Справа № 240/703/23
Суддя: Окис Тетяна Олександрівна
Дата ухвалення: 2023-05-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
01 травня 2023 року м. Житомир справа № 240/703/23
категорія 112010200
Житомирський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Окис Т.О., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,
У січні 2023 року ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) звернулася у суд з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (далі відповідач-1, ГУ ПФУ в Запорізькій області) про визнання протиправним та скасування рішення про відмову в призначенні пенсії за віком та зобов`язання вчинити такі дії з урахуванням відомостей з трудової книжки та періодів догляду за дітьми. Також просить встановити судовий контроль за виконанням судового рішення.
На обґрунтування позовних вимог зазначає, що висновки відповідача про недостатність страхового стажу для призначення пенсії є помилковими, оскільки до страхового стажу протиправно не враховано відомості трудової книжки. Позивач, погоджуючись із виявленими відповідачем недоліками оформлення трудової книжки щодо дати народження, вчинила всі залежні від неї дії та за останнім місцем роботи роботодавець підтвердив дату її народження у трудовій книжці, але відповідач і після цього не врахував періоди роботи зазначені в ній. Окрім цього наголошує, що Порядком підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі Порядок №637), не передбачено необхідність відмітки про наявність паспорта у свідоцтві про народження дитини, оскільки підтвердженням часу догляду непрацюючої матері за малолітніми дітьми є свідоцтво про народження або паспорт. З урахуванням наведеного, відповідач, на переконання позивача, протиправно відмовив у призначенні пенсії.
Ухвалою суду від 25 січня 2023 року позов прийнято до провадження, призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи та визначено відповідачу строк для подання відзиву на позов.
08 лютого 2023 року до суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому відповідач-1 просить у задоволенні позову відмовити. Зазначає, що пунктом 11 Порядку № 637 визначено, що час догляду непрацюючої матері за малолітніми дітьми встановлюється на підставі свідоцтва про народження дитини або паспорта (у разі смерті дитини свідоцтва про смерть). У разі відсутності у свідоцтві про народження дитини відмітки про одержання паспорта або іншої інформації, що підтверджує факт догляду непрацюючої матері за дитиною до досягнення нею 3-річного віку, особою в заяві про призначення /перерахунок пенсії має бути зазначена відповідна інформація. Оскільки, в свідоцтві про народження дітей відсутні дані про отримання паспорту, позивачу правомірно не зараховано до страхового стажу спірний період. Окрім цього, періоди трудової діяльності ОСОБА_1 за даними копії трудової книжки НОМЕР_1 від 28 травня 1981 року не зараховані до страхового стажу, оскільки трудова книжка на титульній сторінці має виправлення дати народження, яке завірене печаткою іншої організації, що не відповідає вимогам пунктами 2.11-2.12 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженою спільним наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29 липня 1993 року №58, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 17 серпня 1993 року за №110.
За результатами вивчення поданих ГУ ПФУ в Запорізькій області документів та ознайомлення з відзивом останнього, 27 лютого 2023 року суд постановив ухвалу, якою запропонував ОСОБА_1 залучити до участі у справі співвідповідача Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області та у зв`язку з залученням співвідповідача уточнити прохальну частину позову щодо позовних вимог до нього та зупинив провадження у справі до дати отримання судом інформації, про прийняте ОСОБА_1 рішення щодо залучення співвідповідача.
07 березня 2023 року ОСОБА_1 подала до суду заяву, якій зазначає, що не заперечує проти залучення до участі у справі як співвідповідача Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області та надала позовну заяву в новій редакції, в якій просить визнати неправомірним та скасування рішення відповідача-1 про відмову у призначенні пенсії за віком та зобов`язати відповідача-2 призначити та виплатити пенсію за віком з 30 листопада 2022 року. Також позивач подала відповідь на відзив, у якій наполягає на задоволенні позову. Наголошує, що твердження відповідача про те, що дата народження засвідчена не останнім роботодавцем позивача не відповідає дійсності, оскільки останнім місцем її роботи було Акціонерне товариство «Укртелеком», а запис про працевлаштування зроблений Донецькою філією зазначеного товариства.
Ухвалою суду від 13 березня 2023 року поновлено провадження у справі, прийнято до розгляду уточнену позовну заяву, залучено до участі у справі як співвідповідача Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (далі відповідач 2, ГУ ПФУ в Житомирській області) та надано останньому строк для подання відзиву на позов протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали.
14 квітня 2023 року до суду від ГУ ПФУ в Житомирській області надійшов відзив на позовну заяву разом з витребуваною судом копією пенсійної справи ОСОБА_1 .
Ухвалою суду від 18 квітня 2023 року призначено справу до судового розгляду у відкритому судовому засіданні з викликом осіб, які беруть участь у справі та зобов`язано ОСОБА_1 надати оригінали документів, копії яких були подані разом із заявою про призначення пенсії, а ГУ ПФУ в Житомирській області оригінал пенсійної справи ОСОБА_1 для огляду в судовому засіданні.
Уважаючи такі дії відповідачів протиправними, позивач звернулася із цим позовом до суду.
25 квітня 2023 року до суду надійшла заява від ГУ ПФУ в Запорізькій області про проведення судового засідання у відсутності його представника.
У судовому засіданні позивач та її представник позов підтримали та просили його задовольнити, а представник відповідача проти задоволення позову заперечувала.
Також судом оглянуто оригінал трудової книжки позивача НОМЕР_2 від 28 травня 1981 року та установлено, що при написанні дати її народження літера «н» містить з`єднання знизу двох вертикальних паличок, що і розцінено органом Пенсійного фонду України як недолік оформлення трудової книжки, який підлягав виправленню.
Під час проведення судового засідання представник ГУ ПФУ в Житомирській області надав копію листа від 06 січня 2023 року №0600-0304-9/2876 щодо перегляду рішення про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 , оскільки записи в трудовій книжці за період роботи відповідають інформації, наявній в індивідуальних відомостях про застраховану особу ОК-5. Також долучив копії відповідей Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області та Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про відсутність підстав для перегляду рішення про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 .
На підставі положень частини 3 статті 194 Кодексу адміністративного судочинства України з огляду на надходження клопотань представників сторін 25 квітня 2023 року суд постановив ухвалу про розгляд справи в порядку письмового провадження, яка внесена до журналу судового засідання.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для її розгляду і вирішення спору по суті, суд дійшов до таких висновків.
Призначення, виплата та перерахунок пенсій регулюється Законами України «Про пенсійне забезпечення» від 05 листопада 1991 року №1788-XII з наступними змінами та доповненнями у редакції на час виникнення спірних правовідносин (далі Закон України №1788-XII), «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року №1058-IV з наступними змінами та доповненнями у редакції на час виникнення спірних правовідносин (далі Закон України №1058-IV).
Відповідно до статті 1 Закону України №1058-IV пенсія щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.
Статтею 8 цього Закону передбачено право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.
Згідно абзацу 2 пункту 15 розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону України №1058-IV (у редакції Закону України №3108-IV від 17 листопада 2005 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв`язку з прийняттям Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування») положення Закону України №1788-XII застосовуються в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах і за вислугу років.
Статтею 7 Закону №1788-XII передбачено, що звернення за призначенням пенсії може здійснюватися у будь-який час після виникнення права на пенсію. При цьому, пенсії за віком і по інвалідності призначаються незалежно від того, припинено роботу на час звернення за пенсією чи вона продовжується
Однією із обов`язкових умов для призначення пенсії є підтвердження особою відповідного страхового стажу.
Страховий стаж період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
Відповідно до статті 56 Закону України №1788-XII, до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.
За приписами статті 62 цього Закону основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до частини 4 статті 24 Закону України №1058-IV, періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.
Відповідно до пунктів 1, 2, 3 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637 (далі Порядок №637) основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.
За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.
За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
За відсутності зазначених у цьому пункті документів для підтвердження трудового стажу приймаються членські квитки профспілок. При цьому підтверджуються періоди роботи лише за той час, за який є відмітки про сплату членських внесків.
Отже, аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка.
Судом установлено, що на титульній сторінці трудової книжки позивача внесено виправлення в дату народження позивача, а саме: при написанні дати її народження у назві місяця «ноябрь» літера «н» містить з`єднання знизу двох вертикальних паличок, що і розцінено органом Пенсійного фонду України як недолік оформлення трудової книжки, який підлягав виправленню.
ГУ ПФУ в Запорізькій області при відмові в зарахуванні періодів роботи до страхового стажу позивача посилалося на виправлення в даті народження позивача, яке зроблено на титульній сторінці трудової книжки, проведено з порушенням Інструкції про введення трудових книжок, оскільки завірено печаткою іншої організації, ніж та, в якій позивач працювала перед виходи на пенсію.
Надаючи оцінку такому висновку органу Пенсійного фонду України, суд зауважує на таке.
Судом установлено, що останнім місцем роботи позивача перед зверненням із заявою про призначення пенсії, було Донецька філія Акціонерного товариства «Укртелеком». Відмітку про виправлення дати народження позивача у трудовій книжці зроблено Житомирською філією акціонерного товариства «Укртелеком».
Відповідно до розпорядження Кабінет Міністрів України «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії розмежування» від 07 листопада 2014 року № 1085-р м. Донецьк є окупованим.
З огляду на зазначені обставини позивач не змогла отримати від Донецької філії Акціонерного товариства «Укртелеком» відмітку про виправлення дати народження.
Тим часом, з метою усунення визначених Органом Пенсійного фонду України недоліків оформлення трудової книжки, позивач звернулась до Житомирської філії Акціонерного товариства «Укртелеком» та безпосередньо до центрального офісу зазначеного товариства, яким внесено відповідні відмітки до трудової книжки.
З огляду на викладене, суд уважає, що позивач вчинили всі залежні від неї дії для приведення її трудової книжку у відповідність до вимог чинного законодавства, а тому трудова книжка НОМЕР_2 від 28 травня 1981 року є належним доказом, який підтверджує трудовий стаж позивача.
Додатково суд зауважує, що згідно листа ГУ ПФУ в Житомирській області від 06 січня 2023 року №0600-0304-9/2876 записи в трудовій книжці ОСОБА_1 за період роботи відповідають інформації, наявній в індивідуальних відомостях про застраховану особу ОК-5.
Як убачається з копій свідоцтв про народження дітей та трудової книжки НОМЕР_2 від 28 травня 1981 року, у період перебування позивача у відпустці по догляду за дітьми до досягнення ними трьох років, ОСОБА_1 працювала в Донецькому металургійному заводі імені В.І.Леніна.
З огляду на викладене, а також встановлення факту належного оформлення трудової книжки НОМЕР_2 від 28 травня 1981 року, суд уважає недоцільним надавати правову оцінку рішенню ГУ ПФУ в Запорізькій області про відмову в призначенні пенсії в частині незарахування періоду перебування позивача у відпустці по догляду за дітьми до досягнення ними трьох років з огляду на відсутність у свідоцтва про народження відміток про видачу паспортів.
Суд також зазначає, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці. Посилання на неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком.
Стосовно позовної вимоги щодо зобов`язання призначити пенсію за віком, суд зазначає таке.
Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
При цьому під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.
Таким чином, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам та виключати подальше звернення особи до суду за захистом порушених прав.
Аналіз зазначених норм у їх взаємозв`язку зі статтями 2, 5 Кодексу адміністративного судочинства України свідчить про те, що такі повноваження суд реалізує у разі встановленого факту порушення прав, свобод чи інтересів позивача, що зумовлює необхідність їх відновлення належним способом у тій мірі, у якій вони порушені. Зміст вимог адміністративного позову, як і, відповідно, зміст рішення, має виходити з потреби захисту саме порушених прав, свобод та інтересів у цій сфері.
Розглядаючи питання зобов`язання призначення пенсії, суд повинен перевірити усі умови, за яких відповідач зобов`язаний таку пенсію призначити.
Відповідно до частини 2 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні (абзац 2 частини 4 статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України).
Відповідно до частин 1 та 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Таким чином, з метою забезпечення ефективного судового захисту порушених прав позивача, керуючись статтею 9 Кодексу адміністративного судочинства України, враховуючи вищенаведені висновки суду в частині не вжиття відповідачем-1 всіх передбачених, можливих, нормативно регламентованих заходів щодо перевірки наявності страхового стажу позивача, суд уважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та зобов`язати ГУ ПФУ в Житомирській області як орган пенсійного забезпечення за місцем проживання/реєстрації позивача, до якого подавалася заява про призначення пенсії, повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 30 листопада 2022 року про призначення їй пенсії за віком, з урахуванням правової оцінки, викладеної в цьому рішенні.
Щодо позовної вимоги про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду, суд уважає за необхідне вказати таке.
Частиною 1 статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.
Зі змісту наведеної правової норми випливає, що зобов`язання суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення є правом суду, яке має застосовуватися у виключних випадках.
Поряд з цим суд ураховує, що позивачем не наведено причин та не надано доказів, які б свідчили про те, що відповідач може ухилятися від виконання рішення суду.
Приймаючи до уваги обставини даної справи, суд не вважає за необхідне зобов`язувати суб`єкта владних повноважень подавати звіт про виконання цього судового рішення, а тому відмовляє у встановленні судового контролю за виконанням рішення у цій справі.
Оцінюючи в сукупності обставини справи, враховуючи вище наведені положення законодавства, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню.
За відсутності документально підтверджених судових витрат, питання про їх розподіл суд не вирішує.
Керуючись положеннями статей 2, 9, 72-77, 139, 242-246, 251, 262, 292, 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
Позов ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ) задовольнити частково.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 30 листопада 2022 року про призначення пенсії за віком, з урахуванням висновків суду та правової оцінки, наданої судом у рішенні.
У задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене протягом 30 днів з дати його ухвалення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду.

Суддя Т.О. Окис