Справа № 440/7564/22
Суддя: Рєзнікова С.С.
Дата ухвалення: 2023-04-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2023 р.Справа № 440/7564/22
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Рєзнікової С.С.,

Суддів: Курило Л.В. , Бегунца А.О. ,

за участю секретаря судового засідання Реброва А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального регіону на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 22.11.2022, головуючий суддя І інстанції: Довгопол М.В., вул. Пушкарівська, 9/26, м. Полтава, 36039, повний текст складено 28.11.22 по справі № 440/7564/22

за позовом ОСОБА_1

до Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального регіону

про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовною до Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального регіону, в якому просив суд:

- визнати протиправною бездіяльність Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального регіону щодо несвоєчасного виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 17.02.2022 у справі № 440/15512/21, допущеного до негайного виконання у частині поновлення ОСОБА_1 на посаді прокурора військової прокуратури Київського гарнізону Центрального регіону України, за період з 18.02.2022 по 14.06.2022;

- зобов`язати Спеціалізовану прокуратуру у військовій та оборонній сфері Центрального регіону виплатити ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 17.02.2022 в справі № 440/15512/21 (яке набрало законної сили 31.03.2022), за період з 18 лютого по 14 червня 2022 року в сумі 47412,09 грн (571,23 грн х 83 дні).

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачем зазначено про протиправність бездіяльності відповідача, яка полягала у несвоєчасному виконанні рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 17.02.2022 у справі № 440/15512/21 в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді прокурора військової прокуратури Київського гарнізону Центрального регіону України, яке підлягало за рішенням суду до негайного виконання, у зв`язку з чим позивачем не отримано заробітну плату за період з 18 лютого по 14 червня 2022 року, тому відповідно до ст. 236 КЗпП України на його користь підлягає стягненню середній заробіток за час вимушеного прогулу.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 22.11.2022 позов задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального регіону щодо несвоєчасного виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 17 лютого 2022 року у справі № 440/15512/21, допущеного до негайного виконання у частині поновлення ОСОБА_1 на посаді прокурора військової прокуратури Київського гарнізону Центрального регіону України за період з 18 лютого 2022 року по 14 червня 2022 року.

Стягнуто із Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального регіону на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 17 лютого 2022 року в справі № 440/15512/21 за період з 18 лютого 2022 року по 14 червня 2022 року в сумі 46 840,86 грн (сорок шість тисяч вісімсот сорок гривень вісімдесят шість копійок) з утриманням із цієї суми установлених законодавством України податків і зборів.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Стягнуто за рахунок Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального регіону на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору у сумі 992,40 грн.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу, згідно з якою апелянт просить суд скасувати оскаржуване рішення та прийняти постанову про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Позивач не скористався своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів заслухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах доводів апеляційної скарги рішення суду першої інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що ОСОБА_1 призначений на посаду прокурора військової прокуратури Київського гарнізону з 25.09.2020 в порядку переведення з Донецької обласної прокуратури згідно наказу Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері центрального регіону від 25.09.2020 № 156 о/с.

Наказом Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері центрального регіону від 21.10.2021 № 193 о/с ОСОБА_1 звільнено з посади прокурора військової прокуратури Київського гарнізону з 21.10.2021 на підставі рішення кадрової комісії про неуспішне проходження атестації (підпункт 2 пункту 19 розділу ІІ «Прикінцеві і перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури»).

Не погодившись з вказаним наказом, ОСОБА_1 оскаржив його до суду.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 17.02.2022 у справі №440/15512/21 адміністративний позов ОСОБА_1 до Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального регіону, П`ятнадцятої кадрової комісії обласних прокуратор з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих), Офісу Генерального прокурора про визнання протиправними та скасування рішення та наказу, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення П`ятнадцятої кадрової комісії обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих) від 13.09.2021 № 346 про неуспішне проходження атестації ОСОБА_1 .

Визнано протиправним та скасовано наказ керівника Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального регіону від 21.10.2021 № 193 о/с про звільнення ОСОБА_1 з посади прокурора військової прокуратури Київського гарнізону Центрального регіону України. Поновлено ОСОБА_1 на посаді прокурора військової прокуратури Київського гарнізону Центрального регіону України з 22.10.2021.

В решті позовних вимог відмовлено.

Стягнуто зі Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального регіону на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 22.10.2021 по 17.02.2022 у розмірі 46 840,86 грн.

Допущено негайне виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді прокурора військової прокуратури Київського гарнізону Центрального регіону України з 22.10.2021 та в частині стягнення зі Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального регіону середнього заробітку за час вимушеного прогулу у межах суми стягнення за один місяць.

В листі керівника апарату Полтавського окружного адміністративного суду від 11.08.2022 № 2.2-61/24800/22 на запит позивача зазначено, що при розгляді справи у справі № 440/15512/21 у судовому засіданні 17.02.2022 та згідно з даними протоколу судового засідання був присутній представник відповідачів Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального регіону та Офісу Генерального прокурора Марченко Ольга Анатоліївна, яка була також присутня при оголошенні рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 17.02.2022. У листі також повідомлено, що судом вчинено заходи щодо направлення копії рішення суду в електронній формі через підсистему «Електронний суд», у тому числі Спеціалізованій прокуратурі у військовій та оборонній сфері Центрального регіону, разом з тим, згідно з даними автоматизованої системи документообігу суду офіційна електронна адреса зазначеним державним органом в підсистемі не зареєстрована та відповідно копія рішення суду підсистемою доставлена їй не була. З окремою заявою про отримання копії судового рішення у паперовій формі Спеціалізована прокуратура у військовій та оборонній сфері Центрального регіону до суду не зверталась.

Позивач звернувся із заявою до керівника Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального регіону від 13.06.2022, в якій просив поновити його на посаді прокурора військової прокуратури Київського гарнізону Центрального регіону України відповідно до рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 17.02.2022, яке набрало законної сили 29.03.2022.

Наказом Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального регіону від 15.06.2022 № 14 о/с скасовано наказ керівника Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального регіону від 21.10.2021 № 193 о/с в частині звільнення ОСОБА_1 з посади прокурора військової прокуратури Київського гарнізону Центрального регіону України; поновлено ОСОБА_1 на посаді прокурора військової прокуратури Київського гарнізону Центрального регіону України з 22.10.2021 (підстава: заява ОСОБА_1 , рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 17.02.2022 у справі № 440/15512/21, виконавчий лист Полтавського окружного адміністративного суду від 03.06.2022 по справі №440/15512/21).

Наказом Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального регіону від 15.06.2022 № 118 к прокурору військової прокуратури Київського гарнізону Центрального регіону України Слісаренку Б.В. тимчасово визначено робоче місце у Київській спеціалізованій прокуратурі у військовій та оборонній сфері Центрального регіону за адресою: м. Київ, вул. Петра Болбочана, 8-А /а.с. 24/.

Вважаючи протиправною бездіяльність відповідача, яка полягала у несвоєчасному виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 17.02.2022 у справі №440/15512/21, допущеного до негайного виконання у частині поновлення ОСОБА_1 на посаді прокурора військової прокуратури Київського гарнізону Центрального регіону України, за період з 18.02.2022 по 14.06.2022, що є підставою для виплати позивачу середнього заробітку за час затримки виконання рішення, позивач звернувся до суду із позовом.

Приймаючи рішення про часткове задоволення позовних вимог суд першої інстанції виходив з їх обґрунтованості.

Колегія суддів погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції та зазначає наступне.

Відповідно до ч.ч. 1, 8 ст. 235 КЗпП України, у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв`язку з повідомленням про порушення вимог Закону України "Про запобігання корупції" іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

Рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, прийняте органом, який розглядає трудовий спір, підлягає негайному виконанню.

Згідно з ст. 129-1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до ст. 370 КАС України, судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 371 КАС України, негайно виконуються рішення суду про поновлення на посаді у відносинах публічної служби.

Відповідно до ч. 2 ст. 372 КАС України, судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання.

Згідно з ст. 236 КЗпП України, у разі затримки власником або уповноваженим ним органом виконання рішення органу, який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, цей орган виносить ухвалу про виплату йому середнього заробітку або різниці в заробітку за час затримки.

Тобто, законодавець передбачає обов`язок роботодавця добровільно і негайно виконати рішення суду про поновлення на роботі працівника в разі його незаконного звільнення. Цей обов`язок полягає у тому, що роботодавець зобов`язаний видати наказ про поновлення працівника на роботі відразу після оголошення рішення суду, незалежно від того, чи буде це рішення суду оскаржуватися, чим забезпечується швидкий і реальний захист життєво важливих прав та інтересів особи, що звернулася за захистом цього права.

Усталеною є також позиція Верховного Суду про покладення на роботодавця відповідальності, передбаченої статтею 236 КЗпП України, незалежно від дій чи ініціативи працівника щодо поновлення на роботі, а також незалежно від причин зволікання із виконанням судового рішення, оскільки диспозиція цієї норми трудового законодавства пов`язує виплату середнього заробітку виключно із фактом затримки виконання рішення про поновлення на роботі, яке підлягає негайному виконанню роботодавцем (зокрема, постанови Верховного Суду від 24 грудня 2020 року у справі № 807/2434/15, від 19 квітня 2021 року у справі №826/11861/17, від 24 червня 2021 року у справі №640/15058/19, від 20 липня 2021 року у справі №826/3465/18, від 21 жовтня 2021 року у справі №640/19103/19).

Судовим розглядом встановлено, що рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 17.02.2022 у справі № 440/15512/21, згідно з яким поновлено ОСОБА_1 на посаді прокурора військової прокуратури Київського гарнізону Центрального регіону України з 22.10.2021 та яке допущено до негайного виконання, виконано Спеціалізованою прокуратурою у військовій та оборонній сфері Центрального регіону 15.06.2022 шляхом видання наказу від 15.06.2022 № 14 о/с, яким скасовано наказ керівника Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального регіону від 21.10.2021 № 193 о/с в частині звільнення ОСОБА_1 з посади прокурора військової прокуратури Київського гарнізону Центрального регіону України; поновлено ОСОБА_1 на посаді прокурора військової прокуратури Київського гарнізону Центрального регіону України з 22.10.2021.

Вказані встановлені по справі обставини свідчать про те, що Спеціалізованою прокуратурою не забезпечено негайне виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 17.02.2022 у справі № 440/15512/21.

З урахуванням вказаного вище, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що відповідачем допущено затримку виконання рішення суду щодо поновлення позивача на посаді, яке підлягало негайному виконанню, на період з 18.02.2022 по 14.06.2022, у зв`язку з чим наявні підстави для задоволення позовних вимог про визнання протиправною бездіяльності Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального регіону щодо несвоєчасного виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 17 лютого 2022 року у справі № 440/15512/21, допущеного до негайного виконання у частині поновлення ОСОБА_1 на посаді прокурора військової прокуратури Київського гарнізону Центрального регіону України, за період з 18 лютого 2022 року по 14 червня 2022 року.

Відповідно до ст. 236 КЗпП України, затримка виконання рішення суду про поновлення на роботі незаконно звільненого працівника є підставою для виплати такому працівникові середнього заробітку.

Середній заробіток за своїм змістом є державною гарантією, право на отримання якої виникло у працівника, який був незаконно позбавлений можливості виконувати свою роботу з незалежних від нього причин. Закон пов`язує цю виплату виключно з фактом затримки виконання рішення про поновлення на роботі.

Отже, згідно з ст. 236 КЗпП України виплата середнього заробітку за час затримки виконання рішення про поновлення на роботі проводиться незалежно від вини роботодавця в цій затримці.

Згідно з п. 8 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 № 100, нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком.

Як свідчать матеріали справи, середньоденна заробітна плата позивача становить 571,23 грн, що підтверджується довідкою Спеціалізованої прокуратури від 20.06.2022 № 21/27вих-22, фактичний період затримки виконання рішення суду про поновлення з 18.02.2022 по 14.06.2022 82 робочі дні, тому середній заробіток за час вимушеного прогулу складає 46840,86 грн (571,23 грн х 82).

З урахуванням вказаного вище, колегія суддів вважає правомірним висновок суду першої інстанції про наявність підстав для стягнення з Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального регіону на користь ОСОБА_1 середнього заробтку за час затримки виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 17.02.2022 в справі № 440/15512/21 за період з 18.02.2022 по 14.06.2022 в сумі 46 840,86 грн. з утриманням із цієї суми установлених законодавством України податків і зборів.

Відповідно до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

За приписами ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги спростовані наведеними вище обставинами та нормативно - правовим обґрунтуванням, у зв`язку з чим підстав для скасування рішення суду першої інстанції не вбачається.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального регіону залишити без задоволення.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 22.11.2022 по справі №440/7564/22 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя С.С. Рєзнікова
Судді Л.В. Курило А.О. Бегунц
Повний текст постанови складено 03.05.2023 року