Справа № 620/5383/22
Суддя: Грибан Інна Олександрівна
Дата ухвалення: 2023-04-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 620/5383/22 Суддя (судді) першої інстанції: Виноградова Д.О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2023 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючий суддя Грибан І.О.

судді: Ключкович В.Ю.

Парінов А.Б.

розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 01 листопада 2022 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Чернігівській області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді, -

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Головного управління Національної поліції в Чернігівській області, у якому просив суд:

- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Чернігівській області від 13.06.2022 року № 489 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності», яким старшого лейтенанта поліції (0094378) старшого інспектора відділу формування та супроводження інформаційних ресурсів управління інформаційно-аналітичної підтримки ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_1 , за вказані у висновку службового розслідування порушення, притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби у поліції;

- визнати протиправним та скасувати наказ ГУНП в Чернігівській області від 28.06.2022 №342 о/с «По особовому складу» про звільнення старшого лейтенанта поліції (0094378) старшого інспектора відділу формування та супроводження інформаційних ресурсів управління інформаційно-аналітичної підтримки ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_1 ;

- поновити ОСОБА_1 на посаді старшого інспектора відділу формування та супроводження інформаційних ресурсів управління інформаційно-аналітичної підтримки ГУНП в Чернігівській області;

- стягнути з Головного управління Національної поліції в Чернігівської області середній заробіток за час вимушеного прогулу на підставі довідки про середньоденне грошове забезпечення.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 01 листопада 2022 року у задоволенні позову відмовлено.

Позивач, не погоджуючись з вказаним рішенням, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить оскаржуване судове рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити повністю.

Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на тому, що притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності та подальше звільнення є неправомірним.

Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 27 лютого 2023 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 01 листопада 2022 року та на підставі п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України призначено справу до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження.

Відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив, що не перешкоджає її розгляду по суті.

Переглядаючи справу в межах доводів апеляційної скарги на предмет законності та обґрунтованості оскаржуваного рішення, колегія суддів виходить з наступного.

Як убачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 проходив службу в Національній поліції України на посаді старшого інспектора відділу формування та супроводження інформаційних ресурсів управління інформаційно-аналітичної підтримки ГУНП в Чернігівській області.

20.03.2022 начальником УКЗ ГУПН в Чернігівській області майором поліції ПанченкомІ.О. начальнику ГУНП в Чернігівській області було подано рапорт про факти відсутності на службі без поважних причин станом на 20.03.2022 року окремих поліцейських та територіальних підрозділів ГУНП в Чернігівській області (в тому числі і позивача).

За фактами, викладеними в рапорті, наказом від 20.03.2022 №501 було призначено службове розслідування. За результатами службового розслідування наказом від 21.03.2022 №382 притягнуто до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 , а наказом від 21.03.2022 №120 о/с останнього звільнено зі служби поліції за п.6 ч.1 ст.77 Закону України «Про Національну поліцію» (у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України) (а.с. 15-37).

13.05.2022 начальнику ГУНП в Чернігівській області подано доповідну записку начальника відділу правового забезпечення ГУНП в Чернігівській області капітана поліції Олега Роєнка з обґрунтуванням та пропозицією скасування як передчасних наказів про притягнення до дисциплінарної відповідальності поліцейських та наказів по особовому складу ГУНП в Чернігівській області, які були видані в процесі реалізації висновків службових розслідувань, проведених дисциплінарними комісіями, в тому числі накази відносно позивача (а.с. 162-164).

Наказами ГУНП в Чернігівській області від 13.05.2022 №424 та №212о/с скасовано попередні накази та позивача поновлено на службі в поліції (а.с.49, 58).

Разом з тим, 13 травня 2022 року за фактами, викладеними у доповідній записці начальника відділу правового забезпечення ГУНП в Чернігівській області капітана поліції Олега Роєнка від 13.05.2022, наказом ГУНП в Чернігівській області від 13.05.2022 № 595 призначено проведення службового розслідування за фактом відсутності на службі та невиконання службових обов`язків окремими поліцейськими структурних та територіальних підрозділів ГУНП в Чернігівській області з 24 лютого 2022 року, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації та введенням з цього приводу воєнного стану на території України, відносно 128 поліцейських, в тому числі і позивача.

За результатами проведеного службового розслідування видано наказ ГУНП в Чернігівській області від 13.06.2022 №489 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності», яким за грубе порушення службової дисципліни, невиконання посадових обов`язків, недотримання вимог ст. 1, 5 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, ст.18 Закону України «Про Національну поліцію», Присяги працівника поліції у частині самоусунення від виконання своїх службових обов`язків як поліцейського від захисту Українського народу, охорони прав і свобод людини, честі держави в період дії правового режиму воєнного стану в Україні, зокрема на території Чернігівської області, невиконання наказів керівництва ГУНП в Чернігівській області та Національної поліції України, а також самовільному залишенню 18 березня 2022 року територію дислокації підрозділу (м. Чернігів) вирішено старшого інспектора відділу формування та супроводження інформаційних ресурсів УІАП ГУНП в Чернігівській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 звільнити зі служби в поліції (а.с.50).

Реалізовано вказаний наказ шляхом видання наказу ГУНП в Чернігівській області від 28.06.2022 №342о/с, яким позивача звільнено зі служби поліції за п.6 ч.1 ст.77 Закону України «Про Національну поліцію» (у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України (а.с.51).

Вважаючи вищевказані накази відповідача протиправними, а звільнення - незаконним, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки висновок службового розслідування сформований у межах компетенції, та вина позивача у порушенні службової дисципліни доведена належними та допустимими доказами, тому спірні накази є правомірними та обґрунтованими, а застосоване до позивача дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення є співмірним до вчиненого проступку.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України від 02.07.2015 №580-VIII «Про Національну поліцію» (далі - Закон №580-VIII).

Відповідно до частини першої статті 1 Закону№580-VIII національна поліція України - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

Статтею 3 Закону визначено, що у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

Рівень довіри населення до поліції є основним критерієм оцінки ефективності діяльності органів і підрозділів поліції (частина третя статті 11 Закону).

Згідно з частиною 1 статті 59 Закону служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень.

Поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції. У разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову, матеріальну та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.

Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом (частини перша та друга статті 19 Закону).

Відповідно до пункту 6 частини першої статті 77 Закону №580-VIII поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

В силу пунктів 1, 2 частини першої статті 18 Закону№580-VIII поліцейський зобов`язаний: неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва.

Частиною першою статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 № 2337-VIII (далі Дисциплінарний статут), передбачено, що службова дисципліна - це дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону №580-VIII, зобов`язує поліцейського, у тому числі: бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України; поважати права, честь і гідність людини, надавати допомогу та запобігати вчиненню правопорушень; безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону; вживати заходів до негайного усунення причин та умов, що ускладнюють виконання обов`язків поліцейського, та негайно інформувати про це безпосереднього керівника; утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України; поважати честь і гідність інших поліцейських і працівників поліції, надавати їм допомогу та стримувати їх від вчинення правопорушень (частина третя статті 1 Дисциплінарного статуту).

Відповідно до статті 5 Дисциплінарного статуту поліцейський отримує наказ від керівника в порядку підпорядкованості та зобов`язаний неухильно та у визначений строк точно його виконувати. Забороняється обговорення наказу чи його критика. За відсутності можливості виконати наказ поліцейський зобов`язаний негайно повідомити про це безпосередньому керівнику з обґрунтуванням причин невиконання і повідомленням про вжиття заходів до подолання перешкод у виконанні наказу.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 09.11.2016 №1179 затверджено Правила етичної поведінки поліцейських, метою яких є урегулювання поведінки поліцейських з дотриманням етичних норм, формування в поліцейських почуття відповідальності перед суспільством і законом за свої дії та бездіяльність, а також сприяння посиленню авторитету та довіри громадян до поліції.

З аналізу наведених норм слідує, що проходження служби в поліції, зважаючи на її специфіку та підвищену увагу суспільства, вимагає від особи надзвичайної дисциплінованості та відповідальності за свої дії та вчинки.

Згідно із статтями 14, 15, 19 Дисциплінарного статуту з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків провадиться службове розслідування. Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Проведення службових розслідувань за фактом порушення поліцейським службової дисципліни здійснюють дисциплінарні комісії. За результатами проведеного службового розслідування дисциплінарна комісія приймає рішення у формі висновку. У висновку за результатами службового розслідування, у том числі, зазначаються: причини та умови, що призвели до вчинення проступку, вжиті або запропоновані заходи для їх усунення, обставини, що знімають з поліцейського звинувачення; висновок щодо наявності або відсутності у діянні поліцейського дисциплінарного проступку, а також щодо його юридичної кваліфікації з посиланням на положення закону; вид стягнення, що пропонується застосувати до поліцейського у разі наявності в його діянні дисциплінарного проступку.

Під час визначення виду стягнення дисциплінарна комісія враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби. Службове розслідування має встановити: наявність чи відсутність складу дисциплінарного проступку в діянні (дії чи бездіяльності) поліцейського, з приводу якого (якої) було призначено службове розслідування; наявність чи відсутність порушень положень законів України чи інших нормативно-правових актів, організаційно-розпорядчих документів або посадових інструкцій; ступінь вини кожної з осіб, що вчинили дисциплінарний проступок; обставини, що пом`якшують або обтяжують ступінь і характер відповідальності поліцейського чи знімають безпідставні звинувачення з нього; відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень; вид і розмір заподіяної шкоди; причини та умови, що призвели до вчинення дисциплінарного проступку.

Відповідно до пункту 1 Розділу VII Порядку, у разі якщо за результатами розгляду матеріалів службового розслідування (справи) дисциплінарна комісія встановить наявність у діях (бездіяльності) поліцейського дисциплінарного проступку, керівнику, який призначив службове розслідування, вносяться пропозиції щодо накладення на поліцейського дисциплінарного стягнення. Уповноважений керівник, враховуючи характер проступку, обставини, за яких він був учинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби, визначає вид дисциплінарного стягнення, що підлягає застосуванню до поліцейського, та видає письмовий наказ про його застосування.

Так, у ході службового розслідування були встановлені такі обставини.

На підставі наказу НПУ від 20.02.2022 № 143 «Про переведення особового складу на посилений варіант несення службової діяльності», пунктів 4, 9 та 11 Положення про Національну поліцію, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28 жовтня 2015 року, наказом ГУНП в Чернігівській області від 21.02.2022 № 268, особовий склад поліції Чернігівської області було переведено на посилений варіант службової діяльності, а саме:

1. З 08:00 21 лютого до 08:00 27 лютого 2022 року поліцейських структурних підрозділів ГУНП в Чернігівській області, територіальних та міжрегіональних органів поліції (УПП, УСР, УБН, ВПК, УПО, ВВБ в Чернігівській області) переведено на посилений варіант службової діяльності згідно з наказом МВС України від 10 грудня 2015 року №1560 «Про затвердження Інструкції про порядок переведення органів Національної поліції України на посилений варіант службової діяльності» зареєстрованому у Міністерстві юстиції України від 05 січня 2016 року № 12/28142.

2. На період заходів, для всього особового складу визначено 12 годинний режим робочого дня, а саме з 08:00 до 20:00 щоденно та двозмінний графік чергування для особового складу, що несе службу щодобово (відпочивають лише поліцейські після добового чергування), решта поліцейських, які вивільнились від добових чергувань несуть службу на вищезазначених підставах.

3. Поліцейським структурних підрозділів ГУНП в Чернігівській області, територіальних та міжрегіональних органів поліції (УПП, УСР, УБН, ВПК, УПО, ВВБ в Чернігівській області), заборонено всі виїзди за межі обслуговуємої території та Чернігівського гарнізону без дозволу начальника ГУНП.

Наказом Національної поліції України від 23.02.2022 № 171, на виконання Указу Президента України «Про введення надзвичайного стану в Україні», з метою нормалізації обстановки в державі, забезпечення захисту та охорони державного кордону, протидії злочинності, підтримання громадської безпеки та порядку, створення умов для належного функціонування органів державної влади, місцевого самоврядування та інших інститутів громадського суспільства, запобігання спробам захоплення державної влади чи зміни конституційного ладу шляхом насильства, особовий склад переведено на посилений варіант службової діяльності в надзвичайний (позаплановий) режим.

В подальшому, у зв`язку з військовою агресією країни-терориста російської федерації проти України, указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який указом Президента України від 14 березня 2022 року № 133/2022 продовжений на 30 діб з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року.

Щодо виконання зазначених наказів та дотримання службової дисципліни, згідно висновку службового розслідування (а.с.38-83) від 11.06.2022, зазначено, що:

«Опитаний старший інспектор відділу формування та супроводження інформаційних ресурсів УІАП ГУНП в Чернігівській області старший лейтенант поліції ОСОБА_1 пояснив, що проходить службу в Головному управлінні Національної поліції в Чернігівській області на посаді старшого інспектора відділу формування та супроводження інформаційних ресурсів управління інформаційно-аналітичної підтримки ГУНП в Чернігівській області. Керівником підрозділу є полковник поліції ОСОБА_2 , заступниками керівника ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

24.02.2022 на момент оголошення бойової тривоги знаходився в АДРЕСА_1 , оскільки офіційно знаходився на лікарняному з 14.02.2022 по 26.02.2022 включно. Близько 05:20 опитуваному зателефонувала колега ОСОБА_5 та повідомила про оголошену бойову тривогу та що усіх співробітників ГУНП збирають на території ГУНП. Після чого зателефонував керівнику та запитав, що йому робити, останній повідомив, щоб залишався на місці та очікувати подальших вказівок.

07.03.2022р. близько 09:00 ОСОБА_3 повідомив опитуваного через месенджер, що потрібно з`явитися 08.03.2022 до ГУНП в Чернігівській області для подальшого несення служби. Виходячи з цього, прибув 08.03.2022 до ГУНП в Чернігівській області. Після чого був залучений до здійснення чергування «несення служби» на території ГУНП в Чернігівській області біля задніх воріт включно до 16.03.2022, коли був змушений виїхати та вивезти свою сім`ю: дружину ОСОБА_6 та тещу ОСОБА_7 з-під постійних обстрілів, які відбувалися в м. Чернігів. Враховуючи той факт, що будівля, в якій він мешкає, знаходилась на дуже близькій відстані від стратегічного військового об`єкта і там активно проводилися артилерійські обстріли та авіа удари з боку РФ. Також не мав електро-, водо-, тепло- та газопостачання. Виходячи із вище переліченого, була реальна загроза життю та здоров`ю членів його сім`ї та підстава для їх евакуації у більш безпечне місце.

16.03.2022 виїхавши із міста та доїхавши до смт. Куликівка дізнався, що дорога, якою планував вивозити свою сім`ю до своїх батьків, була під постійними обстрілами та їхати нею було небезпечно, після чого був вимушений залишитися в родичів у смт. Куликівка та знайти іншу безпечну дорогу для проїзду. Дана ситуація була повідомлена керівництву.

17.03.2022 став на облік в СПД№1 (Куликівка) згідно наказу Голови Національної поліції України №190 від 10.03.2022, де ним було написано відповідний рапорт та видана підтверджуюча довідка. Дана ситуація була повідомлена ОСОБА_8 . В даному підрозділі чергував дві доби. Знайшовши безпечну дорогу до смт. Дігтярі Срібнянського району, ранком 19.03.2022 після нічного чергування, повідомивши керівництво СПД№1 ОСОБА_9 вирушив до даного населеного пункту разом зі своєю сім`єю. Дану ситуацію доповів керівництву УІАП ГУНП. Прибув до даного населеного пункту у вечірній час до настання комендантської години.

20.03.2022 зранку прибув до найближчого територіального органу поліції та написав відповідний рапорт в ВП№1(смт. Срібне) Прилуцького РВП ГУНП в Чернігівській області та отримав довідку. Фото даних документів надіслав керівництву через месенджер, що підтверджувало його слова. Даного дня ніс службу в даному ВП№1 та виконував вказівки керівника даного підрозділу та планував у найкоротший термін повертатися назад на місце дислокації для продовження несення служби.

22.03.2022 керівник ВП№1 ОСОБА_10 повідомив, що була вказівка не задіювати його до несення служби, але обставин не повідомив.

23.03.2022 опитуваному стало відомо від колег, що його звільнили зі служби 21.03.2022 наказом №120, але жодних офіційних документів йому не надходило і ніхто його не повідомляв про проведення службового розслідування.

Жодного разу, як додав опитуваний, не порушував вимоги ст.18 ЗУ «Про Національну поліцію» ст.1 Дисциплінарного статуту Національної поліції, правил етичної поведінки поліцейських, присяги працівника поліції. Мав гарні характеристики від керівництва УІАП ГУНП в Чернігівській області та сумлінно ставився до виконання службових обов`язків.

Табельну вогнепальну зброю не отримував. Отримав лише автомат у підвальному приміщенні ГУНП в Чернігівській області 08.03.2022р близько 11:00. Дану зброю здав керівнику ОСОБА_2 15.03.2022.

В даний час з 24.02.2022р контактував із керівником ОСОБА_2 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , з колегами ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , зі своїми батьками.

До пояснення опитуваний додав рапорт та довідку яку отримав у СПД№1 (Куликівка), а також рапорт який писав у ВП№1 (Срібне) та довідку яку там отримав».

Тобто, у ході службового розслідування встановлено факт грубого порушення службової дисципліни, невиконання посадових (функціональних) обов`язків, в частині самоусунення з 26.02.2022 від виконання службових обов`язків, як поліцейського від захисту Українського народу, охорони прав і свобод людини, честі держави в період дії правового режиму воєнного стану в Україні, зокрема на території Чернігівської області, не виконання наказів керівництва ГУНП в Чернігівській області та Національної поліції України, а також самовільного залишення, без будь-якого погодження з керівництвом, території дислокації підрозділу (м. Чернігів) лейтенантом поліції ОСОБА_1 .

Обґрунтовуючи позовні вимоги, ОСОБА_1 зазначає, що на момент оголошення бойової тривоги 24.02.2022 він знаходився на лікарняному. Після отримання вказівки 08.03.2022 з`явитись до місця розташування підрозділу ГУНП в Чернігівській області для подальшого несення служби, він її одразу виконав. Станом на 16.03.2022 через оточення та постійні обстріли, в тому числі важкими некерованими авіабомбами, ситуація в місті наближалась до гуманітарної катастрофи, тому позивач прийняв рішення вивезти тещу та дружину з міста. Стверджує, що коли доїхав у смт. Куликівка, то з 17.03.2022 став на обліку в СПД №1(Куликівка), де 2 доби ніс службу та був на чергуванні. 19.03.2022 вирушив у смт. Срібне та доповів про усе керівництву УАІП ГУНП. 20.03.2022 прибув до територіального органу поліції, написав рапорт ВП№1 (смт. Срібне) та приступив до служби.

Наразі, статтею 24 Закону №580-VIII установлено, що у разі виникнення загрози державному суверенітету України та її територіальної цілісності, а також у ході відсічі збройної агресії проти України органи та підрозділи, що входять до системи поліції, відповідно до законодавства України беруть участь у виконанні завдань територіальної оборони, забезпеченні та здійсненні заходів правового режиму воєнного стану у разі його оголошення на всій території України або в окремій місцевості.

Стаття 23 Закону №580-VIII передбачає, що поліція відповідно до покладених на неї завдань бере участь відповідно до повноважень у забезпеченні та здійсненні заходів правового режиму воєнного або надзвичайного стану, зони надзвичайної екологічної ситуації у разі їх введення на всій території України або в окремій місцевості.

Під час забезпечення та здійснення заходів правового режиму воєнного стану у разі його оголошення на всій території України або в окремій місцевості, виконання завдань територіальної оборони органи та підрозділи, що входять до системи поліції та дислокуються в межах Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, області, міста Києва, підпорядковуються відповідному начальнику Головного управління Національної поліції в Автономній Республіці Крим та місті Севастополі, області, місті Києві. Наказом Національної поліції України «Про переведення особового складу на посилений варіант службової діяльності та Ситуаційного центру Національної поліції України й ситуаційних центрів головних управлінь Національної поліції в надзвичайний (позаплановий) режим діяльності» особовий склад Головних управлінь Національної поліції переведений на посилений варіант службової діяльності.

Згідно статті 1 Закону України «Про оборону України» від 06 грудня 1991 року № 1932-XII воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози та забезпечення національної безпеки, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

У відповідності до ч. 1 статті 2 Закону № 1932-XII оборона України базується на готовності та здатності органів державної влади, усіх складових сектору безпеки і оборони України, органів місцевого самоврядування, єдиної системи цивільного захисту, національної економіки до переведення, при необхідності, з мирного на воєнний стан та відсічі збройній агресії, ліквідації збройного конфлікту, а також готовності населення і території держави до оборони.

Частиною 1 та 2 статті 12 Закону № 1932-XII участь в обороні держави разом із Збройними Силами України беруть у межах своїх повноважень інші військові формування, утворені відповідно до законів України, Державна спеціальна служба транспорту, Державна служба спеціального зв`язку та захисту інформації України, а також відповідні правоохоронні органи.

Діяльність і управління іншими військовими формуваннями, утвореними відповідно до законів України, та правоохоронними органами, які відповідно до своїх повноважень беруть участь в обороні держави, здійснюються згідно із законодавством.

Відповідно до стааті 12 Розділу IV Закону України «Про національну безпеку України» сектор безпеки і оборони України складається з чотирьох взаємопов`язаних складових: сили безпеки; сили оборони; оборонно-промисловий комплекс; громадяни та громадські об`єднання, які добровільно беруть участь у забезпеченні національної безпеки. Функції та повноваження складових сектору безпеки і оборони визначаються законодавством України.

До складу сектору безпеки і оборони входять: Міністерство оборони України, Збройні Сили України, Державна спеціальна служба транспорту, Міністерство внутрішніх справ України, Національна гвардія України, Національна поліція України, Державна прикордонна служба України, Державна міграційна служба України, Державна служба України з надзвичайних ситуацій, Служба безпеки України, Антитерористичний центр при Службі безпеки України, Служба судової охорони, Управління державної охорони України, Державна служба спеціального зв`язку та захисту інформації України, Апарат Ради національної безпеки і оборони України, розвідувальні органи України, центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну військово-промислову політику.

Разом з тим, відповідно до ч. 4 статті 18 Розділу IV Закону України «Про національну безпеку України» Національна поліція України є центральним органом виконавчої влади, що забезпечує громадську безпеку і порядок, охорону прав і свобод людини, інтересів суспільства і держави, протидію злочинності, а також надає визначені законом послуги з допомоги особам, які з особистих, економічних, соціальних причин або внаслідок надзвичайних ситуацій потребують такої допомоги.

У постановах Верховного Суду України від 29 вересня 2015 року (справа № 21-1288а15) та від 20 жовтня 2015 року (справа № 21-2103а15) зазначено, що дискредитація звання рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ (національної поліції) за своєю суттю полягає у вчиненні такого проступку, що підриває довіру та авторитет таких органів і їх працівників в очах громадськості та є несумісним із подальшим проходженням служби.

У статті 64 Закону України «Про Національну поліцію» наведено текст присяги працівника поліції: «усвідомлюючи свою високу відповідальність, урочисто присягаю вірно служити Українському народові, дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права і свободи людини, честь держави, з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов`язки».

Отже, в основі поведінки працівника поліції закладені етичні, правові та службово-дисциплінарні норми поведінки, порушення яких утворює факт порушення присяги. У зв`язку з чим, складаючи присягу, працівник поліції покладає на себе не тільки певні службові зобов`язання, але й моральну відповідальність за їх виконання.

Під порушенням присяги працівника поліції слід розуміти скоєння працівником поліції проступку (вчинку) проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов`язкам, підриває довіру до нього як носія влади, що призводить до приниження авторитету поліції та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов`язків.

Застосування дисциплінарного стягненні у виді звільнення з органів внутрішніх справ є крайнім заходом дисциплінарного впливу, проте його застосування здійснюється на розсуд уповноваженої особи з урахуванням обставин у справі та не потребує доведення неможливості застосування інших видів дисциплінарних стягнень.

Аналогічний правовий висновок зазначено у постанові Верховного Суду від 21 вересня 2018 року у справі № 824/227/17-а.

Беручи до уваги наведені приписи законодавства, а також те, що поліцейські у разі оголошення воєнного стану та збройної агресії проти України мають стати на її захист, при цьому, всі поліцейські з 24 лютого 2022 року зобов`язані були знаходитися за місцем дислокації підрозділу, в якому проходять службу, та виконувати свої безпосередні функціональні обов`язки, в тому числі, і завдань щодо захисту, пов`язаних із захистом територіальної цілісності України.

Проте, як встановлено судом першої інстанції під час розгляду даного спору, лейтенант поліції ОСОБА_1 з 18.03.2022 був відсутній на робочому місці за адресою місця дислокації підрозділу, де служив або інших визначених місць для виконання завдань, пов`язаних із захистом територіальної цілісності України, здійснення заходів із забезпечення публічного порядку та безпеки в умовах воєнного стану і надання допомоги цивільним особам в період, що підтверджується матеріалами справи та не заперечується позивачем.

Отже, встановлено факт відсутності позивача на робочому місці (службі) в робочий час, у період воєнного стану в державі, а відтак, висновок відповідача про відсутність ОСОБА_1 на службі без поважних причин, у період з 18.03.2022, є обґрунтованим, а оскаржувані накази правомірними.

З приводу наданих позивачем до матеріалів справи рапорту та довідки яку останній отримав у АПД №1 (Куливівка), а також рапорт який писав у ВП№1 (Срібне) та довідку яку там отримав, колегія суддів зазначає, що на даних рапортах немає відповідної резолюції безпосереднього керівника, та ніякого рішення начальник ГУНП з даного приводу не приймав.

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що довідки про несення служби також викликають сумніви, оскільки на них немає відповідного вихідного номера та дати їх видачі.

Тобто, позивач в установленому порядку не отримував дозвіл на виїзд з м. Чернігова та несення служби у інших підрозділах, які знаходяться за межами м. Чернігова.

Отже, висновок відповідача за результатами службового розслідування, що ОСОБА_1 самостійно, без дозволу керівника залишив місце несення служби та самостійно виїхав за межі м. Чернігова де ніс службу є обґрунтованим.

Щодо доводів позивача про відсутність сполучення з містом Чернігів та перебуванням міста в окупації колегія суддів зазначає наступне.

Станом на 16 березня 2022 місто Чернігів не перебувало під тимчасовою окупацією, в облозі чи під оперативною облогою. Повне зупинення транспортного сполучення з містом Чернігів відбулось 23-24 березня 2022 року через руйнування мостів і переправ та саме з 24 березня 2022 року місто стало в оперативній облозі.

Протягом березня 2022 року постійно, крім певних періодів, коли здійснювались обстріли міста, проводилась евакуація з міста цивільного населення, доставка гуманітарних та інших вантажів, зокрема човнами через пішохідний міст через р. Десна (у тому числі через смт. Куликівка), до початку квітня 2022 року.

За таких обставин колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що після евакуації сім`ї, ОСОБА_1 мав можливість повернення до міста Чернігів, однак позивач нею не скористався.

Отже, невихід позивача на службу з 18 березня 2022 року, неприбуття до місця дислокації підрозділу, в якому він служив (місто Чернігів), самоусунення від виконання службових обов`язків, на переконання колегії суддів, свідчить про безвідповідальне ставлення останнього до долі тих осіб, які залишались на території міста Чернігова та які опинились у безпорадному стані, потребуючи надання допомоги після обстрілів, переміщення в укриття до та під час бомбардувань території Чернігова, супроводу поранених, надання гуманітарної допомоги тощо.

Відповідно до вимог ст. 64 Закону №580-VIII особа, яка вступає на службу в поліції, складає Присягу на вірність Українському народові такого змісту: «Я, усвідомлюючи свою високу відповідальність, урочисто присягаю вірно служити Українському народові, дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права і свободи людини, честь держави, з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов`язки».

Згідно з пунктом 5 частини третьої статті 3 Дисциплінарного статуту НПУ поліцейський зобов`язаний вживати заходів до негайного усунення причин та умов, що ускладнюють виконання обов`язків поліцейського, та негайно інформувати про це безпосереднього керівника.

Указ Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 передбачає обов`язок інших органів виконавчої влади (серед яких Національна поліція) здійснювати передбачені Законом України «Про правовий режим воєнного стану» заходи і повноваження, необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави.

Разом із тим, всупереч вказаним нормам, не зважаючи на зміст Присяги та обов`язок служити народу України, позивач самоусунувся від виконання службових обов`язків поліцейського щодо захисту Українського народу, охорони прав і свобод людини, честі держави в період дії правового режиму воєнного стану в Україні, зокрема, на території Чернігівської області, допустив невиконання наказів керівництва ГУНП в Чернігівській області та Національної поліції України, а також самовільного залишив територію дислокації підрозділу (м. Чернігів).

Колегія суддів наголошує, що збройна агресія держави-терориста проти України, не є для поліцейського поважною причиною для самовільного залишення місця служби.

Вина позивача у порушенні службової дисципліни доведена належними та допустимими доказами, тому колегія суддів підтримує висновок суду першої інстанції про те, що спірні накази є правомірними та обґрунтованими, а застосоване до позивача дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення є співмірним до вчиненого проступку. За таких обставин, відсутні правові підстави для визнання протиправними та скасування наказів ГУНП в Чернігівській області, тому позов задоволенню не підлягає.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Будь-яких належних доказів невідповідності встановлених службовим розслідуванням фактів дійсним обставинам відсутності позивача на службі останнім не надано, а судом під час розгляду справи - не встановлено.

За викладених обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для визнання протиправними та скасування оскаржуваних наказів про звільнення та притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності

Відповідно до пункту 30 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27.09.2001, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя .

Згідно пункту 29 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 09.12.1994, статтю 6 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи

Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Інші доводи учасників справи висновків суду не спростовують, оскільки ґрунтуються на невірному трактуванні фактичних обставин та норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини.

За таких обставин, рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, і доводи апелянта, викладені у скарзі, не свідчать про порушення судом норм матеріального чи процесуального права, які могли б призвести до неправильного вирішення справи.

Отже при ухваленні оскаржуваної постанови судом першої інстанції було дотримано всіх вимог законодавства, а тому відсутні підстави для її скасування.

За правилами статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 242, 250, 287, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 01 листопада 2022 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку і строки, визначені статтями 328, 329 КАС України.

Головуючий суддя І.О. Грибан

Судді В.Ю. Ключкович

А.Б. Парінов

(повний текст постанови складено 28.04.2023р.)