Справа № 125/1168/22
Суддя: Питель О. В.
Дата ухвалення: 2023-04-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04.04.2023 м. Бар Вінницької області

Барський районний суд Вінницької області у складі:

головуючого судді Питель О.В.,

секретар судового засідання Міршук Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу № 125/1168/22 за позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з питань безпеки на транспорті про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

за участі позивача ОСОБА_1 , представника позивача Старого М.М.,

представника відповідача Бахур В.,

УСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Барського районного суду Вінницької області з вказаним вище позовом. Свої вимоги мотивував тим, що 03.08.2022 головним спеціалістом відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту реалізації державної політики та нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Державної служби України з питань безпеки на транспорті Дмитренком М.О. винесено постанову серії АА № 00000335 про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, якою ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності у виді штрафу за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП. Відповідно до оскаржуваної постанови, позивач 06.06.2022 о 14:12 за адресою Н-25 км 274+300 Хмельницька область допустив рух належного йому автомобіля МАN TGS 18.320, д.н.з. НОМЕР_1 , із перевищенням нормативних параметрів, зазначених у пункті 22.5 ПДР України: перевищення загальної маси транспортного засобу на 5,1 % (2,06 тонн), при дозволеній максимальній фактичній масі 40 тонн. Позивач отримав дану постанову 10.08.2022. Вважає, що при винесенні постанови було допущено порушення норм матеріального та процесуального права, а висновки, викладені у постанові, не відповідають фактичним обставинам справи. Позивач вважає постанову протиправною та такою, що підлягає скасуванню, зокрема вказує на таке. По перше: для автомобіля МАN TGS 18.320, д.н.з. НОМЕР_1 , згідно з даними, що вказані у свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу: повна маса - 17000 кг, маса без навантаження - 6940 кг. Вказане з відсилкою на норми законодавства та державні стандарти України означає, що максимальна технічно можлива вага повністю завантаженого автомобіля позивача не може перевищувати 17,000 тонн. А споряджена вага повинна становити 6,940 тонн. Разом з тим в оскаржуваній постанові вказані такі параметри ТЗ, зафіксовані в автоматичному режимі: кількість осей - 5 шт., відстань між осями 1-2: 3600 мм, 2-3: 3650 мм, 3-4: 1280 мм, 4-5: 1300 мм, навантаження на вісь 1 8079 кг, 2 - 13821 кг, 3- 8158 кг, 4 - 8429 кг, 5 - 8246 кг. Дані параметри, що вказані в оскаржуваній постанові, технічно неможливі з огляду на те, що навантаження на передню вісь автомобіля (вісь 1), незалежно від того чи він навантажений чи ні, фактично складається тільки з його власної спорядженої маси (маси його комплектуючих, робочих рідин, водія). Маса навантаження на передню вісь за жодних обставин не може перевищувати споряджену масу автомобіля. Вказана в оскаржуваній постанові маса навантаження на передню вісь складає 8079 кг, що технічно неможливо, при фактичній спорядженій масі автомобіля 6940 кг. Різниця складає щонайменше 1,139 тонн (8,079 тонн - 6,940 тонн). Крім того, навантаження на вісь 1 та вісь 2 автомобіля фактично складає повну масу автомобіля, яка технічно (згідно з даними, що вказані у технічному паспорті на основі даних заводу виробника) не може перевищувати 17000 кг, або 17,000 тонн, адже це максимальна технічна допустима маса належного позивачеві автомобіля. Проте, якщо взяти до уваги дані, вказані в оскаржуваній постанові, то загальне навантаження на 1 і 2 вісь автомобіля складає 21900 кг, або 21,900 тонн (8,079 тонн + 13,821 тонн). Різниця складає щонайменше 4,900 тонн (21,900 тонн-17,000 тонн). Така вага технічно неможлива для даного автомобіля. Варто зазначити, що відповідно до вимог п. 4 Правил проїзду великогабаритних та: великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2001 № 30, допускається перевищення вагових параметрів порівняно з визначеними у пункті 22.5 Правил дорожнього руху на 2 відсотки (величина похибки) без оформлення відповідного дозволу та внесення плати за проїзд. Таким чином, якщо взяти до уваги хоча б різницю між технічно можливим навантаженням на передню вісь у розмірі спорядженої маси, та навантаження на 1 вісь вказану в постанові, яка складає 1,139 тонн, та відняти її від перевищення, вказаного в розділі «Установив» - 2,060 тонн. То перевищення з врахуванням похибки обладнання складає менше 2 %, що допускається законодавством України в сфері вантажних перевезень. По друге, у тексті оскаржуваної постанови наявні розбіжності між даними, що стосуються факту здійснення правопорушення, а саме, відповідач вказує, що позивач допустив рух належного йому автомобіля МАN TGS 18.320, д.н.з. НОМЕР_1 із перевищенням нормативних параметрів, зазначених пунктом 22.5 ПДР України: перевищення загальної маси транспортного засобу на 5,1 % (2,06 тонн), при дозволеній максимальній фактичній масі 40 тонн. Дане твердження суперечить наявним у матеріалах справи фактичним зафіксованим параметрам ТЗ, описаним у самій оскаржуваній постанові та інформації наявній за посиланням https://win.dsbt.gоv.uа/г/а/АА00000335/, де вказано, що загальна маса автомобіля складає 46733 кг, та зафіксоване порушення загальної маси транспортного засобу на 5,1% (6,733 тонн). Таким чином, враховуючи наявні розбіжності в зафіксованих параметрах, та фактичному її розрахунку більше ніж на 4,673 тонн (6,733 тонн - 2,060 тонн), зі змісту оскаржуваної постанови незрозуміло на скільки було перевищено загальну вагу, і чи було її взагалі перевищено. По третє, форма і зміст постанови повинна відповідати Додатку № 1 Інструкції з оформлення уповноваженими посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, затвердженої наказом Мінінфраструктури № 512 від 27.09.2021 у редакції, яка була чинна на момент вчинення правопорушення 06.06.2022 (ультраактивна дія в часі). Оскаржувана постанова не у повній мірі відповідає вимогам Інструкції, оскільки не містить: смуга руху, напрямок руху, марки, моделі, державного номерного знаку причепу, типу транспортного засобу, повної маси транспортного засобу, ширини, висоти, довжини, розподілу навантаження за осями транспортного засобу, фактичної міжосьової відстані, фактичної скатності на вісі. При цьому, постанова містить лише масу перевищення вагової норми та її відсоток, тобто величину, що підлягає обчисленню шляхом порівняння граничної допустимої фактичної маси типу ТЗ з інформацією про фактичну масу ТЗ в момент зважування, постанова не містить доказів на підтвердження перевищення встановлених законодавством вагових норм. По четверте, в оскаржуваній постанові начебто наявний електронний цифровий підпис головного спеціаліста відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту реалізації Державної політики та нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Державної служби України з питань безпеки на транспорті Дмитренка М.О. Проте печатка, що є обов`язковою у даній постанові відсутня. З наявних написів та інформації у блоці оскаржуваної постанови, де визначено місце для електронного підпису та печатки, перевірити дійсність такого електронного цифрового підпису та повноваження особи, що здійснила цей підпис, з використанням будь-яких технічних засобів позивачу не видалося можливим. Крім того, позивачу разом з оскаржуваною постановою не були надані жодні документи, які б підтверджували повноваження Дмитренка М.О. для її винесення. По п`яте, позивач зазначає, що у тексті оскаржуваної постанови наявне посилання на веб-сайт у мережі Інтернет, на якому особа може ознайомитися із зображенням чи відеозаписом (за наявності) транспортного засобу у момент вчинення правопорушення та постановою в електронній формі - https://win.dsbt.gоv.uа/г/а/АА00000335/. Разом з тим, за даним посиланням наявні фотокартки та загальна інформація щодо начебто руху автомобіля, належного позивачу, з порушенням вимог правил дорожнього руху, а також інформація про номер, серію, дату порушення та відповідальну особу. Відсутня будь-яка згадка про обов`язкові дані, а саме: особу, яка притягується до відповідальності, розмір штрафу, порядок та строки оскарження постанови. Фактично самої постанови за даним посиланням не існує. Ураховуючи велику кількість неточностей, невідповідностей, суперечностей та порушень вимог діючого законодавства, що були допущені при складенні постанови, відсутність постанови в електронному вигляді підтверджує наявність порушень діючого законодавства при винесенні оскаржуваної постанови, позивач просив визнати протиправною та скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування на території України № АА 00000335, винесену 03.08.2022.

09.10.2022 представник відповідача надіслав до суду відзив на позов, згідно з яким позов не визнав та вважає його безпідставним і необґрунтованим. За порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів та правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобіль-ними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, згідно зі ст. 132-1 КУпАП, передбачена адміністративна відповідальність. Механізм фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі визначено Порядком фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2019 № 1174. Відповідно до п. 7 Порядку № 1174, фіксація правопорушень в автоматичному режимі здійснюється на автома-тичних пунктах, які здатні в автоматичному режимі вимірювати загальну масу транспортного засобу, визначати кількість осей транспортного засобу, вимірювати навантаження, що припадають на кожну вісь транспортного засобу тощо. У подальшому така інформація від автоматичних пунктів передається до інформаційно-телекомунікаційної системи у вигляді метаданих, які містять інформацію про засоби вимірювальної техніки, місце фіксації, найменування автомобільної дороги, дату і час фіксації здійснення вимірювання тощо, фотографії транспортного засобу, відеозапис руху транспортного засобу через автоматичний пункт. При цьому система забезпечує автоматизоване формування проекту постанови про адміністративні правопорушення. Тобто, суть процесу авто фіксації правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті полягає у забезпеченні прозорості фіксації порушень, зменшення участі посадових осіб у вказаному процесі, що спрямовано на об`єктивну оцінку обставин та фактів вчинення правопорушення. Постанова серії АА № 00000335 від 03.08.2022 про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України, містить усю необхідну інформацію, передбачену КУпАП та пунктом 17 Порядку фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, що затверджений постановою КМУ від 27.12.2019 № 1174 (далі Порядок № 1174), Інструкцією з оформлення уповноваженими посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі, яка затверджена наказом Міністерства інфраструктури України від 27.09.2021 № 512 (зі змінами, внесеними наказом № 324 від 14.05.2022) (далі Інструкція № 512), а її зміст відображає ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 132-1 КУпАП. У постанові зафіксовано фактичні параметри транспортного засобу: кількість осей 5 шт.; спарені колеса - 2 вісь; відстань між осями 1-2: 3600 мм, 2-3: 3650 мм, 3-4: 1280мм, 4-5:1300 мм; навантаження на вісь 1 - 8079 кг, 2 - 13821 кг, 3- 8158 кг, 4 - 8429 кг, 5 - 8246 кг; загальна маса 46733 кг. В оскаржуваній постанові вказано про перевищення нормативних параметрів, зазначених у п. 22.5 ПДР України, що було встановлено із урахуванням похибки вагових параметрів зазначеного вище транспортного засобу, які перевищили нормативні вагові параметри транспортного засобу на ділянці автомобільної дороги. Відсоткове значення перевищення максимально допустимої маси транспортних засобів отримується з урахуванням допустимої похибки вимірювання вагового комплексу, яка складає до 10 % щодо визначення загальної маси транспортного засобу та 16 % щодо навантаження на осі. У постанові серії АА № 00000335 вказана формула розрахунку відсотку перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами, та вказано про допустиму похибку приладу. З урахуванням вказаної формули, похибки та зафіксованих параметрів транспортного засобу, розрахунок відсоткового перевищення навантаження загальної маси транспортного засобу становить 5,1 %: ((46733-40000-10%*46733)/40000)х100%. Таким чином, у постанові про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті зазначено виміряні з урахуванням похибки вагові параметри транспортного засобу, які перевищили нормативні вагові параметри транспортних засобів на ділянці автомобільної дороги, а також нормативні габаритно-вагові параметри транспортних засобів на даній ділянці автомобільної дороги. Відповідач зазначає, що Інструкцією № 512 затверджено лише форму, а не вимоги до змісту постанови. Дана форма визначає перелік інформаційних даних, які можуть міститися у постанові залежно від обставин вчинення правопорушення. Таким чином, висновки про те, що зміст постанови не відповідає Інструкції, а подія та склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 132-1 КУпАП, відсутні, на думку відповідача, не заслуговують на увагу, адже Інструкція містить вказівку лише на форму постанови, у той час як вимоги щодо змісту постанови встановлені КУпАП та Порядком № 1174. У свою чергу, постанова, яка оскаржується позивачем у цій справі, за своїм змістом повністю відповідає вимогам зазначених вище нормативно-правових актів, згідно з якими уповноваженою посадовою особою відповідача було встановлено подію, склад адміністративного правопорушення та правомірно притягнуто позивача до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП. Основним доказом вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 132-1 КУпАП, є автоматично внесені до автоматично сформованої постанови показання технічних приладів, технічних засобів, що працюють в автоматичному режимі, та мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису. Зазначені докази долучені до відзиву, а саме: 1) фотографії транспортного засобу у момент проїзду його через автоматичний пункт (включно з номерними знаками транспортних засобів); 2) інформаційна картка автоматичного пункту габаритно-вагового контролю, сформована автоматичним пунктом при фіксації адміністративного правопорушення, вчиненого позивачем. Фотографії руху транспортного засобу через автоматичний пункт також містяться на офіційному веб-сайті Укртрансбезпеки у мережі Інтернет за посиланнями, які є у кожній постанові, та можуть бути перевірені на предмет їх належності, об`єктивності та достовірності. Зазначена інформаційна картка безпосередньо формується автоматичним пунктом та надсилається у вигляді метаданих уповноваженій посадовій особі, яка здійснює розгляд справи про адміністративне правопорушення і користується нею при встановленні події та складу адміністративного правопорушення. Із матеріалів, долучених до відзиву, вбачається, що порушення стосується саме нормативно вагових параметрів в аспекті перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм. Звертають увагу суду, що технічні засоби фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі відповідають вимогам, що встановлені чинним законодавством України, на підтвердження чого до відзиву долучено копію сертифікату перевірки типу, копію сертифікату відповідності, а також копію експертного висновку. Відповідач вважає, що на виконання вимог ст. 19 Конституції України, ст. 245, 279-5, 283 КУпАП уповноваженими посадовими особами Укртрансбезпеки належним чином виявлено та зафіксовано факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 132-1 КУпАП, та розглянуто справу про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на транспорті. Натомість, позивачем не наведено жодних належних, достовірних, допустимих та достатніх доказів на спростування позиції відповідача, якою він керувався при притягненні особи до адміністративної відповідальності.

У судовому засіданні позивач, представник позивача позов підтримали, просили його задовольнити з підстав, що викладені у позовній заяві. Вважають, що постанова не відповідає вимогам, про які ними зазначено у адміністративному позові.

У судовому засіданні представник відповідача просив відмовити у задоволенні позову, посилався на мотиви, викладені у відзиві на позов. Також вказав, що фіксація правопорушення здійснювалася на автоматичному пункті, де в автоматичному режимі виміряно загальну масу транспортного засобу, визначено кількість осей транспортного засобу, виміряно навантаження, що припадають на кожну вісь транспортного засобу. Всі докази зафіксовані автоматично, за допомогою сертифікованих технічних приладів, які пройшли повірку, мають сертифікати відповідності, які долучені до справи, та з ними позивач мав змогу ознайомитись за допомогою ідентифікатора доступу. Постанова відповідає вимогам Інструкції з оформлення уповноваженими посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі, та ст. 283 КУпАП. Постанова винесена уповноваженою посадовою особою з підтвердженням прийнятого рішення шляхом накладення кваліфікованого електронного підпису. Зазначила, що порушення стосується саме нормативно вагових параметрів в аспекті перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм.

Щодо зауважень представника позивача про технічну неможливість показників навантаження на вісь, що були зафіксовані в автоматичному режимі, представник відповідача зазначила, що перевищення навантаження на одну вісь не ставиться у вину позивачу. Разом з тим, щоб довести вірність зафіксованих в автоматичному режимі показників, представнику відповідача необхідна інформація про технічні параметри напівпричепу, з яким рухався транспортний засіб, що належить позивачу.

На запитання представника відповідача про технічні характеристики напівпричепу, позивач вказав, що не має такої інформації зараз та підтвердив, що у момент фіксації правопорушення він рухався автомобілем з напівпричепом.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення позивача, представника позивача, представника відповідача, суд встановив таке.

Зі змісту оскаржуваної постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування на території України серії АА № 00000335, винесену 03.08.2022, встановлено, що 06.06.2022 о 14:12 за адресою Н-25 км 274+ 300, Хмельницька область, вимірювальним обладнанням автоматичного пункту проведено вимірювання габаритно-вагових параметрів транспортного засобу МАN TGS 18.320, д.н.з. НОМЕР_1 , за результатами чого встановлено, що відповідальна особа допустила рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів, зазначених пунктом 22.5 ПДР України: загальну масу транспортного засобу перевищено на 5,1 % (2,06 тонн), при дозволеній максимальній фактичній масі 40 тонн. Відповідальна особа ОСОБА_1 , зазначено його дані про дату народження, ідентифікаційний номер, адреса місця реєстрації. Постановлено стягнути з позивача штраф у розмірі 8500 грн. Зазначено інформацію про технічний засіб, яким в автоматичному режимі зафіксовано правопорушення. У розділі «Результати автоматичної фіксації транспортного засобу у момент учинення адміністративного правопорушення» вказані такі фактичні зафіксовані параметри ТЗ: кількість осей - 5 шт., відстань між осями 1-2: 3600 мм, 2-3: 3650 мм, 3-4: 1280 мм, 4-5:1300 мм; навантаження на вісь 1 - 8079 кг, 2 - 13821 кг, 3- 8158 кг, 4 - 8429 кг, 5 - 8246 кг; загальна маса 46733 кг. У постанові наявне посилання в Інтернеті на вебсайт, на якому особа може ознайомитися із зображенням чи відеозаписом (за наявності) транспортного засобу у момент учинення правопорушення та постановою в електронній формі. Наведено формулу розрахунку відсотку перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових параметрів, з урахуванням похибки.

З даних габаритно-вагового контролю з фото фіксацією та скріншоту перегляду зафіксованої події вбачається, що фіксування транспортного засобу МАN TGS 18.320, д.н.з. НОМЕР_1 , місце фіксування: пост: Н-25 Городище-Рівне-Старокостянтинів на ділянці км 274+066 км 275+174, Хмельницька область, час: 06.06.2023 о 14:12:59; вага 46733 кг.

Вказане вище адміністративне правопорушення зафіксовано на технічний засіб WIM 48, G-Free HI-TRAC TMU4 WIM, який відповідає вимогам Технічного регламенту, що підтверджується сертифікатом перевірки типу UA.TR.001 62-21 Rev.0, сертифікатом відповідності UA.TR.001 35 358-21 та сертифікатом відповідності UA.TR.001 35 357-21.

Як передбачено ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Пунктом 1 частини 1 статті 20 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні усі адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку (ч. 2 ст. 2 КАС України).

Згідно із ст. 9, 77 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Статтею 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно зі ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, передбачені частинами другою і третьою статті 132-1 цього Кодексу, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі (за допомогою комплексу технічних засобів автоматичного визначення вагових, габаритних та інших параметрів транспортного засобу з функціями фотозйомки та/або відеозапису, що функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб (стаття 14-3 КУпАП).

Згідно з приміткою до ст. 14-2 КУпАП режим фотозйомки (відеозапису) передбачає здійснення уповноваженою посадовою особою фото/відеофіксації обставин порушення правил зупинки, стоянки або паркування транспортних засобів, а саме: дати, часу (моменту), місця розташування транспортного засобу по відношенню до нерухомих об`єктів та/або географічних координат, інших ознак наявності складу адміністративного правопорушення, передбаченого відповідною статтею Особливої частини цього Кодексу. При здійсненні фотозйомки обов`язковою є наявність не менше двох зображень транспортного засобу, отриманих з різних або протилежних ракурсів.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до положень ст. 279-1 КУпАП, у разі якщо адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксовано в автоматичному режимі, посадова особа уповноваженого підрозділу Національної поліції або інспектор з паркування за даними Єдиного державного реєстру транспортних засобів, а також у разі необхідності - за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань встановлює відповідальну особу, зазначену у частині першій статті 14-2 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні.

Згідно із ч. 1 ст. 287 КУпАП України, постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено особою, щодо якої її винесено.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як вбачається з п. 1 Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, що затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 № 103 (далі Положення № 103), Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті.

Пунктом 4 Положення № 103 передбачено, що основними завданнями Укртрансбезпеки, зокрема, є реалізація державної політики з питань безпеки на автомобільному транспорті загального користування (далі - автомобільний транспорт), міському електричному, залізничному транспорті.

Пункт 7 Положення № 103 передбачає, що Укртрансбезпека для виконання покладених на неї завдань має право, зокрема: використовувати у своїй діяльності транспортні засоби, зокрема спеціалізовані, та засоби вимірювальної техніки; у разі виявлення порушень законодавства щодо габаритно-вагового контролю під час проведення рейдової перевірки (перевірки на дорозі) копіювати, сканувати документи, які пред`являють водії транспортних засобів під час проведення такої перевірки, та використовувати їх як доказ під час розгляду справ про порушення законодавства; використовувати засоби фото- і відеофіксації процесу перевірки, зокрема, в автоматичному режимі.

Згідно з підпунктами 15, 27 пункту 5 Положення № 103, Укртрансбезпека відповідно до покладених на неї завдань здійснює габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування, а також здійснює нарахування плати за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, вживає заходів щодо стягнення під час здійснення габаритно-вагового контролю.

Отже, відповідач виконує функції габаритно-вагового контролю транспортних засобів та нараховує відповідну плату за перевищення нормативів допустимої ваги транспортного засобу, положеннями чинного законодавства визначені повноваження Укртрансбезпеки щодо контролю за рухом транспортних засобів з перевищенням габаритно-вагових параметрів, а також порядок здійснення такого контролю.

Вказане узгоджується з правовою позицією, викладеною у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2020 у справі № 917/210/19.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (зі змінами та доповненнями). Особи, які порушують ці правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Відповідно до положень ст. 1 Закону України "Про автомобільний транспорт", автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами; вантажні перевезення - перевезення вантажів вантажними автомобілями; великоваговий транспортний засіб - транспортний засіб з вантажем або без вантажу, хоча б один з вагових параметрів якого перевищує встановлені на території України допустиму максимальну масу чи осьове навантаження.

Згідно із ч. 2 ст. 29 Закону України "Про дорожній рух", з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів. Порядок видачі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, та розмір плати за його отримання встановлюються Кабінетом Міністрів України.

За приписами ст. 33 Закону України "Про автомобільні дороги", рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 132-1 КУпАП, перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами - тягне за собою накладення штрафу у розмірі: п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5 % до 10 % включно.

Пунктом 3 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2001 № 30, передбачено, що транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 ПДР України.

Відповідно до положень п. 22.5 ПДР України, рух транспортних засобів та їх составів допускається у разі, коли їх параметри щодо комбінованих транспортних засобів двовісного автомобіля (тягача) з трьохвісним напівпричепом для автомобільних доріг державного значення не перевищує фактичної маси 40 тонн.

При цьому, пунктом 4 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, передбачено, що рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, виданим перевізникові уповноваженим підрозділом Національної поліції, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів.

Сторони не вказували на наявність чи відсутність у позивача відповідного дозволу, підставою позову позивач вказав порушення норм матеріального та процесуального права під час винесення постанови.

Згідно із ч. 2 ст. 258 КУпАП, у разі виявлення адміністративного правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого за допомогою працюючих в автоматичному режимі спеціальних технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, правопорушення, передбаченого статтею 132-2 цього Кодексу, та/або порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису), протокол про адміністративне правопорушення не складається, а постанова у справі про адміністративне правопорушення виноситься без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Копії постанови у справі про адміністративне правопорушення та матеріалів, зафіксованих за допомогою працюючих в автоматичному режимі спеціальних технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, надсилаються особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, протягом п`ятнадцяти днів з дня винесення такої постанови, крім випадку, передбаченого частиною сьомою статті 279-1 цього Кодексу.

Механізм фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі визначено Порядком фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2019 № 1174.

Згідно із п. 2 Порядку № 1174, система фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі це взаємопов`язана сукупність автоматичних пунктів та інформаційної телекомунікаційної системи.

Фіксація правопорушень в автоматичному режимі здійснюється на автоматичних пунктах, які облаштовані відповідно до вимог, визначених у додатку (п. 7 Порядку № 1174).

Відповідно до п. 12 Порядку № 1174, автоматичний пункт може забезпечувати: вимірювання навантажень, що припадають на кожну вісь транспортного засобу; вимірювання загальної маси транспортного засобу; визначення кількості осей транспортного засобу та віднесення транспортного засобу до однієї із відповідних категорій; вимірювання міжосьових відстаней транспортного засобу; визначення кількості коліс (скатності) на осях транспортного засобу; вимірювання габаритів транспортного засобу; фіксацію та розпізнавання державних номерних знаків транспортного засобу, причепу, напівпричепу та інших причіпних пристроїв (у разі використання такого та/ або заднього державного номерного знака транспортного засобу); фіксацію фронтального зображення транспортного засобу; фіксацію загального вигляду транспортного засобу (вигляд збоку) в момент проїзду через автоматичний пункт (оглядова фотографія транспортного засобу, на якій відображені його контури та кількість осей); первинне оброблення зібраних даних та передачу інформації до інформаційної телекомунікаційної системи за допомогою засобів захищених каналів зв`язку із використанням наскрізного шифрування; автентифікацію автоматичного пункту, контроль цілісності, авторства, доступності, а також неспростовності дій щодо інформації, що передається від автоматичного пункту до інформаційно-телекомунікаційної системи.

Інформація від автоматичних пунктів передається до інформаційної телекомунікаційної системи у вигляді метаданих (п. 14 Порядку № 1174).

Відповідно до п. 13 даного Порядку, під час вимірювання габаритно-вагових параметрів транспортних засобів застосовуються засоби вимірювальної техніки, які відповідають вимогам законодавства про метрологію та метрологічну діяльність.

Згідно з п. 3 Вимог до облаштування автоматичних пунктів фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті (додаток до Порядку № 1174), у місці установки вимірювального обладнання автоматичного пункту повинні бути здійснені заходи, які відповідають вимогам, наведеним в описі типу засобу вимірювання, а також вжиті організаційно-технічні заходи, спрямовані на запобігання ухилення від габаритно-вагового контролю.

Пунктом 8 Порядку № 1174 передбачено, що вимоги до технічних засобів автоматичних пунктів визначаються Технічним регламентом засобів вимірювальної техніки, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 24.02.2016 № 163. Згідно із п. 9 вказаного Технічного регламенту засобів вимірювальної техніки, засоби вимірювальної техніки можуть бути надані на ринку та/або введені в експлуатацію в разі, коли вони відповідають вимогам цього Технічного регламенту.

Технічні засоби - вимірювальне обладнання WIM 48, яким було зафіксовано адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі відповідає вимогам Технічного регламенту законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, затвердженого постановою КМУ від 13.01.2016 № 94, що підтверджено сертифікатами відповідальності та сертифікатом перевірки типу, що описані вище.

Щодо доводів позивача про те, що в оскаржуваній постанові не зазначено всіх даних, які мають значення для розгляду справи, суд зазначає таке.

Згідно з п. 15 Порядку № 1174, метадані повинні містити дані про: засоби вимірювальної техніки - назва засобу вимірювальної техніки та його умовне позначення, серійний номер, найменування виробника, рік виготовлення, метрологічні характеристики, найменування власника засобу вимірювальної техніки, документи про відповідність та/або результати повірки (дата повірки, строк дії повірки); місце фіксації (кілометр + метр, географічні координати); найменування автомобільної дороги загального користування, вулиць і доріг міст та інших населених пунктів; дату і час фіксації здійснення вимірювання, смугу руху, напрямок руху, максимальне дозволене навантаження на вісь, державний номерний знак транспортного засобу, причепу, напівпричепу та інших причіпних пристроїв (у разі використання такого та/або заднього державного номерного знака транспортного засобу), категорію транспортного засобу, тип транспортного засобу згідно з пунктом Г. 2 додатка Г ДСТУ 8824:2019 «Автомобільні дороги. Визначення інтенсивності руху та складу транспортного потоку», повну масу транспортного засобу, ширину, висоту, довжину, розподіл навантаження за осями транспортного засобу (номер вісі, фактичне навантаження на вісь, сумарне фактичне навантаження на осі, сукупність осей, фактичну міжосьову відстань, фактичну скатність (кількість коліс) на вісі); фотографії транспортного засобу - фронтальна, фотографія державного номерного знака транспортного засобу, фотографія державного номерного знака причепу, напівпричепу та інших причіпних пристроїв (у разі використання такого та/або заднього державного номерного знака транспортного засобу), оглядова фотографія із зображенням розпізнаного державного номерного знака; відеозапис руху транспортного засобу через автоматичний пункт (за наявності).

Пунктом 17 Порядку № 1174 визначено, що у постанові про накладення адміністративного стягнення за правопорушення, зафіксоване в автоматичному режимі, зазначаються виміряні з урахуванням похибки вагові та габаритні параметри транспортного засобу, які перевищили нормативні вагові та/або габаритні параметри транспортних засобів на ділянці автомобільної дороги, а також нормативні габаритно-вагові параметри транспортних засобів на даній ділянці автомобільної дороги.

Відповідно до п. 1, 2, 5 Розділу ІІ Інструкції з оформлення уповноваже-ними посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства інфраструктури України від 27.09.2021 № 512, уповноважена посадова особа розглядає справи про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі, які передбачені частиною другою статті 122-2, частинами другою та третьою статті 132-1 КУпАП.

Справи про адміністративні правопорушення розглядаються за місцем оброблення таких правопорушень в Державній службі України з безпеки на транспорті.

Уповноважена посадова особа здійснює розгляд справи про адміністративне правопорушення шляхом опрацювання інформаційного файлу системою фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі (далі - cистема), необхідного для об`єктивного розгляду справи та винесення постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі (далі - постанова).

На першому етапі (рівні) за результатами опрацювання матеріалів інформаційного файлу уповноважена посадова особа, за наявності відомостей у справі про адміністративне правопорушення стосовно осіб, зазначених у частинах першій та другій статті 14-3 КУпАП, щодо відповідності символів номерного знака зафіксованого транспортного засобу, наявності та повноти інформації про зафіксований транспортний засіб та відповідальну особу, відсутності інформації про протиправне використання зафіксованого транспортного засобу або його номерних знаків іншими особами та відсутності обставин, що виключають адміністративну відповідальність особи, виносить із використанням засобів системи постанову, зміст якої відповідає вимогам статті 283 КУпАП, з підтвердженням прийнятого рішення шляхом накладення кваліфікованого електронного підпису та створення кваліфікованої електронної печатки.

У разі потреби додаткової перевірки фактичних даних учинення адміністративного правопорушення, відсутності достовірної та/або повної інформації щодо зафіксованого транспортного засобу, особи, яка притягається до відповідальності, постанова не виноситься, а матеріали адміністративної справи невідкладно передаються з використанням засобів системи на другий етап (рівень) іншій уповноваженій посадовій особі.

На другому етапі (рівні) уповноважена посадова особа опрацьовує не пізніше 2-х місяців з дня вчинення правопорушення, передані на розгляд з першого етапу (рівня) матеріали інформаційного файлу, аналізує їх та у разі потреби уточнює необхідні відомості для прийняття рішення у справі шляхом отримання інформації відповідно до законодавства та за результатами опрацювання, у разі наявності у матеріалах інформаційного файлу відомостей про вчинення адміністративного правопорушення, відсутності в матеріалах інформаційного файлу даних про протиправне використання зафіксованого транспортного засобу або його номерних знаків іншими особами, відсутності обставин, визначених статтею 247 КУпАП, з використанням засобів системи виносить адміністративну постанову, зміст якої відповідає вимогам статті 283 КУпАП, з накладенням кваліфікованого електронного підпису (пункт 6 розділу ІІ Інструкції № 512).

Вимогами ст. 283 КУпАП передбачено, що розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався); розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), крім даних, визначених частинами другою і третьою цієї статті, повинна містити відомості про адресу вебсайту в мережі Інтернет, на якому особа може ознайомитися із зображенням чи відеозаписом транспортного засобу в момент вчинення адміністративного правопорушення, ідентифікатор для доступу до зазначеної інформації та порядок звільнення від адміністративної відповідальності.

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що позивача ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення пункту 22.5 ПДР України, а саме: за перевищення нормативних параметрів щодо загальної маси транспортного засобу на 5,1 % (2,06 тонн), при дозволеній максимальній фактичній масі 40 тонн.

В оскаржуваній постанові наявні відомості про найменування органу та посадової особи, який виніс постанову, дату розгляду справи, відомості про особу, стосовно якої розглядається справа, опис обставин, установлених під час розгляду справи, зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення, прийняте у справі рішення, транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак), технічний засіб, яким здійснено фото, розмір штрафу та порядок його сплати, правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження, відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу, адресу вебсайту в мережі Інтернет, на якому особа може ознайомитися із зображенням транспортного засобу в момент вчинення адміністративного правопорушення, ідентифікатор для доступу до зазначеної інформації та порядок звільнення від адміністративної відповідальності, а також дату та час фіксації здійснення вимірювання, повну масу транспортного засобу, навантаження на осі.

Враховуючи наведене вище, суд дійшов висновку, що зміст оскаржуваної постанови відповідає вимогам ст. 283 КУпАП та Інструкції з оформлення уповноваженими посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі, затвердженою наказом Міністерства інфраструктури України від 27.09.2021 № 512 (Додаток 1) та відображає всі ознаки складу адміністративного правопорушення, а тому доводи позивача про те, що в оскаржуваній постанові відсутній необхідний обсяг інформації суд відхиляє.

Стосовно тверджень позивача про те, що у постанові відсутня обов`язкова інформація, що передбачена Додатком 1 Інструкції № 512, щодо смуги руху, напрямку руху, моделі, державного номерного знаку причепу, типу транспортного засобу, повної маси транспортного засобу, ширини, висоти, довжини, розподілу навантаження за осями транспортного засобу, фактичної міжосьової відстані, фактичної скатності (кількість коліс) на осі, то вони не знайшли свого підтвердження Додатком 1 така інформація не передбачена як обов`язкова, та частину наведеної інформації містить постанова.

Слід зазначити, що інформацію, яку вказує позивач, повинні містити метадані, що формуються автоматичним пунктом вимірювання та передаються до інформаційно-телекомунікаційної системи, яка автоматично формує постанову. До постанови включено дані, що входять до об`єктивної сторони того чи іншого правопорушення.

Отже, оскаржувана постанова містить усі, передбачені положеннями ст. 283 КУпАП, обов`язкові відомості щодо події правопорушення, суб`єкта адміністративної відповідальності, накладеного стягнення та порядку його сплати, а також порядку ознайомлення та оскарження постанови, й інші обов`язкові відомості, визначені ст. 283 КУпАП та Інструкцією з оформлення уповноваженими посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі.

Щодо доводів позивача про те, що вказана в оскаржуваній постанові маса навантаження на передню вісь складає 8079 кг, що технічно неможливо, при фактичній спорядженій масі автомобіля 6940 кг, суд вважає їх думкою позивача та представника позивача, оскільки доказів таких тверджень суду надано не було. Позивач не надав свідоцтво про реєстрацію напівпричепа, з яким рухався його автомобіль у момент фіксації правопорушення, для того, щоб відповідач надала обгрунтування виміряних показників.

Крім того, суд приймає заперечення представника відповідача, що вказані доводи позивача не є предметом спору, оскільки порушення стосується перевищення загальної маси транспортного засобу, а не навантаження на певну вісь.

Суд також відхиляє твердження позивача та представника позивача про допущені арифметичні помилки в оскаржуваній постанові щодо зазначення розміру перевищення маси транспортного засобу, з огляду на таке.

Виміряна автоматичним засобом вимірювання фактична маса автомобіля, що належить позивачу становила 46733 кг. Дану обставину не заперечували сторони. Відповідно до наведених вище нормативно-правових актів, відповідач виконує розрахунки з урахуванням похибки пристрою, яка становить 10 %. Таким чином, 46733 кг 10 % (4673,3 кг) = 42059,7 кг. Від отриманого показника (за мінусом похибки пристрою), відповідач відняв допустиму масу транспортного засобу на вказаній ділянці дороги 40000 кг, різниця 2059,7 кг, що становить 5,1 % від допустимої маси (40000 кг). Отже вказані у постанові дані та розрахунки, є арифметично вірними, а позивач та представник позивача не урахували похибку.

Таким чином, приймаючи до уваги, що дотримання ПДР України є невід`ємною частиною організації процесу дорожнього руху з метою створення безпеки для інших учасників дорожнього руху, уникнення дорожньо-транспортних пригод та їх наслідків, суд дійшов переконання, що відповідач належними та допустимими доказами довів факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 132-1 КУпАП, оскільки допустив рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів, зазначених п. 22.5 Правил дорожнього руху, а саме: перевищення загальної маси транспортного засобу на 5,1 % (2,06 тонн), при дозволеній максимальній фактичній масі 40 тонн, натомість, доказів, які б спростовували факт вчинення позивачем вказаного правопорушення та порушення процедури розгляду справи чи винесення постанови, суду під час розгляду справи надано не було.

Суд, виконуючи вимоги Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі викладеного, дійшов висновку, що постанова серії АА № 00000335 від 03.08.2022 була прийнята уповноваженою особою Державної служби України з питань безпеки на транспорті на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; безсторонньо, оскільки усі фактичні обставини зафіксовано в автоматичному режимі; добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення та своєчасно. Під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, що зафіксовані у автоматичному режимі, право особи на участь у процесі прийняття рішення обмежено законом.

Таким чином, у задоволенні позову ОСОБА_1 до Державної служби України з питань безпеки на транспорті про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення слід відмовити повністю.

Відповідно до положень ч. 7 ст. 139 КАС України, суд дійшов висновку про необхідність призначення судового засідання для вирішення питання про розподіл судових витрат, тому питання про розподіл судових витрат під час ухвалення рішення не вирішувалося.

Керуючись ст. 241-246, 250,255, 286, 295 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Державної служби України з питань безпеки на транспорті про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Призначити судове засідання для вирішення питання про судові витрати на 15:00 11.04.2023. Встановити строк для подання позивачем доказів щодо розміру понесених ним судових витрат до 10.04.2023.

Повний текст рішення суду у зв`язку із тимчасовою непрацездатністю головуючого судді складено 18.04.2023.

Суддя