Справа № 160/3402/23
Суддя: Врона Олена Віталіївна
Дата ухвалення: 2023-04-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 квітня 2023 року Справа № 160/3402/23
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Врони О. В.
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "АВ метал груп" до Київської митниці про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів та картки відмови,-
Товариство з обмеженою відповідальністю «АВ метал груп» звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовом до Київської митниці, в якому просить:
визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів № UA100180/2023/000001/2 від 19.01.2023 р.;
визнати протиправним та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA100180/2023/000032 від 19.01.2023 р.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що до митного органу були надані документи, необхідні для митного оформлення товарів з визначенням його митної вартості за першим методом (за ціною контракту), що надійшли на митну територію України на підставі зовнішньоекономічного контракту. Однак, митниця, на думку позивача, витребувавши у підприємства додаткові документи на підтвердження задекларованої митної вартості, прийняла рішення про коригування митної вартості товарів за другорядним методом на підставі необґрунтованих та необ`єктивних зауважень. Надані документи у своїй сукупності підтверджують заявлену підприємством митну вартість та її складові частини, не мають розбіжностей, відомості про визначення митної вартості в цих документах є достовірними, базуються на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27.02.2023 року відкрито провадження в адміністративній справі №160/3402/23 та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання, за наявними у справі матеріалами.
Відповідно до ч.6 ст.12, ч.1, ч.2 ст.257, ч.1 ст.260 Кодексу адміністративного судочинства України зазначена справа є справою незначної складності та розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Питання про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження.
За ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.
06.03.2023 через ситему «Електронний суд» від Київської митниці до суду надійшов відзив на позовну заяву.
Відповідач не визнає позовних вимог з наступних підстав.
Прийняте рішення про коригування митної вартості містить всі необхідні відомості, передбачені ч.2 ст. 55 МК України та Правилами його заповнення, затвердженими наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 №598 «Про затвердження Форми рішення про коригування митної вартості товарів, Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів та Переліку додаткових складових до ціни договору».
Причинами, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано є: - неподання декларантом всіх запрошених документів; - відсутність відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості та наявність розбіжностей у поданих до митного оформлення документах, що не дає можливості митному органу перевірити декларування всіх складових митної вартості у повному обсязі.
Також, контроль правильності визначення декларантом митної вартості проводиться з урахуванням Методичних рекомендацій щодо роботи посадових осіб органів доходів і зборів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, затверджених наказом ДФС України від 11.09.2015 № 689 (далі Методичні рекомендації).
Перевірка правильності визначення митної вартості товарів здійснювалась шляхом порівняння рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, митне оформлення яких вже здійснено відповідно до п. 2.5 Методичних рекомендацій.
При здійсненні порівняння рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних та подібних товарів, митне оформлення яких вже здійснено, встановлено, що у максимально наближеному до митного оформлення оцінюваних товарів часі наявна інформація про митне оформлення подібного товару за вищими рівнями митної вартості. Відповідно до частини 3 статті 54 Кодексу за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів прийнято письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 Кодексу.
Джерело інформації, яким користувався митний орган при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товару: - товар №1 митна декларація від 08.11.2022 № UA100060/2022/160305 (з розрахунку 2,8252 дол. США за кг), - товар №2 - митна декларація від 08.11.2022 № UA100180/2022/ 031353 (з розрахунку 2,7491 дол. США за кг).
Митна вартість визначена із застосуванням резервного методу відповідно до статті 64 Кодексу з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі, яка щонайбільшою мірою ґрунтується на раніше визнаних (визначених) митними органами митних вартостях.
Оскільки при наданні документів до митного оформлення декларантом не підтверджено митну вартість товару, Київською митницею визначено митну вартість з використанням розумних засобів, сумісних із принципами Угоди і Статті VII ГАТТ 1994 року та на основі даних, наявних у митного органу.
Відповідач також звертає увагу на сплачений ТОВ «АВ метал груп» судовий збір за подання позову. Позивачем при поданні адміністративного позову заявлено одну вимогу майнового характеру, ціна позову (сума донарахованих платежів за рішеннями митниці) - 4648,86 грн. Разом з тим, скасування карток відмов у митному оформленні не є окремими вимогами, оскільки картка відмови у митному оформленні є похідною при коригуванні митної вартості товарів, тобто, є процедурно результатом коригування митної вартості товарів за кожною окремою митною декларацією, тому не є окремою вимогою немайнового характеру.
23.03.2023 від ТОВ «АВ метал груп» надійшла відповідь на відзив.
Позивач повторно викладає доводи на зауваження митного органу, які вже наведені ним в позовній заяві.
Через систему «Електронний суд» 30.03.2023 від відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив.
Відповідач зазначає, що не погоджується з позицією позивача, який вказав, що до митного оформлення не подавалось платіжне доручення №1899 від 05.01.2023, оскільки умовами проформи-інвойсу передбачено проплату за товар протягом 60-ти днів після дати комерційного інвойсу, а тому подання платіжного доручення не є обов`язковим, хоч на момент митного оформлення і був в наявності у позивача.
На переконання відповідача, позиція позивача протирічить ст. 53 МК України. Платіжне доручення це банківський документ в даному випадку відноситься до основних обов`язкових до подання документів, який був у наявності у позивача на момент подання митної декларації і мав бути обов`язково поданий у зв`язку з вимогами митного законодавства України. Разом з тим, він не був поданий позивачем.
З приводу інших аргументів у відповіді на відзив, відповідач зазначає, що вони надавались у відзиві на позовну заяву.
Дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи в їх сукупності, проаналізувавши норми чинного законодавства України, суд встановив наступні обставини.
13.08.2020 між Nikel Paslanmazctlik San Ve Tic a. S., Турція (Постачальник) і Товариством з обмеженою відповідальністю «АВ метал груп» (Покупець) був укладений зовнішньоекономічний контракт №AVMG-Nikel/2020, за яким Постачальник зобов`язався в строки і на умовах, встановлених даним контрактом передати у власність виріб із нержавіючої сталі (товар) і належні до нього документи, а Покупець зобов`язався прийняти товар і оплатити його вартість у відповідності з положеннями даного контракту.
Сторонами в пунктах 2.1.-2.3. контракту погоджено, що ціна на товар фіксується за одиницю ваги нетто товара, включає вартість тари, упаковки і маркування товару. Загальна вартість контракту становить вартість товару, поставленого у відповідності з даним контрактом, протягом строку його дії. Валюта контракту долар США.
Відповідно до пунктів 3.2., 3.3. контракту Покупець здійснює передплату в розмірі 100% вартості поставляємої партії товару, якщо інші умови оплати не будуть обумовлені в проформах-інвойсах. Передплата здійснюється на підставі проформи інвойса, виставленого Постачальником шляхом направлення на електронну пошту Покупця.
Товар поставляється партіями. Партією товару являється асортимент і кількість товару, вказані в комерційному інвойсі до даного контракту. Поставка товару здійснюється на умовах FCA Emek Mah Nato Yolu Cd No 319/1Sancaktere/ISTANBUL у відповідності з Міжнародними правилами тлумачення торівельних термінів «ІНКОТЕРМС 2010».
На виконання визначених у контракті умов постачальником було поставлено покупцю товар.
Митна вартість товару була визначена за першим методом за ціною контракту.
На підтвердження митної вартості товарів за митною декларацією до митного органу було надано, зокрема, наступні документи:
платіжне доручення в іноземній валюті №1899 від 05.01.2023;
сертифікат якості №201118-RBZ7AN-0011А1-0001 від 28.01.2021;
сертифікат якості №210624- RСZ7AN-0032А1-0014 від 11.11.2021;
сертифіка якості №210710- RСZ7AN-0001А1-0002 від 11.11.2021;
сертифікат якості №210126- RСZ7AN-0035А1-0006 від 28.01.2021;
сертифікат про походження товару №Y0271310 від 10.01.2023;
автотранспортна накладна (СМR) №010912 від 10.01.2023;
рахунок на оплату транспортно-експедиційних послуг №6 від 10.01.2023;
довідка про транспортні витрати №07-985 від 10.01.2023;
заявка договір №07-985 від 05.01.2023;
копія митної декларації країни відправлення №233411300ЕХ00017145 від 10.01.2023.
На виконання положень статей 52-55, 57, 58, 65, 335 Митного кодексу України, п. 44.1 ст. 44 Податкового кодексу України, за результатами опрацювання документів поданих разом з митною декларацією від 16.01.2023 № UA100180/2023/500552 митним органом було встановлено, що надані декларантом для підтвердження заявленої митної вартості товару документи містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, та не містять відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, а саме:
2) Для підтвердження витрат на транспортування декларантом надано довідку про транспортні витрати від 10.01.2023 № 07-985, рахунок на оплату від 10.01.2023 № 6, видані ТОВ «ТЕК «Український транспортний центр-Дніпро», Заявку-Договір від 05.01.2023 № 07-985 до договору про транспортно-експедиційне обслуговування від 01.08.2019 № D01-56-C, укладеного між ТОВ «АВ метал груп» та експедитором ТОВ «ТЕК «Український транспортний центр-Дніпро». В той же час в графі 16 автотранспортної накладної (CMR) від 10.01.2023 № 010912 зазначено, що перевізником є ФОП ОСОБА_1 . Відповідно відбулось залучення третіх осіб для перевезення заявленого до митного оформлення вантажу, але підтверджуючі документи не надані. Отже, ідентифікувати надані документи про транспортні витрати з поставкою товарів за вказаною ЕМД, неможливо. Відповідно до умов поставки Інкотермс-2020 зовнішньоекономічна операція відбулася на умовах EXW- TR Kocaeli. Тобто, відповідно до умов EXW термін «франко-завод» означає, що продавець несе мінімальні обов`язки, а покупець несе всі витрати і ризики у зв`язку з перевезенням товару з площ продавця до місця призначення. Декларантом не подано, відповідно до пункту 6 частини 2 статті 53 Кодексу та відповідно до статті 9 Закону України від 01.07.2004 №1955-IV «Про транспортно експедиторську діяльність», документи (рахунки, накладні тощо), що є підтвердженням витрат експедитора та видані суб`єктами господарювання, що залучалися до виконання договору транспортного експедирування.
У зв `язку з наведеним відповідно до ч. 2, 3, 5 ст. 53 МК України Товаристу було направлено електронне повідомлення про необхідність надання наступних додаткових документів:
1) відповідно до пункту 4 частини 2 статті 53 Кодексу банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;
2) відповідно до пункту 6 частини 2 статті 53 Кодексу та статті 9 Закону України від 01.07.2004 №1955-IV «Про транспортно-експедиторську діяльність» документи (рахунки, накладні тощо), що є підтвердженням витрат експедитора та видані суб`єктами господарювання, що залучалися до виконання договору транспортного експедирування, або органами влади;
3) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається
4) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);
5) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);
6) виписку з бухгалтерської документації;
7) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;
9) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та інформацію біржових організацій про вартість товару або сировини.
Декларантом додатково надано: проформи-інвойси від 12.12.2022 і 22.12.2022; прайс-листи та комерційні пропозиції підприємства Nikel Paslanmaz Celik Sanayi VE Ticaret A.S. від 09.12.2022 і 21.12.2022; виписку з бухгалтерської документації ТОВ «АВ метал груп»; висновок експерта Дніпропетровської ТПП від 16.01.2023 № ГО-18; договір про транспортно-експедиційне обслуговування від 07.10.2021 №D01-365-C, укладений між експедиторами ТОВ «ТЕК «Український транспортний центр-Дніпро» і ФОП ОСОБА_2 ; договір про транспортно-експедиційне обслуговування від 14.12.2022 № К-106-П, укладений між експедитором ФОП ОСОБА_2 і перевізником ФОП ОСОБА_1 ;- цінову інформацію з мережі інтернет про вартість сировини (нікелю) LME; лист ТОВ «АВ метал груп» від 19.01.2023 № 01 про надання документів у повному обсязі.
Митним органом відповідно до статті 54 Кодексу розглянуто додатково надані декларантом документи та встановлено наступне.
1) Декларантом надано договори про транспортно-експедиційне обслуговування, але не надано заявки, що є невід`ємною частиною цих договорів, які підтверджують фінансові зобов`язання. Декларантом не надано відповідно до статті 9 Закону України від 01.07.2004 №1955-IV «Про транспортно-експедиторську діяльність» документи (рахунки, накладні тощо), що є підтвердженням витрат експедитора та видані суб`єктами господарювання, що залучалися до виконання договору транспортного експедирування.
2) Відповідно до частини 3 статті 53 Кодексу надається прайс-лист виробника товару. Виробником товару «Прокат плоский з корозійностійкої (нержавіючої) сталі, у листах, марка сталі 304/BA +PVC, розміром 1,20*1000*2000 мм, марка сталі 304/2B, розміром 1,50*1000*2000 мм, 1,50*1250*2500 мм, 2,00*1000*2000 мм» є підприємство POSCO ASSAN TST. Разом з тим, декларантом не надано прайс-лист виробника POSCO ASSAN TST.
3) Висновок експерта Дніпропетровської ТПП від 16.01.2023 № ГО-18 посилається на документи, що надані ТОВ «АВ метал груп», біржові котирування Лондонської біржі металів та інтернет джерела. Експертом проаналізовано цінові пропозиції виробників Китайської Народної Республіки. Виробниками задекларованого товару є підприємства Республіки Туреччина. Отже, експертний висновок не може слугувати підставою для підтвердження задекларованої митної вартості товару.
За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товару за ЕМД 19.01.2023 Київською митницею Державної митної служби України прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №UA100180/2023/000001/2 за резервним методом визначення митної вартості.
Митним органом видано також картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA100180/2023/000032.
Через коригування митної вартості товару зросла сума податку на додану вартість, що повинна бути сплачена позивачем. Позивач повинен здійснити додаткові витрати, пов `язані з імпортом товару. Сума таких донарахувань ПДВ склала 4648,86 грн.
Позивач вважає, що зазначене вище рішення про коригування митної вартості товару є протиправним та підлягає скасуванню у зв`язку з чим подав позовну заяву до суду.
При вирішенні спору суд виходить з наступного.
Порядок і умови переміщення товарів через митний кордон України, їх митний контроль та митне оформлення, застосування механізмів тарифного і нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, справляння митних платежів, ведення митної статистики, обмін митною інформацією, ведення Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності, здійснення відповідно до закону державного контролю нехарчової продукції при її ввезенні на митну територію України, запобігання та протидія контрабанді, боротьба з порушеннями митних правил, організація і забезпечення діяльності митних органів та інші заходи, спрямовані на реалізацію державної політики у сфері державної митної справи, становлять державну митну справу, встановлені ч. 1 ст. 7 Митного кодексу України.
Згідно п. 24. ч. 1 ст. 4 МК України митний контроль - це сукупність заходів, що здійснюються митними органами в межах своїх повноважень з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку.
Пунктами 23, 24 ч. 1ст. 4 МК України визначено, що митне оформлення - виконання митних формальностей, необхідних для випуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення; митний контроль - сукупність заходів, що здійснюються з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку.
Митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Відомості про митну вартість товарів використовуються, зокрема, для нарахування митних платежів ст.ст. 49,50 МК України).
За частинами 1, 2 ст. 51 МК України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу. Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.
Згідно ч.2 ст.53 МК України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є декларація митної вартості та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводиться розрахунок митної вартості; зовнішньоекономічний договір (контракт); рахунок-фактура (інвойс) або рахунок - проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); якщо рахунок сплачено - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; якщо здійснювалося страхування - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.
Частиною 3 вказаної статті також передбачено, що у разі якщо документи, зазначені у ч.2 цієї статті, містять розбіжності, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі документи: договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою , контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); виписку з бухгалтерської документації; ліцензійний та авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; копію митної декларації країни відправлення; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.
Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.
Відповідно до частин 1,2 ст. 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у ч. 1 статті 58 цього Кодексу.
Приписами ст. 337 МК України передбачено, що перевірка документів та відомостей, які подаються органам доходів і зборів під час переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, здійснюється візуально, із застосуванням інформаційних технологій шляхом проведення: формато - логічного контролю; контролю співставлення; контролю із застосуванням системи управління ризиками та в інші способи, передбачені цим Кодексом.
Згідно п.1 ч.4 ст.54 МК України контроль заявленої декларантом митної вартості товарів здійснюється шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Відповідно до ч.6 ст.54 МК України орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у ч.2 4 ст.53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.
За змістом вищенаведених норм митний орган має право відійти від наведених вище законодавчих обмежень, пов`язаних з перевіркою основного переліку документів, які підтверджують митну вартість товарів, та витребувати від декларанта додаткові документи лише у тому випадку, коли надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або ці документи не містять усіх відомостей.
Повідомляючи позивача про необхідність надати додаткові документи, митний орган не обгрунтував вимоги щодо їх надання, узгоджуючи таке надання документів з правовідносинами, які склалися між позивачем і його контрагентом.
За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті (ч. 3 ст. 54 МК України).
Згідно ч. 1 ст. 55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостоюстатті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.
Частиною 2 ст. 55 МК України визначено, що прийняте органом доходів і зборів письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити:
1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано;
2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом;
3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьоюстатті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана органом доходів і зборів;
4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування.
Відповідно до ч.1 ст. 57 МК України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами:
1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції);
а) за ціною договору щодо ідентичних товарів;
б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів;
в) на основі віднімання вартості;
г) на основі додавання вартості (обчислена вартість);
Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції) (ч. 2 ст. 57 МК України).
Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу (ч. 3 ст. 57 МК України).
При цьому, кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу (ч. 6 ст. 57 МК України).
Відповідно до п. 4 ст. 57 МК України у разі, якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у п. 2 ч. 1ст. 57 Митного кодексу України.
При цьому, застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 та 60 цього Кодексу. Під час консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.
Згідно ч. 8 ст. 57 МК України у разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановленихстаттею 64 цього Кодексу.
Частиною 1 ст. 58 МК України передбачено, що метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо:
1) немає жодних обмежень щодо прав покупця (імпортера) на використання оцінюваних товарів, за винятком тих, що:
а) встановлюються законом чи запроваджуються органами державної влади в Україні;
б) обмежують географічний регіон, у якому товари можуть бути перепродані (відчужені повторно);
в) не впливають значною мірою на вартість товару;
2) щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів;
3) жодна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу, розпорядження або використання товарів покупцем не надійде прямо чи опосередковано продавцеві, якщо тільки не буде зроблено відповідне коригування з урахуванням положень частини десятої цієї статті;
4) покупець і продавець не пов`язані між собою особи або хоч і пов`язані між собою особи, однак ці відносини не вплинули на ціну товарів.
Відповідно до ч. 2 ст. 58 МК України метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.
Щодо обгрунтування відповідача обраного методу визначення митної вартості товару, суд зазначає наступне.
В рішенні про коригування митної вартості товару відсутні відомості про порівняння умов поставки за наведеними відповідачем ЕМД від 08.11.2022 №UA100060/2022/160305 і від 08.11.2022 №UA100180/2022/031353. В рішенні відсутні порівняні характеристики оцінюваного товару, умови поставки товару, ціна, яку було взято за основу для коригування митної вартості за резервним методом, не зазначено інформацію і джерела, які були використані митним органом під час визначення митної вартості товару позивача.
Тобто, детальне дослідження митних декларацій, на підставі яких скориговано митну вартість товару і обрано метод для визначення вартості, відповідачем проведено не було.
За висновком Верховного Суду у постанові від 04.09.2018 у справі №818/1186/17 формально нижчий рівень митної вартості імпортованого позивачем товару від рівня митної вартості іншого митного оформлення не може розцінюватися як заниження позивачем митної вартості та не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару і не може бути достатньою та самостійною підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товару за першим методом визначення його митної вартості.
Рішення про коригування митної вартості товару не може базуватися лише на інформації ЄАІС ДФС України, оскільки порядок її формування, ведення, отримання інформації, а також порядок використання її даних суб`єктами господарських відносин під час здійснення ними зовнішньоекономічної діяльності Митним кодексом не передбачено.

Щодо зауважень відповідача суд зазначає наступне.

Відповідач зазначає про відсутність заявки до договорів про транспортно-експедиційне обслуговування, укладених між експедитором і перевізником, рахунків, накладних інших документів в підтвердження витрат експедитора.

Як вбачається з матеріалів справи позивачем було надано митному органу договір на транспортно-експедиційне обслуговування №D01-56-С від 01.08.2019, укладений між ТОВ «АВ метал груп» (Замовник) і Транспортно-експедиторською компанією «Український транспортний центр-Дніпро» (Експедитор), яким врегульовано взаємовідносини між Експедитором-перевізником і Замовником, які пов`язані із здійсненням транспортно-експедиційного обслуговування по організації експортно-імпортних і транзитних перевезень вантажів автомобільним, залізничним, морським та авіатранспортом по території України та по території інших держав з наданням інших послуг, узгоджених в заявках-договорах/доповненнях до даного договору, і які є невід`ємною частиною цього договору.

Пунктом 1.2. договору передбачено, що з метою здійснення транспортно-експедиційного обслуговування відповідно до умов даного договору Експедитор-перевізник має право залучати третіх осіб та/або виконати транспортно-експедиційне обслуговування власними силами та засобами. За дії третіх осіб Експедитор-перевізник несе відповідальність, як за власні.

За п.3.1. вказаного договору Експедитор-перевізник зобов`язаний організовувати перевезення експортно-імпортних і транзитних вантажів автомобільним транспортом на території України та за її межами відповідно до заявок-договорів.

07.10.2021 між Транспортно-експедиторською компанією «Український транспортний центр-Дніпро» (Експедитором 1) і фізичною особою підприємцем ОСОБА_2 (Експедитор 2) був укладений договір на транспорнтно-експедиційне обслуговування №D-01-365-С. Даним договором врегульовано взаємовідносини між Експедитором 1 і Експедитором 2, які пов`язані із здійсненням транспорнтно-експедиційного обслуговування (ТЕО) по організації експортно-імпортних і транзитних перевезень вантажів автомобільним, залізничним, морським та авіатранспортом по території України та інших держав з наданням інших послуг, узгоджених в заявках-договорах/доповненнях до даного договору, і які є невід`ємною частиною цього договору.

З метою здійснення транспортно-експедиційного обслуговування відповідно до умов даного договору Перевізник має право залучати третіх осіб та/або виконати ТЕО власними силами та засобами (п. 1.2. договору).

ФОП ОСОБА_2 (Експедитор) було укладено з ФОП ОСОБА_1 (Перевізник) 14.12.2022 договір на транспортно-експедиційне обслуговування №К-106-П.

Як вбачається з оскаржуваного рішення відповідача позивачем була надана до митного органу заявка договір №07-985 від 05.01.2023 до договору на транспортно-експедиційне обслуговування №D01-56-С від 01.08.2019.

Зважаючи, що п. 1.2. договору №D01-56-С від 01.08.2019 встановлена відповідальність Експедитора-перевізника за дії третіх осіб, суд вважає безпідставним витребування відповідачем заявок договорів до інших договорів на транспортно-експедиційне обслуговування, укладених з третіми сторонами.

Крім того, транспортні витрати були підтверджені копією довідки ТОВ «ТЕК «Український транспортний центр-Дніпро» про транспортні витрати №07-985 від 10.01.2023.

Суд відхиляє зауваження митного органу про ненадання декларантом прайс-лист виробника POSCO ASSAN TST.

Виходячи зі змісту ч. 2 ст. 53 МК України вказаний документ не підлягає обов`язковому наданню.

До переліку додаткових документів, визначених частиною третьою статті 53 Митного кодексу України входять каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару. Прейскурант (прайс-лист) - це довідник цін (тарифів) на товари та/або види послуг, який адресований невизначеному колу покупців.

Положеннями п.4 ч.1 ст.3 Цивільного кодексу України закріплено таку загальну засаду цивільного законодавства, як свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом та з якої випливає свобода способів ініціювання підприємницьких цивільних правовідносин, у тому числі свобода форми прайс-листа.

Отже, оскільки прайс-лист є документом довільної форми, чинне законодавство не встановлює вимог до форми та змісту прайс-листів, які можуть оформлюватись не лише виробником товару конкретному покупцю, а й на загальний доступ можливих покупців на власний розсуд. Водночас наявність чи відсутність у прайс-листі певних відомостей (реквізитів), зокрема, інформації щодо умов поставки, не може свідчити про заниження позивачем митної вартості товарів.

Прайс-лист має другорядне значення для підтвердження заявленої імпортером митної вартості товару і його складання безпосередньо контрагентом, в якого здійснено придбання товару, а не виробником відповідного товару, не може бути підставою для невизнання митними органом заявленої митної вартості за ціною контракту (за першим методом).

Вказане узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, який у постанові від 05.03.2019 у справі №815/5791/17 звернув увагу на те, що основними документами які підтверджують митну вартість товару, є зовнішньоекономічний договір (контракт), рахунок-фактура (інвойс), якщо рахунок сплачено, то банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару. Вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, не передбачені Митним кодексом України (ст. 53), заборонено.

Стосовно твердження відповідача, що висновок експерта Дніпропетровської ТПП від 16.01.2023 №ГО-18 не може слугувати підставою для підтвердження задекларованої митної вартості товару, суд вважає необхідним вказати наступне.

Наданий декларантом висновок експерта Дніпропетровської ТПП складений з урахуванням цінової інформації мережі Інтернет, в тому числі біржових котирувань Лондонської біржі металів.

Судом також встановлено, що висновок експерта містить висновки про ринкову вартість товарів, які поставлялись за зовнішньоекономічним контрактом №AVMG-Nikel/2020 від 13.08.2020.

Згідно приписів ч. 1 ст. 14 Закону України "Про ціни і ціноутворення" №5007-VI від 21.06.2012, під час проведення експортних (імпортних) операцій у розрахунках з іноземними суб`єктами господарювання застосовуються контрактні (зовнішньоторговельні) ціни, що формуються відповідно до цін і умов світового ринку.

Статтею 6 Указу Президента України "Про заходи щодо запобігання експорту товарів походженням з України за цінами, що можуть розглядатися як демпінгові, та врегулювання торговельних спорів" за № 475/94 від 25.08.1994 встановлено, що при здійсненні суб`єктами підприємницької діяльності України експортних та імпортних операцій безпосередньо або через зовнішньоторговельного посередника контактні (зовнішньоторговельні) ціни мають відповідати цінам, що склалися чи складатимуться на відповідний товар на ринку експорту чи імпорту на момент здійснення експортної, імпортної операції.

З аналізу наведених вище норм права слідує, що ціна імпортованого товару повинна відповідати цінам, що склалися на ринку експорту на ідентичний або аналогічний товар, тобто на товар, який є однаковим або подібним за характеристиками, торговельною маркою, артикулом та має однакову собівартість виробництва.

У висновку експерта Дніпропетровської ТПП проаналізована ринкова вартість товару на ринку експорту, використовувалась відповідна нормативно-законодавча база, зокрема, «Міжнародні стандарти оцінки" та проведено аналіз цінової інформації ринку з використанням загальнодоступної інформації з інтернету.

Суд зазначає, що висновки експерта ґрунтуються на об`єктивних даних, дослідження проведено у повній відповідності до вимог чинного законодавства України, а, відтак, митним органом безпідставно поставлено під сумнів надані декларантом висновки фахівця в цій галузі.

Дослідження проведені методом порівняння, що підлягає в підборі на ринку аналогічного товару, що найбільш близько відповідає оцінюваному об`єкту аналога й визначенні вартості об`єкта оцінки шляхом корегування вартості цього аналога.

Отже, на думку суду, зауваження митного органу є необґрунтованими та безпідставним.

Верховним Судом з аналогічних правовідносин викладено наступний правовий висновок у постанові від 06.11.2018 у справі №810/2593/15: «Стосовно експертного висновку Київської обласної торгово-промислової палати, враховано, що за правилами ст. 11 Закону України Про торгово-промислові палати в Україні методичні та експертні документи, видані торгово-промисловими палатами в межах їх повноважень, є обов`язковими для застосування на всій території України. Крім того, у разі сумніву у відповідному експертному висновку, митниця мала право звернутися до іншого суб`єкта оціночної діяльності із письмовим запитом на рецензування (згідно із Законом України Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в України), однак таке своє право не реалізувала.»

Таким чином, суд вважає, що у сукупності з іншими наданими документами зазначений висновок Дніпропетровської ТПП в межах цієї справи підтверджує задекларовану митну вартість імпортованих товарів.

Виходячи з наведеного суд вважає, що доводи, які зазначені відповідачем у рішені про коригування митної вартості, не є підставою для коригування митної вартості товару, оскільки в документах відсутні розбіжності, або явні ознаки підробки. Не надано доказів того, що документи, які подані позивачем для митного оформлення товару, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації. Надані позивачем до митного оформлення документи містять всі необхідні реквізити та відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, відомостей щодо ціни, що була сплачена за ці товари. У відповідача були в наявності всі документи, які давали можливість встановити дійсну митну вартість товару за ціною договору.

Частиною 1 ст. 77 КАС України закріплено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На підставі системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в адміністративному позові доводи позивача є обгрунтованими, доведеними і такими, що підлягають задоволенню.

Суд відхиляє твердження відповідача щодо неправильного сплачення позивачем судового збору.

Згідно правової позиції Верховного Суду в ухвалі суду від 20.01.2020 року у справі №160/1989/19 позовні вимоги про визнання протиправними та скасування рішень про коригування митної вартості товарів є вимогами майнового характеру, а позовні вимоги про визнання протиправними та скасування карток відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення є вимогами немайнового характеру.

Верховним Судом в ухвалі суду від 22.01.2020 року у справі №480/966/19 зазначено, що ціною позову є грошовий вираз майнових вимог позивача, що у даній справі є різницею митних платежів, що підлягали сплаті згідно з митною вартістю, розрахованою декларантом, та митною вартістю, розрахованою митним органом у рішенні про коригування митної вартості товарів.

Ціною позову у аналогічних спорах є сума, яка складає різницю митних платежів, що підлягали сплаті згідно з митною вартістю, розрахованою декларантом, та митною вартістю, розрахованою митним органом в оскаржуваному рішенні, з якої і має бути обрахований належний до сплати судовий збір, в тому числі і за подання апеляційної скарги.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду у справі №1.380.2019.001962 від 16.03.2020 року.

У данній справі внаслідок коригування вартості товарів митним органом, сума сума додаткових нарахувань складає 4648,86 грн. грн.

Згідно з ч.1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» року визначено, що у 2023 році прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2023 року становить 2684,00 грн.

При оскарженні рішення про коригування митної вартості товарів ціною позову в розумінні підпункту 1 пункту 3 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" є різниця митних платежів, що підлягали сплаті із врахуванням митної вартості, розрахованої декларантом, та митної вартості, розрахованої митним органом в оскаржуваному рішенні.

При цьому, у відповідності до ч. 3 ст. 6 Закону України "Про судовий збір", за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Розміри ставок судового збору визначені у ст. 4 Закону України "Про судовий збір".

Згідно із приписами ч.1 ст.4 Закону України "Про судовий збір", за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру, який подано суб`єктом владних повноважень, юридичною особою судовий збір становить 1,5% ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 10 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

4648,86 грн. х 1,5%=69,73 грн. Враховуючи 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб судовий збір становить - 2684, 00 грн.

За подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано суб`єктом владних повноважень, юридичною особою судовий збір становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб - 2684, 00 грн.

Загальна сума судового збору становить 5368,00 грн.

Враховуючи вищенаведене, позивачем правильно було сплачено судовий збір.

За ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, оскільки позовну заяву задоволено повністю, сплачений платіжною інструкцією № від 08.02.2023 судовий збір в сумі 5368,00 грн. підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст.ст.139, 241-246, 255, 262, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «АВ метал груп» (вул. Шолом-Алейхема, буд. 5, м. Дніпро, 49000, ) до Київської митниці (бульвар Гавела Вацлава, буд. 8А, м. Київ, 03124, код ЄДРПОУ 43997555) про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів та картки відмови задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів № UA100180/2023/000001/2 від 19.01.2023 р.;

Визнати протиправним та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA100180/2023/000032 від 19.01.2023 р.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «АВ метал груп» (вул. Шолом-Алейхема, буд. 5, м. Дніпро, 49000, ) за рахунок бюджетних асигнувань Київської митниці ( бульвар Гавела Вацлава, буд. 8А, м. Київ, 03124, код ЄДРПОУ 43997555) сплачені позивачем судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору у сумі 5368 ( п`ять тисяч триста шістдесят вісім гривень) 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.В. Врона