Справа № 120/4561/23
Суддя: Дмитришена Руслана Миколаївна
Дата ухвалення: 2023-05-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про забезпечення позову

м. Вінниця

01 травня 2023 р. Справа № 120/4561/23

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Дмитришеної Руслани Миколаївни, розглянувши письмово заяву про забезпечення позову по справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Гайсинської районної ради Вінницької області, за участі третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ФОП ОСОБА_4 про визнання протиправним та скасування рішення

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Вінницького окружного адміністративного суду перебуває адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Гайсинської районної ради Вінницької області, за участі третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ФОП ОСОБА_4 про визнання протиправним та скасування рішення.

Ухвалою від 24.04.2023 відкрито провадження у справі та вирішено здійснювати її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні). Установлено строки для подання заяв по суті позову.

27.04.2023 на адресу суду від позивачів надійшла заява про забезпечення позову, шляхом зупинення дії рішення Гайсинської районної ради Вінницької області (6 сесія 8 скликання) від 16.04.2021 "Про передачу нерухомого та рухомого майна із спільної власності територіальних громад сіл, селища Тростянецького району у комунальну власність Тростянецької територіальної громади" та заборони всім суб`єктам державної реєстрації, приватним та державним реєстраторам, які уповноважені відповідно до законодавства України здійснювати реєстраційні дії в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі Іпотек, Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, у тому числі нотаріусам, іншим акредитованим суб`єктам, їх посадовим особам та службовим особам вчиняти реєстраційні дії пов`язані з наступним об`єктом нерухомого майна, а саме: вбудованим нежитловим приміщенням, загальною площею 76,4 кв.м., яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер майна - 30065158.

Обґрунтовуючи підстави для постановлення ухвали про забезпечення позову заявники зазначають, що спірне рішення Гайсинської районної ради Вінницької області є очевидно протиправним, що, з огляду на положення п. 2 ч. 2 ст. 151 КАС України, є самостійною підставою для вжиття заходів забезпечення позову.

При цьому вказують, що у разі не забезпечення позову шляхом зупинення дії такого рішення та заборони здійснювати реєстраційні дії, існує очевидна небезпека заподіяння шкоди інтересам жителям Ободівської територіальної громади, у тому числі заявникам, оскільки у разі реалізації спірного рішення та реєстрації права власності на об`єкт нерухомого майна - Тростянецьку комунальну аптеку за Тростянецькою селищною радою, вони будуть у повній мірі обмежені у доступі до послуг Тростянецької комунальної аптеки та позбавленні пільг у придбані ліків.

Поряд з цим, у разі не вжиття таких заходів забезпечення позову та задоволення його необхідно буде докласти значних зусиль та витрат на відновлення становища, яке існує хоча б станом на сьогоднішній день та відновлення прав та інтересів жителів Ободівської територіальної громади, у тому числі заявників. Адже у разі реалізації спірного рішення та реєстрації права власності на об`єкт нерухомого майна - Тростянецьку комунальну аптеку за Тростянецькою селищною радою, необхідним буде ще звертатися до суду з новими позовами про скасування цих реєстраційних дій.

Окремо зазначає, що станом на сьогодні Тростянецька комунальна аптека передана у оренду, згідно із договором оренди від 01.04.2010, фізичній особі-підприємцю ОСОБА_4 , а тому, вжиття вищезазначених заходів забезпечення позову не завдасть шкоди іншим особам, оскільки аптекою будуть продовжувати користуватися і отримувати пільги усі жителі колишнього Тростянецького району (у т.ч. Ободівської територіальної громади), а у разі реєстрації права власності на дану аптеку за Тростянецькою селищною радою, виключно жителі Тростянецької селищної громади.

Вирішуючи питання про наявність підстав для забезпечення позову, суд виходить з наступного.

Як встановлено судом, постановою "Про утворення та ліквідацію районів" № 807-ІХ від 17.07.2020 створено у Вінницькій області Гайсинський район (з адміністративним центром м. Гайсин) у складі територій Бершадської міської, Гайсинської міської, Дашівської селищної, Джулинської сільської, Краснопільської сільської, Кунківської сільської, Ладижинської міської, Ободівської сільської, Ольгопільської сільської, Райгородської сільської, Соболівської сільської, Теплицької селищної, Тростянецької селищної, Чечельницької селищної територіальних громад, затверджених Кабінетом Міністрів України.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України віл 12.06.2020 № 707-р затверджено перелік територіальних громад Вінницької області, згідно із яким до Ободівської ОТГ з адміністративним центром с. Ободівка входить Ободівська, Верхівська, Новоободівська, Торканівська, Цибулівська територіальні громади, у свою чергу до Тростянецької ОТГ з адміністративним центром смт. Тростянець входить Тростянецька, Будівська, Глибочанська, Гордіївська, Демидівська, Ілляшівська, Капустянська, Летківська, Олександрівська, Оляницька, Савинецька, Тростянчицька та Четвертинівська територіальні громади.

16.04.2021 Гайсинською районною радою Вінницької області прийнято рішення "Про передачу нерухомого та рухомого майна із спільної власності територіальних громад сіл, селища Тростянецького району у комунальну власність Тростянецької територіальної громади", яким було передано Тростянецьку комунальну аптеку у власність Тростянецької селищної ради.

Наведені обставини спонукали заявників звернутися до суду із заявою про забезпечення позову шляхом зупинення дії спірного рішення та заборони вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо Тростянецької комунальної аптеки.

При розгляді заяви суд враховує, що інститут забезпечення адміністративного позову регламентовано ст. 150-153 КАС України, які закріплюють підстави для вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, а також способи забезпечення позову в адміністративному процесі.

Відповідно до статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову (частина перша). Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Виходячи з аналізу вказаної норми, підставою для вжиття заходів забезпечення позову можуть стати такі обставини:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду;

2) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду;

3) очевидність ознак протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень;

4) очевидність порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

При цьому, позов, згідно з ч. 1 ст. 151 КАС України, може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Таким чином, суд повинен у кожному випадку, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи є хоча б одна з названих обставин, і оцінити, чи не може застосуванням заходів забезпечення позову бути завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

Забезпечення адміністративного позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до вирішення адміністративної справи по суті позовних вимог, визначених Кодексом адміністративного судочинства України, заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому рішення суду, якщо його буде прийнято на користь позивача.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд надає оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення адміністративного суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Вказаний інститут є елементом права на судовий захист і спрямований на те, щоб не допустити незворотності певних наслідків відповідних дій щодо відновлення порушеного права.

Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що при вирішенні питання про застосування заходів забезпечення позову суд має перевірити, чи дійсно надані стороною докази свідчать про реальну загрозу невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду, при цьому врахувавши співмірність позовних вимог та виду забезпечення позову; інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Також, суд має враховувати співмірність вимог клопотання про забезпечення позову заявленим позовним вимогам та обставинам справи.

Щодо визначеної заявниками підстави для забезпечення позову в частині наявності ознак, які свідчать про очевидність протиправності рішення відповідача, суд зазначає, що в цьому випадку наявність ознак протиправності оскаржуваного акта може бути виявлена судом тільки на підставі з`ясування фактичних обставин справи, а також оцінки належності, допустимості і достовірності як кожного доказу окремо, так і достатності та взаємного зв`язку наявних у матеріалах справи доказів у їх сукупності. Застосування заходів забезпечення позову в цьому випадку фактично вирішує справу по суті предмету позову.

Аналогічний висновок щодо застосування норм права викладений у постанові Верховного Суду від 30.09.2020 у справі №640/1305/20, який має бути застосований судом до спірних правовідносин.

Стосовно мотивів заявників, що в разі реалізації спірного рішення та реєстрації права власності на об`єкт нерухомого майна - Тростянецьку комунальну аптеку за Тростянецькою селищною радою, вони будуть позбавленні пільг у придбані ліків в аптеці, а в разі задоволення позову необхідно буде докласти значних зусиль та витрат на відновлення становища, яке існує станом на день звернення, то суд з такими доводами погоджується, що в такому випадку невжиття заходів, очевидно, може призвести до того, що захист прав, свобод та інтересів заявників, на захист яких подано адміністративний позов, стане неможливим, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль, зокрема, і звернення до суду з новими позовами про скасування цих реєстраційних дій.

В той же час, у разі вжиття заходів забезпечення позову буде досягнуто збереження спірних правовідносин у стані, що існував на дату їх виникнення, а забезпечення позову не призведе до порушення прав чи законних інтересів сторін та третіх осіб.

Натомість, вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, про які у своїй заяві просять заявники спрямоване лише на збереження існуючого становища.

Варто при цьому також зауважити, що при вирішенні процесуального питання "заходів забезпечення позову" суд враховує Рекомендації № R (89) 8 про тимчасовий судовий захист в адміністративних справах, прийняті Комітетом Міністрів Ради Європи 13 вересня 1989 року, відповідно до яких рішення про вжиття тимчасового захисту може, зокрема, прийматися у разі, якщо виконання адміністративного акта може спричинити значну шкоду, відшкодування якої неминуче пов`язано з труднощами, і якщо на перший погляд наявні достатньо вагомі підстави для сумнівів у правомірності такого акта. Суд, який постановляє вжити такий захід, не зобов`язаний одночасно висловлювати думку щодо законності чи правомірності відповідного адміністративного акту; його рішення стосовно вжиття таких заходів жодним чином не повинно мати визначального впливу на рішення, яке згодом має бути ухвалено у зв`язку з оскарженням адміністративного акту.

Крім того, згідно з ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Так, у рішенні від 31.07.2003 у справі "Дорани проти Ірландії" Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття "ефективний засіб" передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. Причому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Салах Шейх проти Нідерландів", ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними. При вирішенні справи "Каіч та інші проти Хорватії" (рішення від 17.07.2008) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби ст. 13 декларувала право на ефективний засіб захисту але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Відповідно до ч. 1 ст. 151 КАС України позов може бути забезпечено шляхом зупинення дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; забороною відповідачу вчиняти певні дії, забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору.

Заходи забезпечення можуть бути застосовані виключно за наявності однієї з підстав, визначених ч. 2 ст. 150 КАС України, та мають бути співмірними з позовними вимогами і адекватними.

Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких позивач звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Одночасно суд зазначає, що інститут забезпечення адміністративного позову є однією з гарантій захисту прав, свобод та законних інтересів юридичних та фізичних осіб-позивачів в адміністративному процесі, механізмом, який покликаний забезпечити реальне та неухильне виконання судового рішення, прийнятого в адміністративній справі.

Таким чином, суд вважає за можливе в рамках забезпечення позову застосувати положення пунктів 1,4 ч. 1 ст. 151 КАС України та забезпечити позов в обраний позивачами спосіб.

Принагідно, суд зазначає, що у вирішенні питання щодо вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, суд оцінив чи не може застосуванням заходів забезпечення позову бути завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти та дійшов висновку, що вжиття заходів забезпечення адміністративного позову обраним шляхом, буде мати наслідком збереження існуючого становища. Водночас, невжиття таких заходів, очевидно може призвести до того, що захист прав, свобод та інтересів заявників, на захист яких подано адміністративний позов, стане неможливим, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.

Обрання судом саме таких заходів забезпечення позову повністю узгоджується з приписами статті 151 КАС України та відповідає меті інституту забезпечення адміністративного позову.

На підставі викладеного суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення заяви про забезпечення позову.

Керуючись статтями 150, 151, 156, 243, 248, 256 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

Заяву позивачів про забезпечення адміністративного позову - задовольнити.

Зупинити дію рішення Гайсинської районної ради Вінницької області (6 сесія 8 скликання) від 16.04.2021 "Про передачу нерухомого та рухомого майна із спільної власності територіальних громад сіл, селища Тростянецького району у комунальну власність Тростянецької територіальної громади".

Заборонити суб`єктам державної реєстрації, приватним та державним реєстраторам, які уповноважені відповідно до законодавства України здійснювати реєстраційні дії в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі Іпотек, Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, у тому числі нотаріусам, іншим акредитованим суб`єктам, їх посадовим особам та службовим особам вчиняти реєстраційні дії пов`язані з наступним об`єктом нерухомого майна, а саме: вбудованим нежитловим приміщенням, загальною площею 76,4 кв.м., яке знаходиться за адресою: Вінницька область, Гайсинський район, смт. Тростянець, вул. Мічуріна, 66, реєстраційний номер майна - 30065158.

Ухвала є виконавчим документом та підлягає негайному виконанню з дня її постановлення, може бути пред`явлена до примусового виконання у порядку визначеному Законом України "Про виконавче провадження".

Примірник ухвали про забезпечення позову негайно надіслати Гайсинській районній раді Вінницької області для виконання, а позивачу та третій особі - для відома.

Ухвала з питань забезпечення адміністративного позову може бути оскаржена. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 256 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення (складання).

Повний текст хвали складено: 01.05.2023

Суддя Дмитришена Руслана Миколаївна