Справа № 520/927/2020
Суддя: Бучик А.Ю.
Дата ухвалення: 2023-05-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

01 травня 2023 року

м. Київ

справа №520/927/2020

адміністративне провадження № К/9901/24947/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Бучик А.Ю.,

суддів: Рибачука А.І., Стеценка С.Г.,

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 08.02.2021 (головуючий суддя Бідонько А.В.) та постанову Другого апеляційного адміністративного суду 25.05.2021 (колегія суддів у складі: Мельнікової Л.В, Бегунца А.О., Рєзнікової С.С.) у справі за позовом ОСОБА_1 до Харківської міської ради треті особи: Управління з будівництва, ремонту та реконструкції Департаменту будівництва та шляхового господарства Харківської міської ради, Департамент будівництва та шляхового господарства Харківської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся з позовом до Харківської міської ради (далі - відповідач), в якому, з урахуванням заяви про зміну підстав позову, просив суд визнати протиправним та скасувати рішення Харківської міської ради від 16.10.2019 за № 1804/19 "Про будівництво магістралі загальноміського значення від вул. Академіка Павлова до вул. Мойсеївської у м. Харкові".

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що рішення Харківської міської ради від 16.10.2019 за № 1804/19 «Про будівництво магістралі загальноміського значення від вул. Академіка Павлова до вул. Мойсеївської у м. Харкові» прийняте з порушенням положень законів України «Про автомобільні дороги» та «Про місцеве самоврядування в Україні», а також державних будівельних норм, і його виконання призведе до неефективного витрачання бюджетних коштів, що порушує законні інтереси позивача як члена територіальної громади м. Харкова.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 08.02.2021, залишеним без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 25.05.2021, в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погодившись з указаним судовим рішенням, позивач подав касаційну скаргу, в якій посилаючись на застосування в оскаржуваному рішенні судом апеляційної інстанції норми права без урахування висновку Верховного Суду, просив скасувати рішення суду першої та апеляційної інстанції та ухвалити нове про задоволення позову.

У відзиві на касаційну скаргу відповідач та третя особа - Департамент будівництва та шляхового господарства Харківської міської ради просили залишити її без задоволення, а судові рішення без змін.

Ухвалою Верховного Суду від 19.07.2021 відкрито касаційне провадження за вказаною скаргою у зв`язку з неврахуванням судом апеляційної інстанції висновків Верховного Суду щодо застосування норми права у подібних правовідносинах.

У зв`язку з відсутністю клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю, справа розглядається в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Як установлено судами попередніх інстанцій, Харківською міською радою було ухвалено рішення № 1804/19 від 16.10.2019 «Про будівництво магістралі загальноміського значення від вул. Академіка Павлова до вул. Мойсеївської у м. Харкові» з метою забезпечення відповідно до генерального плану м. Харкова транспортного сполучення центральної частини міста із Салтівським житловим масивом та на виконання рішення 29 сесії Харківської міської ради 7 скликання від 21.08.2019 № 1684/19 "Про внесення змін до Програми економічного та соціального розвитку м. Харкова на 2019 ".

Зазначеним рішенням Департаменту будівництва та шляхового господарства Харківської міської ради (далі - Департамент будівництва) доручено вжити заходи щодо будівництва таких об`єктів: нове будівництво магістралі загальноміського значення на ділянці від вул. Академіка Павлова до метромосту у м. Харкові; нове будівництво мосту з підходами через р. Харків у районі вул. Пантелеймонівської та вул. Шацької у м. Харкові; нове будівництво магістралі загальноміського значення на ділянці від вул. Мойсеївської до метромосту у м. Харкові.

Позивач, вважаючи рішення Харківської міської ради № 1804/19 від 16.10.2019 «Про будівництво магістралі загальноміського значення від вул. Академіка Павлова до вул. Мойсеївської у м. Харкові» таким, що прийняте з порушенням положень законів України «Про автомобільні дороги» та «Про місцеве самоврядування в Україні», а також державних будівельних норм та таким, що порушує його права та законні інтереси, звернувся до суду з цим адміністративним позовом.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції, з позицією якого погодилась колегія суддів апеляційного суду, виходив з відсутності правових підстав для задоволення позову, оскільки судовим розглядом не встановлено порушень вимог чинного законодавства під час прийняття рішення Харківської міської ради від 16.10.2019 № 1804/19 "Про будівництво магістралі загальноміського значення від вул. Академіка Павлова до вул. Мойсеївської у м. Харкові", а позивачем не надано належних та допустимих доказів порушення відповідним рішенням його прав та законних інтересів.

Дослідивши спірні правовідносини в межах касаційного перегляду справи відповідно до статті 341 КАС України, суд касаційної інстанції зазначає наступне.

Згідно частини першої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Виключні випадки визначені у частині четвертій статті 328 КАС України, згідно з якою підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, зокрема у випадку - якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку.

Отже, законодавцем чітко визначено які судові рішення, з яких підстав і у яких випадках можуть бути оскаржені до суду касаційної інстанції.

Відповідно до положень цих норм касаційний перегляд з указаних мотивів може відбутися за наявності таких складових:

суд апеляційної інстанції застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норм права, викладеного у постанові Верховного Суду;

спірні питання виникли у подібних правовідносинах.

Під подібністю мається на увазі, зокрема, тотожність суб`єктного складу учасників відносин, об`єкта та предмета правового регулювання, а також умов застосування правових норм (зокрема, часу, місця, підстав виникнення, припинення та зміни відповідних правовідносин). Зміст правовідносин з метою з`ясування їх подібності в різних рішеннях суду (судів) визначається обставинами кожної конкретної справи.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19.05.2020 по справі №910/719/19 вже наголошувала, що під судовими рішеннями в подібних правовідносинах слід розуміти такі рішення, де подібними є предмети спору, підстави позову, зміст позовних вимог і встановлені судом фактичні обставини, а також наявне однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин.

Встановлюючи обов`язковим при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин врахування висновків щодо застосування норм права, викладених у постановах Верховного Суду, частина п`ята статті 242 КАС презюмує застосування норм права у подібних правовідносинах.

Так, у справі № 540/427/19 на постанову Верховного Суду від 27.08.2020 у якій посилається ОСОБА_1 на підтвердження підстав для касаційного оскарження судових рішень у справі, яка розглядається, встановлено наступне: фізичні особи - позивачі звернулись з позовом до суб`єкта владних повноважень з метою скасування нормативно - правового акта, а саме рішення Херсонської міської ради №1840 від 22.02.2019 «Про надання зоні зелених насаджень статусу скверу та його найменування та перейменування АДРЕСА_1 », який прийнято з порушенням вимог, зокрема, Закону України «Про присвоєння юридичним особам та об`єктам права власності імен (псевдонімів) фізичних осіб, ювілейних та святкових дат, назв і дат історичних подій». У даному випадку право позивачів на оскарження обґрунтовано територіальною приналежністю, а саме встановлено, що вони проживають на перейменованій вулиці.

В свою чергу у справі, яка розглядається, суди попередніх інстанцій виходили з того, що рішення Харківської міської ради від 16.10.2019 № 1804/19 "Про будівництво магістралі загальноміського значення від вул. Академіка Павлова до вул. Мойсеївської у м. Харкові" не містить ознак нормативно - правового акту. При цьому останній не обґрунтував, яким саме чином спірне рішення, яке не містить ознак нормативно - правового акту, порушує його права, окрім як твердження про порушення відповідачем вимог законодавства при прийнятті спірного рішення.

Водночас захисту адміністративним судом підлягає фактично порушене право особи в публічно - правових відносинах із суб`єктом владних повноважень при здійсненні ним визначених законодавством владних управлінських функцій, а не відновлення законності та правопорядку в суспільних правовідносинах.

Детальний аналіз зазначеної ОСОБА_1 постанови Верховного Суду від 27.08.2020, на яку зроблено посилання у касаційній скарзі, як на приклад іншого правозастосування, та оскаржуваних судових рішень не дає підстав для висновку про те, що ці рішення прийняті у справах, правовідносини у яких є подібними, що виключає можливість касаційного перегляду оскаржуваних рішення суду першої інстанції та постанови суду апеляційної інстанції, з підстави та у випадку, передбачених пунктом 1 частини четвертої статті 328 КАС України.

Відповідно пункту 5 частини першої статті 339 КАС України суд касаційної інстанції закриває касаційне провадження, якщо після відкриття касаційного провадження на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 цього Кодексу судом встановлено, що висновок щодо застосування норми права, який викладений у постанові Верховного Суду та на який посилався скаржник у касаційній скарзі, стосується правовідносин, які не є подібними.

Отже, касаційне провадження, відкрите з підстави, передбаченої пунктом 1 частини четвертої статті 328 КАС України, підлягає закриттю.

З огляду на викладене, керуючись статтями 345, 339 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Закрити касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 08.02.2021 та постанову Другого апеляційного адміністративного суду 25.05.2021 у справі за позовом ОСОБА_1 до Харківської міської ради треті особи: Управління з будівництва, ремонту та реконструкції Департаменту будівництва та шляхового господарства Харківської міської ради, Департамент будівництва та шляхового господарства Харківської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий А.Ю. Бучик

Судді А.І. Рибачук

С.Г. Стеценко