Справа № 160/5793/23
Суддя: Калугіна Наталія Євгенівна
Дата ухвалення: 2023-05-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 травня 2023 року Справа № 160/5793/23
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Калугіної Н.Є., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити певні дії, -
Позивач звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд:
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області перерахувати пенсію шляхом переходу з пенсії за віком на пенсію у зв`язку з втратою годувальника у відповідності до вимог ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», починаючи з дня звернення з заявою про перехід з пенсії за віком на пенсію у зв`язку з втратою годувальника, тобто з 21 лютого 2023 року.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28.03.2023 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) за правилами ст. 263 КАС України.
Роз`яснено відповідачу про необхідність подати до суду відзив на позов, а також всі письмові та електронні докази - у п`ятнадцятиденний строк з дня отримання зазначеної ухвали, дотримуючись, вимог ст. 162 КАС України.
Відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області у наданому відзиві просив відмовити в задоволені позовних вимог ОСОБА_1 в повному обсязі. Крім того, зазначив, що у разі призначення пенсії в зв`язку з втратою годувальника, який на дату смерті досяг пенсійного віку та отримував пенсію, застосовуються норми Закону, що діють на час призначення іншого виду пенсії. При цьому заробітна плата визначається з урахуванням показника середньої заробітної плати який враховувався для обчислення розміру пенсії померлого годувальника. Умовно розрахунковий розмір пенсії в разі втрати годувальника за нормами ст.36 Закону №1058, є меншим ніж пенсія за віком яку отримує позивач. Таким чином, прийнято законне та обґрунтоване рішення про відмову у переході з пенсії за віком на пенсію в разі втрати годувальника, згідно закону №1058-ІV, у зв`язку з недоцільністю.
Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області також надало до суду копії матеріалів електронної пенсійної справи позивача.
Відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області у наданому відзиві зазначив, що позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (за місцем тимчасового проживання, а не за місцем реєстрації та перебування на обліку) із заявою про перерахунок пенсії та переведення з пенсії за віком на пенсію по втраті годувальника. Вказану заяву за принципом екстериторіальності розглянуто Головним управлінням Пенсійного фонду України у Вінницькій області. Позивач не перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Дніпропетровській області, рішення про відмову в перерахунку пенсії даним органом Пенсійного фонду не приймалось, пенсійна справа не обліковується. Оскільки, позивач територіально відноситься до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві, а рішення про відмову прийнято Головним управлінням Пенсійного фонду України у Вінницькій області, належними позовними вимогами буде визнання протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, а зобов`язання вчинити певні дії - Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві. З огляду на викладене просив відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі та залучити до участі у справі належного відповідача - Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02.05.2023 у задоволенні клопотання Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про залучення належного відповідача у справі №160/5793/23 відмовлено.
Згідно ч. 3, 4 ст. 263 КАС України, справи, визначені частиною першою цієї статті, суд розглядає у строк не більше тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.
У справах, визначених частиною першою цієї статті, заявами по суті справи є позов та відзив.
Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.
Суд, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.
Позивач перебуває на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України у місті Києві та отримує пенсію за віком, відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
Так, ІНФОРМАЦІЯ_1 помер чоловік ОСОБА_1 ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть Серії НОМЕР_1 від 12.12.2022.
Відповідно до матеріалів справи ОСОБА_2 отримував пенсію за віком, призначену згідно Закону України "Про статус народного депутата".
Позивач 21.02.2022 звернулась із заявою до пенсійного органу про перехід на пенсію у зв`язку з втратою годувальника, за померлого чоловіка ОСОБА_2 відповідно до Закону України "Про статус народного депутата".
Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області № 54 від 28.02.2023 позивачу відмовлено в перерахунку пенсії за зверненням (перехід на пенсію вразі втрати годувальника) згідно Закону України "Про статус народного депутата".

Вказаним рішенням зазначено, що страховий стаж заявниці на дату звернення за перерахунком врахований по 14.05.2002 становить 34 роки 08 місяців 24 дні.

Страховий стаж померлого годувальника за нормами Закону України «Про статус народного депутата» становить 36 років 03 місяці 27днів.

Відповідно до частини 12 статті 20 Закону України "Про статус народного депутата", визначено, що з 01.10.2017 пенсійне забезпечення народних депутатів здійснюється відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Умови призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначено в статті 36 Закону.

За результатами розгляду документів, доданих до заяви умовно розрахований розмір пенсії в разі втрати годувальника за нормами статті 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням показників страхового стажу та заробітної плати померлого годувальника в розмірі 3439 грн 53 коп, є меншим, ніж пенсія за віком яку отримує заявниця.

З огляду на викладене в перерахунку пенсії шляхом переходу з пенсії за віком на пенсію в разі втрати годувальника згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» відмовлено в зв`язку з недоцільністю.

Не погоджуючись з вказаним, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що склались між сторонами, суд виходить з наступного.

За приписами статті 8 Конституції України, Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Конституція України є нормами прямої дії.

Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Суд зазначає, що згідно приписів статті 22 Конституції України, права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права та свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Згідно приписів ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат для догляду, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

За змістом пункту 6 частини 1 статті 92 Конституції України, основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Закон України від 9 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058-IV) визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

Відповідно до ч. 12 ст. 20 Закону України 17 листопада 1992 року № 2790-XII «Про статус народного депутата», пенсійне забезпечення народних депутатів здійснюється відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Умови призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника встановлені статтею 36 Закону № 1058-IV, за змістом якої пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності, а в разі смерті особи, яка виконала функцію донора анатомічних матеріалів людини, пенсіонера або осіб, зазначених у частині другій статті 32 цього Закону, у разі смерті (загибелі) особи внаслідок поранення, каліцтва, контузії чи інших ушкоджень здоров`я, одержаних під час участі у масових акціях громадського протесту в Україні з 21 листопада 2013 року по 21 лютого 2014 року за євроінтеграцію та проти режиму Януковича (Революції Гідності), та непрацездатним членам сім`ї особи, якій відповідно до Закону України "Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин" надано правовий статус особи, зниклої безвісти за особливих обставин, - незалежно від тривалості страхового стажу. При цьому дітям пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника.

Непрацездатними членами сім`ї вважаються:

1) чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони є особами з інвалідністю або досягли віку 65 років, або пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону;

2) діти (у тому числі діти, які народилися до спливу 10 місяців з дня смерті годувальника) померлого годувальника, які не досягли 18 років або старші цього віку, якщо вони стали особами з інвалідністю до досягнення 18 років.

3) чоловік (дружина), а в разі їх відсутності - один з батьків або брат чи сестра, дідусь чи бабуся померлого годувальника незалежно від віку і працездатності, якщо він (вона) не працюють і зайняті доглядом за дитиною (дітьми) померлого годувальника до досягнення нею (ними) 8 років.

До членів сім`ї, які вважаються такими, що були на утриманні померлого годувальника, відносяться особи, зазначені в частині другій цієї статті, якщо вони:

1) були на повному утриманні померлого годувальника;

2) одержували від померлого годувальника допомогу, що була для них постійним і основним джерелом засобів до існування.

Члени сім`ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв`язку з втратою годувальника.

Питання, пов`язані з обчисленням розміру пенсії у зв`язку з втратою годувальника, унормовані статтею 37 Закону №1058-IV, якою передбачено, що пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається в розмірі: на одного непрацездатного члена сім`ї - 50 відсотків пенсії за віком померлого годувальника; на двох та більше непрацездатних членів сім`ї - 100 відсотків пенсії за віком померлого годувальника, що розподіляється між ними рівними частками.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 , відповідно до посвідчення № 034, у період з 1998 по2002 рік був народним депутатом України.

Відповідно до перерахунку пенсії станом на 07.11.2022 (вид перерахунку на підставі зміни прожиткового мінімуму) отримував пенсію за віком (умови призначення Закон № 2790-XII) у розмірі 16392,94 грн, де:

- 15682,68 грн основний розмір пенсії від середнього заробітку;

- 82,36 грн збережена об`єднана доплата на 01.10.2012;

- 627,90 грн пенсія за особливі заслуги перед Україною (30 % від 2093 грн).

В той же час, відповідач здійснивши розрахунок пенсії за віком померлого годувальника позивача, який належав би до виплати, за нормами статті 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням показників страхового стажу та заробітної плати померлого годувальника, зазначив, що її розмір (3439 грн 53 коп), є меншим, ніж пенсія за віком яку отримує заявниця (4938 грн 72 коп).

Так, стаття 9 Закону №1058-IV встановлює вичерпний перелік видів пенсійних виплат, які можуть бути призначені відповідно до цього Закону за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі, а саме: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов`язаного з роботою, інвалідності з дитинства); 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Враховуючи викладене, оскільки позивач звернулась за призначенням пенсії у зв`язку з втратою годувальника саме на підставі Закону №1058-IV, розмір такої пенсії обчислюється виходячи з розміру пенсії за віком померлого годувальника, яка є базовою величиною призначення вказаного виду пенсії.

Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду від 08 липня 2019 року у справі № 676/6529/15-а, від 21.02.2020 у справі №523/13150/16-а, від 01.06.2022 у справі № 620/3519/18.

Відповідно до наявного у матеріалах справи розрахунку пенсії у разі втрати годувальника від 28.02.2023, пенсію за віком розраховано з наступних показників та складових:

- коефіцієнт стажу 0, 36250;

- розмір пенсії за віком (ст. 27) (0,00*0,36250) 0,00;

- доплата до прожиткового мінімуму (ст. 28 ч. 1 абз. 1) (2093 грн) 2093,00 грн;

- доплата 65 р. до 40% МЗП (2680,00) (ст. 28 ч. 2) 587,00 грн.

Загальний розмір пенсії 2680 грн.

Розмір пенсії по втраті годувальника (50%) 1340 грн.

Розрахунок пенсії по втраті годувальника позивача, згідно вказаного розрахунку, складається з наступних складових:

- допл. Для одного утим. Пост № 265 п. ч. 1 753 грн;

- надбавка за особливі заслуги перед Україною померлого годувальника (70%, 30% від 2093 грн) 439,53 грн;

- допл. Індекс ЗП для СС 30/35 та/або інв. І групи 207 грн;

- компенсаційна виплата 70-ти річним (300) 300 грн;

- доплата 70-ти річним 400 грн.

Призначена пенсія утриманцю 3439,53 грн.

Суд, дослідивши вказані перерахунки, зазначає, що відповідачем при розрахунку пенсії по втраті годувальника протиправно не взято за базову величину розмір пенсії за віком померлого ОСОБА_2 , який останній отримував станом на дату смерті.

Таким чином, оскільки позивач звернулась за призначенням пенсії у зв`язку з втратою годувальника на підставі Закону № 2790-XII, (ст. 20 якого є відсильною до Закону Закону № 1058-IV), розмір такої пенсії обчислюється виходячи з розміру пенсії за віком померлого годувальника, яку останньому призначено та яку він отримував до його смерті.

Враховуючи викладене, з урахуванням отримання годувальником на дату смерті пенсії за віком розрахованої, відповідно до вимог Закону № 1058-ІV, суд дійшов висновку, що рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області № 54 від 28 лютого 2023 року є протиправним та підлягає скасуванню.

Щодо вимог зобов`язального характеру, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до ст. 3 Конституції України, права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав людини є головним обов`язком держави.

Відповідно до статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Україною Законом №475/97-ВР від 17.07.1997, кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Отже, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Статтею 58 Закону №1058 визначено, що Пенсійний фонд є органом, який призначає пенсії та підготовляє документи для її виплати. Тобто, Пенсійний фонд має виключну компетенцію в питаннях призначення пенсії.

Згідно з п.п.3 п. 4 Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також про об`єднані управління, яке затверджене постановою правління Пенсійного фонду України від 22 грудня 2014 року № 28-2 та зареєстроване в Міністерстві юстиції України 15 січня 2015 року за №40/26485, Управління Фонду відповідно до покладених на нього завдань, зокрема, призначає (здійснює перерахунок) і виплачує пенсії, щомісячне довічне грошове утримання суддям у відставці, допомогу на поховання та інші виплати відповідно до законодавства.

Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області як структурний підрозділ органу, що розглянув заяву позивача про перехід на пенсію у разі втрати годувальника, визначено засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності відповідно до п. 4.2. Порядку №22-1, рішення якого про відмову в призначенні пенсії оскаржив позивач.

Викладене свідчить, що у Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, відповідно до приписів Порядку №22-1, відсутні повноваження щодо вирішення питання стосовно розгляду питання щодо переходу на пенсію у разі втрати годувальника, а відтак вимоги до нього не підлягають задоволенню.

З урахуванням вищенаведених висновків суд вважає за необхідне частково задовольнити вимоги позивача в такий спосіб - визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області № 54 від 28 лютого 2023 року про відмову у перерахунку ОСОБА_1 пенсії шляхом переходу з пенсії за віком на пенсію у зв`язку з втратою годувальника, відповідно до вимог ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у зв`язку з недоцільністю та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області перерахувати пенсію шляхом переходу з пенсії за віком на пенсію у зв`язку з втратою годувальника, відповідно до вимог ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», починаючи з дня звернення з заявою про перехід з пенсії за віком на пенсію у зв`язку з втратою годувальника, тобто з 21 лютого 2023 року, з урахуванням висновків суду викладених у даному рішенні.

Частиною 2 ст. 2 КАС України, передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частин першої та другої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищевикладене, з`ясувавши та перевіривши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення, враховуючи основні засади адміністративного судочинства, вимоги законодавства України, суд вважає, що наявні правові підстави для часткового задоволення позову.

Розподіл судових витрат здійснити відповідно до ст. 139 КАС України.

Керуючись ст. 2, 5, 14, 241-246, 255, 263, 295 КАС України суд, -

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області № 54 від 28 лютого 2023 року про відмову у перерахунку ОСОБА_1 пенсії шляхом переходу з пенсії за віком на пенсію у зв`язку з втратою годувальника, відповідно до вимог ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у зв`язку з недоцільністю.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (21100, м. Вінниця, вул. Хмельницьке шосе, 7, ) перерахувати пенсію ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) шляхом переходу з пенсії за віком на пенсію у зв`язку з втратою годувальника, відповідно до вимог ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», починаючи з дня звернення з заявою про перехід з пенсії за віком на пенсію у зв`язку з втратою годувальника, тобто з 21 лютого 2023 року, з урахуванням висновків суду викладених у даному рішенні.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (21100, м. вінниця, вул. Хмельницьке шосе, 7, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) суму сплаченого судового збору у розмірі 1073,60 грн (одна тисяча сімдесят три гривні 60 копійок).

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені статтями 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складено 02 травня 2023 року.

Суддя Н.Є. Калугіна