Справа № 620/894/23
Суддя: Шелест Світлана Богданівна
Дата ухвалення: 2023-05-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 620/894/23 Суддя (судді) першої інстанції: Ткаченко О.Є.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 травня 2023 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого-судді: Шелест С.Б., суддів: Горяйнова А.М., Пилипенко О.Є., при секретарі судового засідання Турчин М.М., за участі представників сторін:

від позивача: не з`явився.

від відповідачів: Коверзнева Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в режимі відеоконференції апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Чернігівського окружного адміністративного суду від 07.03.2023 у справі за позовом ОСОБА_1 до приватного виконавця виконавчого округу Чернігівської області Коваля Віталія Олександровича, приватного виконавця виконавчого округу Чернігівської області Палігіна Олександра Петровича про визнання протиправними дій, визнання протиправною та скасування постанови,

УСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 (далі також - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Чернігівського окружного адміністративного суду з позовом до приватного виконавця виконавчого округу Чернігівської області Коваля Віталія Олександровича, приватного виконавця виконавчого округу Чернігівської області Палігіна Олександра Петровича, в якому просив суд:

визнати протиправними дії приватного виконавця виконавчого округу Чернігівської області Коваля Віталія Олександровича щодо стягнення з ОСОБА_1 у виконавчому провадженні АСВП № 64292101 основної винагороди у відсотковому відношенні до суми, визначеної у виконавчому листі № 750/7540/20, виданому Деснянським районним судом м. Чернігова 13.01.2021;

визнати протиправною та скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу Чернігівської області Палігіна Олександра Петровича від 13.12.2022 про відкриття виконавчого провадження АСВП № 70540582 з примусового виконання постанови приватного виконавця Коваля Віталія Олександровича № 64292101 від 26.01.2021.

Чернігівський окружний адміністративний суд ухвалою від 07.03.2023 позов ОСОБА_1 до приватного виконавця виконавчого округу Чернігівської області Коваля Віталія Олександровича, приватного виконавця виконавчого округу Чернігівської області Палігіна Олександра Петровича залишив без розгляду на підставі пункту 4 частини першої статті 240 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 із посиланням на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

01.05.2023 Шостим апеляційним адміністративним судом отриманий відзив представника відповідачів на апеляційну скаргу, за змістом якого відповідачі з огляду на законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції просили залишити її без змін, а вимоги апеляційної скарги - без задоволення.

У судовому засіданні 03.05. 2023 представник позивача не з`явилась, хоча про дату, час та місце судового розгляду справи була повідомлена належним чином, представник відповідачів проти задоволення вимог апеляційної скарги заперечив.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, оцінивши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального права в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Залишаючи позов ОСОБА_1 без розгляду на підставі пункту 4 частини першої статті 240 КАС України, суд першої інстанції виходив з того, що позивач не забезпечив явку уповноваженого представника у двох судових засіданнях поспіль - 06.03.2023 та 07.03.2023, не повідомивши при цьому про причини неявки та не надавши заяву про розгляд справи за його відсутності.

Апеляційна скарга ОСОБА_1 мотивована помилковістю висновку суду першої інстанції щодо наявності підстав для застосування наслідків неявки представника позивача, що передбачені пунктом 4 частини першої статті 240 КАС України. Апелянт зазначає, що представником позивача 06.03.2023 було подано заяву про проведення судового засідання у відсутність особи, яка бере участь у справі, та висловлено позицію щодо підтримання позову. Зауважує, що повістку про виклик до суду на 07.03.2023 представник позивача отримав за допомогою підсистеми ЄСІТС «Електронний суд» 06.03.2023 о 17:47 та був позбавлений можливості взяти участь у судовому засіданні 07.03.2023 в режимі відеоконференції, оскільки не міг подати заяву про проведення судового засідання в режимі відеоконференції з дотриманням п`ятиденного строку, передбаченого статтею 195 КАС України. Зазначає, що попередню заяву про проведення судового засідання в режимі відеоконференції Чернігівський окружний адміністративний суд повернув без розгляду саме у зв`язку з її поданням без дотримання строку, встановленого частиною другою статті 195 КАС України.

Колегія суддів апеляційного суду, переглядаючи законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах вимог та доводів апеляційної скарги, виходить з наступного.

Як вбачається за матеріалів справи, Чернігівський окружний адміністративний суд ухвалою від 27.02.2023 відкрив провадження у справі № 620/894/23 та призначив справу до розгляду у відкритому судовому засіданні на 06.03.2023 о 13:30.

Згідно з довідкою про доставку електронного листа, наявною в матеріалах справи, документ в електронному вигляді «Повістка про виклик до суду в адміністративній справі» від 27.02.2023 у справі № 620/894/23 був надісланий одержувачу Мошко Майї Михайлівні (далі - Мошко М.М. ) в її електронний кабінет та доставлений 27.02.2023 о 18:34.

02.03.2023 представник позивача Мошко М.М. подала заяву про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

Чернігівський окружний адміністративний суд ухвалою від 02.03.2023 клопотання представника позивача про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції повернув без розгляду, з огляду на недотримання представником позивача порядку його подання, що передбачений частиною другою статті 195 КАС України.

06.03.2023 представник позивача Мошко М.М. подала заяву про проведення судового засідання без участі представника позивача Мошко М.М., з огляду на її перебування поза межами міста Чернігів.

Згідно з протоколом судового засідання від 06.03.2023 Чернігівський окружний адміністративний суд визнав неявку представника позивача неповажною та відклав судове засідання на 07.03.2023 о 14:00.

Згідно з довідкою про доставку електронного листа, наявною в матеріалах справи, документ в електронному вигляді «Повістка про виклик до суду в адміністративній справі» від 06.03.2023 у справі № 620/894/23 був надісланий одержувачу Мошко М.М. в її електронний кабінет та доставлений 06.03.2023 о 17:47.

У судове засідання, призначене на 07.03.2023 представник позивача Мошко М.М. не з`явилась, у зв`язку з чим Чернігівський окружний адміністративний суд залишив позов без розгляду на підставі пункту 4 частини першої статті 240 КАС України.

Колегія суддів апеляційного суду не погоджується із позицією суду першої інстанції щодо наявності передбачених КАС України підстав для залишення позову без розгляду, з огляду на наступне.

Так, згідно з пунктом 4 частини першої статті 240 КАС України суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду, якщо позивач не прибув (повторно не прибув, якщо він не є суб`єктом владних повноважень) у підготовче засідання чи у судове засідання без поважних причин або не повідомив про причини неявки, якщо від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності.

Частиною п`ятою статті 205 КАС України передбачено, що у разі неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає позовну заяву без розгляду, якщо неявка перешкоджає розгляду справи. Якщо відповідач наполягає на розгляді справи по суті, справа розглядається на підставі наявних у ній доказів. До позивача, який не є суб`єктом владних повноважень, положення цієї частини застосовуються лише у разі повторної неявки.

Таким чином, підставою для застосування наслідків неявки позивача у судове засідання, що передбачені пунктом 4 частини першої статті 240 КАС України, є сукупність таких обов`язкових умов: позивач належним чином повідомлений про дату, час і місце проведення судового засідання; позивач не прибув (повторно не прибув, якщо він не є суб`єктом владних повноважень) у підготовче засідання чи у судове засідання без поважних причин або не повідомив про причини неявки; неявка позивача перешкоджає розгляду справи по суті; від позивача не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності; відповідач не наполягає на розгляді справи по суті за відсутності позивача на підставі наявних у ній доказів.

Натомість, колегія суддів звертає увагу, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції не містить жодних висновків щодо неможливості розгляду справи по суті за відсутності позивача.

Аналогічні правові висновки викладені Верховним Судом у постанові від 19 вересня 2018 року у справі № 826/10538/17.

Крім того, у матеріалах справи наявна заява представника позивача Мошко М.М. від 06.03.2023 про проведення судового засіданні без її участі.

За вказаних обставин, позиція суду першої інстанції щодо наявності підстав для застосування наслідків повторної неявки позивача, що передбачені положеннями пункту 4 частини першої статті 240 КАС України є помилковою.

Окремо колегія суддів апеляційного суду звертає увагу суду першої інстанції, що справа, передана на вирішення суду, відноситься до категорій справ, особливості провадження яких та особливості повідомлення учасників справи про дату, час та місце розгляду в яких врегульовані положеннями статей 268, 287 КАС України.

Частиною третьою статті 268 КАС України встановлено, що неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Зважаючи на те, що у вказаній категорій справ неявка позивача до суду не перешкоджає розгляду справи, колегія суддів апеляційного суду зазначає, що у спірному випадку залишення позову без розгляду на підставі пункту 4 частини першої статті 240 КАС України є таким, що суперечить положенням частини третьої статті 268 КАС України.

У справі «Bellet v. France», Європейський Суд з прав людини зазначив, що стаття 6 параграфу 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданих національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.

Відповідно до вимог частини першої статті 320 Кодексу адміністративного судочинства України, підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є, зокрема, неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Враховуючи викладене, зважаючи на необґрунтованість висновку суду першої інстанції щодо наявності підстав для залишення позову без розгляду на підставі пункту 4 частини першої статті 240 КАС України, колегія суддів зазначає про наявність підстав для задоволення вимог апеляційної скарги, скасування оскаржуваного судового рішення та направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Колегія суддів апеляційного суду також зауважує, що згідно з пунктом 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського Суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Керуючись статтями 241, 242, 286, 310, 320, 321, 322, 325, 329 КАС України, Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Чернігівського окружного адміністративного суду від 07.03.2023 у справі 620/894/23 скасувати.

Справу за позовом ОСОБА_1 до приватного виконавця виконавчого округу Чернігівської області Коваля Віталія Олександровича, приватного виконавця виконавчого округу Чернігівської області Палігіна Олександра Петровича про визнання протиправними дій, визнання протиправною та скасування постанови направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Cуддя-доповідач С.Б. Шелест

Судді А.М. Горяйнов

О.Є. Пилипенко