Справа № 215/1974/21
Суддя: Сафронова С.В.
Дата ухвалення: 2023-04-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
28 квітня 2023 року м. Дніпросправа № 215/1974/21
Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого - судді Сафронової С.В. (доповідач),
суддів: Мельника В.В., Чепурнова Д.В.,
перевіривши на відповідність вимогам Кодексу адміністративного судочинства України апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30.06.2021 року у справі № 215/1974/21 за позовом ОСОБА_1 до Департаменту соціальної політики виконавчого комітету Криворізької міської ради про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, -
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30.06.2021 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Не погодившись з вищезазначеним рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Матеріали справи надійшли на запит судді 18.11.2022.

Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 23.11.2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 було залишено без руху, надано десятиденний строк для усунення недоліків апеляційної скарги, а саме надати до суду: заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження із зазначенням інших поважних підстав для поновлення строку; документ про сплату судового збору у розмірі 1362 грн.

Копія ухвали Третього апеляційного адміністративного суду від 23.11.2022 направлена скаржнику засобами поштового зв`язку за вказаною в апеляційній скарзі адресою рекомендованим листом з повідомленням, та розміщено в Єдиному державному реєстрі судових рішень.

Проте, на адресу Третього апеляційного адміністративного суду не повернулося поштове повідомлення з відміткою про отримання даної ухвали суду.

29.12.2022 копія ухвали суду від 23.11.2022 була повторно направлена на адресу заявника та отримана ним 22.02.2023, що підтверджується поштовим повідомленням.

В межах строку для усунення недоліків апеляційної скарги, позивачем подано заяву про відкриття провадження у справі після усунення недоліків, в якій останній просить суд поновити строк на апеляційне оскарження рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30.06.2021 року. Мотивуючи заяву позивач, зазначив про те, що суд не оцінює специфічний, доречний та важливий аргумент по справі, а саме: дати отримання ухвал, дати подання на них скарг і строку реагування, який по суті не перевищує 15 днів, руху справ між судами.

Проаналізувавши доводи заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження та дослідивши матеріали справи колегія суддів дійшла таких висновків.

З матеріалів справи встановлено, що 30.06.2021 року складено повний текст оскаржуваного рішення суду першої інстанції, копія якого отримана позивачем 13.08.2021 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

28.08.2021 року позивач вперше подав апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції від 30.06.2021 року.

Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 20 вересня 2021 року апеляційну скаргу залишено без руху у зв`язку із несплатою судового збору за подання апеляційної скарги.

Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 03 листопада 2021 року апеляційну скаргу позивача повернуто з огляду на не усунення недоліків апеляційної скарги у встановлений строк.

Ухвала Третього апеляційного адміністративного суду від 03 листопада 2021 року про повернення апеляційної скарги в касаційному порядку скасована не була та є чинною.

12.10.2022 року позивач вдруге подав апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції від 30.06.2021 року.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що оскільки ухвала Третього апеляційного адміністративного суду від 03.11.2021 року про повернення вперше поданої апеляційної скарги у касаційному порядку не скасована та є чинною, то до повторно поданої апеляційної скарги застосовуються вимоги КАС України, як до нової апеляційної скарги. При цьому, заявник апеляційної скарги під час реалізації свого права на повторне звернення до суду з апеляційною скаргою не звільняється від обов`язку дотримуватися встановленого законодавством строку звернення до суду з такою апеляційною скаргою.

Так, у відповідності до ч. 1 ст. 295 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Частиною 2 статті 295 КАС України передбачено, що учасник справи, якому повне рішення або ухвала не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Відповідно до ч. 3 ст. 295 КАС України строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Суд апеляційної інстанції зазначає про те, що подання первинної апеляційної скарги заявником в установлений законом строк не передбачає зупинення строку на апеляційне оскарження для нього та можливості у зв`язку з цим у подальшому свавільно розпоряджатися часом на апеляційне оскарження.

За змістом процесуального закону поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами.

Суд апеляційної інстанції акцентує увагу на тому, що недотримання позивачем вимог процесуального закону щодо форми та змісту апеляційної скарги та, як наслідок, повернення вперше поданої апеляційної скарги у даній справі не свідчить про наявність об`єктивно непереборних обставин, які пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій.

Більш того, у разі незгоди з ухвалою суду апеляційної інстанції від 03.11.2021 року про повернення вперше поданої апеляційної скарги позивач мав право оскаржити таку ухвалу до суду касаційної інстанції, однак матеріали даної справи не містять доказів такого оскарження.

З огляду на викладене, наведені заявником апеляційної скарги підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження судом апеляційної інстанції поважними не визнаються.

Зі змісту вказаної заяви також випливає те, що позивач не усунув недоліки апеляційної скарги щодо сплати судового збору, а лише висловив незгоду із ухвалою суду апеляційної інстанції від 23.11.2022 року про залишення апеляційної скарги без руху, зазначивши про неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм процесуального права та практики Європейського суду з прав людини.

Крім того, у заяві про відкриття провадження у справі після усунення недоліків позивач повторно просить суд апеляційної інстанції звільнити останнього від сплати судового збору з огляду на те, що розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача.

На підтвердження доводів заяви надає відомості з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків за період з 1 кварталу 2021 року по 4 квартал 2021 року.

Розглянувши вказану заяву, колегія суддів дійшла висновку щодо відсутності підстав для її задоволення з огляду на наступне.

Відповідно до частини 1 статті 133 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Згідно з частиною першою статті 8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Частиною другою цієї ж статті закріплено, що суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

При цьому, заявник відповідного клопотання повинен навести доводи і подати докази на підтвердження того, що його майновий стан перешкоджає сплаті судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Також, слід зазначити, що копії документів, які видаються, зокрема, органами державної влади України, повинні бути засвідчені з додержанням вимог пп. 5.26, 5.27 Національного стандарту України Державна уніфікована система організаційно - розпорядчої документації. Вимоги до оформлення документів ДСТУ 4163-2003, затвердженого наказом Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики від 07 квітня 2003 року № 55. Так, завіряти документи слід із зазначенням назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, з відміткою Згідно з оригіналом, засвідченою печаткою та дати засвідчення копії.

Однак, додана до заяви копія відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів, утриманих податків №0481-22-03920 від 14.06.2022 року не засвідчена особою, яка їх видала, при цьому матеріали справи не містять оригіналу цього документу, а тому вважаю, що копія зазначених відомостей не є документом, який підтверджує майновий стан скаржника.

При цьому, зазначення скаржником про відповідність оригіналу вищезазначених відомостей не свідчать про відповідність цього документу оригіналу, оскільки ОСОБА_1 не є особою, яка видала зазначений документ, як наслідок не є уповноваженою особою на засвідчення копії такого документу.

Отже, до заяви про звільнення від сплати судового збору скаржником не додано достатніх доказів, відповідно до яких можна розглянути заяву про звільнення від сплати судового збору, ураховуючи розмір річного доходу за попередній календарний рік.

Отже, станом на 28.04.2023 року вимоги, зазначені в ухвалі від 23.11.2022 року, заявником апеляційної скарги не виконані, а відповідно недоліки апеляційної скарги не усунуті.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 299 КАС України, суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Керуючись ст. 299, 327-329 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30.06.2021 року у справі № 215/1974/21.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий - суддя С.В. Сафронова

суддя В.В. Мельник

суддя Д.В. Чепурнов