Справа № 278/535/23
Суддя: Дубовік О. М.
Дата ухвалення: 2023-04-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 278/535/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2023 року м. Житомир

Суддя Житомирського районного суду Житомирської області Дубовік О. М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Гуменюк Олександр Володимирович, до Київської митниці держмитслужби про скасування постанови у справі про порушення митних правил,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся в суд з позовом до Київської митниці Державної митної служби України, в якому просить:

- поновити строк на оскарження постанови Київської митниці Держмитслужби № 1513/10000/21 від 26.08.2021 року;

- скасувати постанову Київської митниці Держмитслужби № 1513/10000/21 від 26.08.2021 року щодо притягнення ОСОБА_1 за ч. 4 ст. 468 МК України у вигляді штрафу в розмірі 34000,00 грн.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 26.08.2021 року Київською митницею складено протокол про порушення митних правил № 1513/10000/21 стосовно нього за ознаками правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 469 МК України, за фактом передачі транспортного засобу «PEUGEOT», модель 207, р.н. НОМЕР_1 , який ввезено на митну територію України у митному режимі «транзит» в користування особі, яка безпосередньо не ввозила такий т/з на митну територію України.

Як вбачається із оскаржуваної постанови, підставою для порушення справи про порушення митних правил стало те, що 20.07.2021 року у відділі митного оформлення № 2 МП «Чайки» Київської митниці за митною декларацією типу ІМ40АА № UA100390/2021/111797 оформлено транспортний засіб «PEUGEOT», модель 207, р.н. НОМЕР_1 , VIN № НОМЕР_2 , поданою ОСОБА_2 .

Відповідно до інформації електронної бази даних АСМО «Інспектор» т/з «PEUGEOT», р.н. НОМЕР_1 , ввезений на митну територію України 23.10.2018 року ОСОБА_1 , однак з митної території України в строк, встановлений ч. 1 ст. 95 МК України, не вивозився та в інший митний режим не поміщався. За наведених обставин відповідач дійшов висновку, що ОСОБА_1 передав без дозволу митного органу автомобіль «PEUGEOT», модель 207, р.н. НОМЕР_1 , поміщений у митний режим «транзит», в користування особі, яка безпосередньо не ввозила такий т/з на митну територію України чи не поміщувала його у митний режим транзиту, чим вчинив порушення митних правил, передбачене ч. 4 ст. 469 МК України.

З огляду на незаконність винесеної постанови ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеним позовом.

Позивачу поновлено строк на оскарження постанови у справі про порушення митних правил № 1513/10000/21 від 26.08.2021 року; провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (а.с. 17).

Від представника відповідача Київської митниці Державної митної служби України Клімова С. Г. надійшов відзив на позов, в якому заперечуючи проти позову вказав, що 20.07.2021 року до відділу митного оформлення №2 митного поста «Чайки» Київської митниці громадянином України ОСОБА_2 подану митну декларацію щодо митного оформлення транспортного засобу марки «PEUGEOT», модель 207, р.н. НОМЕР_1 . Згідно інформації бази даних АСМО «Інспектор», встановлено, що зазначений транспортний засіб на митну територію України був ввезений 23.10.2018 року, через пункт пропуску «Славутич-Комарин», відділ митного оформлення № 6 митного поста «Нові Яриловичі» Чернігівської митниці ДФС, гр. ОСОБА_1 в режимі "транзит", терміном до 10 діб та повинен був доставленим у митний орган призначення до закінчення строку, визначеного ст. 95 Митного кодексу України. Відповідно до інформації бази даних АСМО «Інспектор», встановлено, що транспортний засіб марки «PEUGEOT», модель 207, р.н. НОМЕР_1 з митної території України в строк, встановлений ч. 1 ст. 95 МК України, не вивозився та у іншій митний режим не поміщувався. Відповідно до ч. 3 ст. 325 Митного кодексу України користування та розпорядження товарами, транспортними засобами комерційного призначення, які перебувають під митним контролем, забороняються, крім випадків, передбачених цим Кодексом та іншими законами України. Оскільки, ОСОБА_1 передав вказаний транспортний засіб, який ввезено на митну територію України у митному режимі транзиту у користування особі, яка безпосередньо не ввозила такий транспортний засіб на митну територію України чи не поміщувала його у митний транзит, чим вчинив порушення митних правил, передбачений ч. 4 ст. 469 Митного кодексу України. Враховуючи вищенаведене відносно ОСОБА_1 був складений протокол про адміністративне правопорушення і постановою від 26.08.2021 року його притягнуто до відповідальності за порушення митних правил, постанова містить дані про транспортний засіб, є законною обґрунтованою, з урахуванням всіх обставин справи, а тому просить в задоволенні позову відмовити (а.с. 49-53).

Згідно з ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.

Постановою Київської митниці у справі про порушення митних правил № 1513/10000/21 від 26.08.2021 року (а.с. 41-44) встановлено, що 20.07.2021 року Київської митницею складено протокол про порушення митних правил № 1513/10000/21 (а.с. 20-23) стосовно ОСОБА_1 за ознаками правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 469 МК України, за фактом передачі транспортного засобу особистого користування «PEUGEOT», модель 207, VIN № НОМЕР_2 , р.н. НОМЕР_1 , який ввезено на митну територію України в митному режимі «транзит», у користування особі, яка безпосередньо не ввозила такий транспортний засіб на митну територію України. Підставою для порушення вказаної справи стало наступне.

20.07.2021 року у відділі митного оформлення № 2 митного поста «Чайки» Київської митниці ОСОБА_2 подано митну декларацію типу ІМ40АА № UA100390/2021/111797 щодо митного оформлення транспортного засобу марки «PEUGEOT», модель 207, VIN № НОМЕР_2 , р.н. НОМЕР_1 . Відповідно до інформації електронної бази даних АСМО «Інспектор» транспортний засіб особистого користування марки «PEUGEOT», модель 207, VIN № НОМЕР_2 , р.н. НОМЕР_1 , ввезений на митну територію України 23.10.2018 року через пункт пропуску «Славутич-Комарин», відділ митного оформлення № 6 митного поста «Нові Яриловичі» Чернігівської митниці ДФС, гр. ОСОБА_1 в режимі "транзит", терміном до 10 діб та повинен був доставленим у митний орган призначення до закінчення строку, визначеного ст. 95 Митного кодексу України. Таким чином ОСОБА_1 передав без дозволу митного органу транспортний засіб особистого користування марки «PEUGEOT», модель 207, VIN № НОМЕР_2 , р.н. НОМЕР_1 , поміщений у митний режим «транзит», у користування особі, яка безпосередньо не ввозила такий транспортний засіб на митну територію України чи не поміщувала його у митний режим «транзит», чим вчинив порушення митних правил, передбачене ч. 4 ст. 469 МК України.

Даною постановою позивача визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбачених ч. 4 ст. 469 МК України, та накладено на нього стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 34000,00 грн (а.с.8).

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

За умовами ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням, інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу проводиться в межах їх компетенції, у точній відповідності із законом.

Згідно ч. 1 ст. 458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митні органи цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог ст. 486 МК України щодо своєчасного, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи, вирішення її у відповідності з законом посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил згідно зі ст. 489 МК України зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 495 МК України доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, відповідно до ч. 6 ст. 530 МК України перевірка законності та обґрунтованості постанови у справі про порушення митних правил судом здійснюється у порядку, встановленому Кодексом адміністративного судочинства України.

Транзит - це митний режим, відповідно до якого товари та/або транспортні засоби комерційного призначення переміщуються під митним контролем між двома органами доходів і зборів України або в межах зони діяльності одного органу доходів і зборів без будь-якого використання цих товарів, без сплати митних платежів та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності (ст. 90 Митного кодексу).

Згідно ст. 102 МК України митний режим транзиту завершується вивезенням товарів, транспортних засобів комерційного призначення, поміщених у цей митний режим, за межі митної території України. Таке вивезення здійснюється під контролем митного органу призначення.

Положеннями ч. 4 ст. 469 Митного кодексу України передбачено, що передача транспортного засобу особистого користування, тимчасово ввезеного на митну територію України чи поміщеного у митний режим транзиту, у володіння, користування або розпорядження особі, яка безпосередньо не ввозила такий транспортний засіб на митну територію України чи не поміщувала його у митний режим транзиту, за винятком випадків, коли в транспортному засобі знаходиться особа, яка безпосередньо ввозила такий транспортний засіб на митну територію України чи поміщувала його у митний режим транзиту, а так само використання такого транспортного засобу для цілей підприємницької діяльності та/або отримання доходів в Україні - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ч. 1 ст. 486 Митного кодексу України завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.

Як вбачається зі змісту оскаржуваної постанови, суть виявленого митним органом порушення полягає у тому, що ОСОБА_1 , здійснивши ввезення транспортного засобу на митну територію України для особистого користування, передав його іншій особі.

Водночас, відповідачем взагалі не встановлено коли, кому та за яких обставин відбулася передача транспортного засобу.

Встановлення такої обставини має істотне значення для вирішення питання щодо наявності підстав для притягнення позивача до відповідальності за ч. 4 ст. 469 Митного кодексу України, адже вказана норма права була введена в дію вже після ввезення ОСОБА_1 відповідного транспортного засобу на митну територію України.

Так, п. 7 розділу I Закону України «Про внесення змін до Митного кодексу України та деяких інших законодавчих актів України щодо ввезення транспортних засобів на митну територію України» до ст. 469 Митного кодексу України було внесено зміни, а саме - назву статті викласти в такій редакції: «Стаття 469. Неправомірні операції з товарами, митне оформлення яких не закінчено, або з товарами, що перебувають на тимчасовому зберіганні під митним контролем, або з транспортними засобами особистого користування, тимчасово ввезеними на митну територію України чи поміщеними у митний режим транзиту» та доповнено новою частиною четвертою такого змісту: «Передача транспортного засобу особистого користування, тимчасово ввезеного на митну територію України чи поміщеного у митний режим транзиту, у володіння, користування або розпорядження особі, яка безпосередньо не ввозила такий транспортний засіб на митну територію України чи не поміщувала його у митний режим транзиту, за винятком випадків, коли в транспортному засобі знаходиться особа, яка безпосередньо ввозила такий транспортний засіб на митну територію України чи поміщувала його у митний режим транзиту, а так само використання такого транспортного засобу для цілей підприємницької діяльності та/або отримання доходів в Україні - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян».

Згідно з п. 1 розділу IІ вказаного Закону він набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування, крім пунктів 7 і 8 розділу I та підпункту 1 пункту 2 розділу II цього Закону, які набирають чинності через 270 днів з дня, наступного за днем опублікування цього Закону.

Тобто, п. 7 розділу I Закону України «Про внесення змін до Митного кодексу України та деяких інших законодавчих актів України щодо ввезення транспортних засобів на митну територію України» набирав чинності 22.08.2019 року, в той час як транспортний засіб марки «PEUGEOT», модель 207, р.н. НОМЕР_1 , ввезено на митну територію України 23.10.2018 року.

Порушення митних правил, передбачене ч. 4 ст. 469 Митного кодексу України, не є триваючим порушенням, адже є вчиненим у момент передачі транспортного засобу іншій особі.

Водночас, особа не може бути притягнута до відповідальності за вчинення дій, які на той момент не становили складу адміністративного правопорушення внаслідок відсутності норми права, яка встановлювала міру відповідальності за відповідні дії, про що вірно вказував позивач.

Згідно зі ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, саме на відповідача як суб`єкта владних повноважень покладено обов`язок доказування правомірності постанови про порушення митних правил, у тому числі в частині застосування ч. 4 ст. 469 Митного кодексу України з урахуванням обмежень, встановлених ст. 58 Конституції України.

Згідно зі ст. 531 МК України підставами для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил або про припинення провадження у справі про порушення митних правил є: 1) відсутність у діях особи, яка притягується до відповідальності, ознак порушення митних правил; 2) необ`єктивність або неповнота провадження у справі або необ`єктивність її розгляду; 3) невідповідність викладених у постанові висновків фактичним обставинам справи; 4) винесення постанови неправомочною особою, безпідставне недопущення до участі в розгляді справи особи, притягнутої до відповідальності, або її представника, а також інше обмеження прав учасників провадження у справі про порушення митних правил та її розгляду; 5) неправильна або неповна кваліфікація вчиненого правопорушення; 6) накладення стягнення, не передбаченого цим Кодексом.

Відповідно до частини першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (частини друга статті 77 КАС України).

Відтак, відповідачем не було виконано покладений на нього обов`язок доведення правомірності прийнятого ним рішення, оскільки останнє не містить належних, достовірних та допустимих доказів факту порушення позивачем вимог закону.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

З вищенаведеної норми права вбачається вичерпний перелік повноважень суду за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності. При цьому вказана процесуальна норма права є спеціальною по відношенню до ст. 245 КАС України.

Враховуючи заявлені позовні вимоги та вищевказані приписи ч. 3 ст. 286 КАС України, суд приходить до висновку, що позовну заяву слід задовольнити, скасувати постанову у справі про порушення митних правил № 1513/10000/21 від 26.08.2021, та закрити провадження у справі.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат, судом встановлено, що позивачем сплачено судовий збір у сумі 536,80 грн що підтверджується відповідною квитанцією (а.с. 4).

Частиною першою статті 139 КАС України передбачено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, враховуючи, що позов підлягає задоволенню, та зазначені норми КАС України, на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Київської митниці Державної митної служби України підлягає стягненню судовий збір в сумі 536,80 грн.

Керуючись ст. ст. 6, 10, 19, 90, 241-246, 286 КАС України, -

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов - задовольнити.

Постанову у справі про порушення митних правил № 1513/10000/21 від 26.08.2021, винесену відносно ОСОБА_1 за ч. 4 ст. 469 МК України, скасувати.

Справу про порушення митних правил відносно ОСОБА_1 за ч. 4 ст. 469 МК України закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Київської митниці Державної митної служби України в користь ОСОБА_1 судовий збір у в сумі 536,80 грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку через Житомирський районний суд Житомирської області шляхом подачі апеляційної скарги до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 28.04.2023 року.

Суддя О. М. Дубовік