суду в межах передбаченого законом строку.

При вирішенні процесуального питання щодо дотримання строків звернення до суду суд також враховує практику Європейського суду з прав людини.

Так, у справах «Стаббігс та інші проти Великобританії», «Девеер проти Бельгії» Суд дійшов висновку, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав.

У Справі «Пономарьов проти України» Європейський суд зазначив, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави.

Також прецедентна практика Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» та «Круз проти Польщі» виходить з того, що здійснюючи реалізацію п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Згідно з п. 9 ч. 4 ст. 123 КАС України позовна заява повертається позивачеві у випадках, передбачених частиною 2 статті 123 цього Кодексу.

Частинами 1 та 2 ст. 123 КАС України, встановлено, що у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду із заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

З огляду на викладене вище, суд доходить висновку, що позовну заяву ОСОБА_1 до Інспектора роти 5 батальйону 3 Управління патрульної поліції в Харківській області лейтенанта поліції Кісіля Олександра Петровича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, слід повернути позивачу.

Керуючись ст. 169, 243, 248, 256, 294, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

у х в а л и в :

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні заяви про поновлення строків звернення до адміністративного суду.

Позовну заяву ОСОБА_1 до Інспектора роти 5 батальйону 3 Управління патрульної поліції в Харківській області лейтенанта поліції Кісіля Олександра Петровича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, - повернути позивачу.

Копію ухвали про повернення позовної заяви надіслати особі, яка її подала, не пізніше наступного дня після її постановлення, разом із позовною заявою й усіма доданими до неї матеріалами.

Роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Другого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Суддя: Я.Ю. Семенова