Справа № 120/11132/22
Суддя: Сало Павло Ігорович
Дата ухвалення: 2023-05-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про повернення позовної заяви

01 травня 2023 р. Справа № 120/11132/22

Суддя Вінницького окружного адміністративного суду Сало Павло Ігорович, перевіривши в м. Вінниці матеріали позовної заяви ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (, місцезнаходження: вул. Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця, 21100) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

30.12.2022 поштою до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання протиправними дій відповідача щодо виплати позивачу щорічної грошової допомоги до 5 травня за 2022 рік та зобов`язання відповідача здійснити перерахунок та виплату позивачу щорічної грошової допомоги до 5 травня за 2022 рік відповідно до положень ст. 13 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" у розмірі семи мінімальних пенсій за віком.

Ухвалою від 04.01.2023 позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху з наданням позивачу строку для усунення виявлених судом недоліків позовної заяви протягом 10 днів з вручення (отримання) копії ухвали.

Постановляючи вказану ухвалу, суд виходив з таких мотивів.

Частиною першою статті 171 КАС України передбачено, що після одержання позовної заяви суддя з`ясовує, зокрема, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим ст. ст. 160, 161, 172 цього Кодексу.

Водночас положення статей 160, 161 КАС України поширюються на усі випадки звернення до адміністративного суду з позовною заявою, а їх недодержання свідчить про невідповідність позовної заяви вимогам закону.

Відповідно до ч. 4 ст. 161 КАС України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Крім того, згідно з положеннями ч. 2 ст. 79 КАС України позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом із поданням позовної заяви.

Як видно з позовної заяви, позивач оскаржує дії (бездіяльність) Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області щодо виплати щорічної грошової допомоги до 5 травня за 2022 рік. При цьому свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що у 2022 році відповідач неправомірно виплатив йому спірну допомогу у розмірі, що є істотно меншим, ніж це передбачено Законом України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту".

Разом з тим, на підтвердження наведених у позовній заяві обставин, до позовної заяви не додано доказів, які б свідчили про те, що саме Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області здійснило нарахування та виплати позивачу вищевказаної спірної допомоги (такими доказами можуть бути, наприклад, лист органу, що здійснює відповідні виплати із зазначенням конкретно нарахованої суми; банківські чи інші платіжні документи про перерахунок відповідних коштів, у яких містилася б зазначена інформація, тощо).

Окрім того, відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 160 КАС України в позовній заяві зазначаються зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

З матеріалів позовної заяви видно, що позивач має статус учасника бойових дій, що підтверджується відповідним посвідченням серії НОМЕР_2 , а тому відповідно до ст. 12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" має право на отримання щорічної допомоги до 5 травня у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком. При цьому, як вбачається зі змісту позовної заяви, позивач вважає, що у 2022 році відповідач неправомірно нарахував та виплатив йому вказану грошову допомогу у зменшеному розмірі.

Втім, у прохальній частині адміністративного позову позивач просить здійснити перерахунок та виплату йому щорічної допомоги до 5 травня за 2022 рік у розмірі семи мінімальних пенсій за віком, що передбачений ст. 13 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", тобто вже як особі з інвалідністю внаслідок війни ІІІ групи. Проте жодних доказів на підтвердження цього статусу до позовної заяви не додано.

Відтак суд доходить висновку, що позивачу необхідно уточнити обґрунтування заявлених позовних вимог (якщо позивач звертається до суду за захистом своїх порушених прав, як особа з інвалідністю внаслідок війни III групи, надавши докази на підтвердження такого статусу позивача у спірних правовідносинах) або ж уточнити заявлені позовні вимоги (якщо позивач помилково просить зобов`язати відповідача здійснити перерахунок і виплату грошової допомоги до 5 травня у розмірі семи мінімальних пенсій за віком, хоча насправді звертається до суду за захистом своїх порушених прав, як учасник бойових дій).

Таким чином, враховуючи невідповідність поданого позову вимогам закону, ухвалою суду від 04.01.2023 позовну заяву залишено без руху з встановленням особі, яка її подала, строку для усунення виявлених судом недоліків позовної заяви.

З матеріалів справи видно, що 09.02.2023 на поштову адресу позивача, зазначену у позовній заяві, судом було надіслано поштове відправлення за № 032 з копією ухвали від 04.01.2023 про залишення позовної заяви без руху. Однак 21.02.2023 це відправлення повернулося до суду без виконання та з відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою".

Відповідно до ч. 3 ст. 124 КАС України судовий виклик або судове повідомлення учасників справи здійснюється, зокрема, шляхом надсилання повістки рекомендованою кореспонденцією (листом, телеграмою), кур`єром із зворотною розпискою за адресами, вказаними цими особами, або шляхом надсилання тексту повістки в порядку, визначеному статтею 129 цього Кодексу.

Частиною одинадцятою статті 126 КАС України передбачено, що розписку про одержання повістки (повістку у разі неможливості вручити її адресату чи відмови адресата її одержати) належить негайно повернути до адміністративного суду. У разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.

Отже, позивач вважається таким, що належним чином повідомлений про наявність ухвали суду про залишення позовної заяви без руху.

Суд звертає увагу, що при зверненні до суду з позовною заявою позивач реалізує своє право, а не обов`язок, та є найбільш зацікавленою особою щодо відстеження руху ініційованої ним адміністративної справи.

За таких умов позивач не був позбавлений можливості слідкувати за рухом цієї справи та своєчасно подавати до суду відповідні клопотання, зокрема щодо усунення недоліків поданої позовної заяви.

Подібних висновків дійшов Сьомий апеляційний адміністративний суд в ухвалі від 20.07.2021 у справі № 120/1210/21-а.

Крім того, відповідно до заяви від 06.04.2023 за вх. №15869/23 позивач ОСОБА_1 самостійно отримав копію ухвали суду від 04.01.2023 у приміщенні Вінницького окружного адміністративного суду.

Однак, як у встановлений судом строк позивач не усунув недоліків позовної заяви, яку залишено без руху.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

З огляду на викладене і беручи до уваги факт неусунення позивачем недоліків позовної заяви, яку залишено без руху, позовну заяву належить повернути позивачу на підставі вищезазначених положень закону.

При цьому суд враховує висновки Європейського суду з прав людини, наведені, зокрема, в рішеннях від 28.05.1985 у справі "Ашингдейн проти Сполученого Королівства" та від 13.02.2001 у справі "Кромбах проти Франції", згідно з якими держава може встановлювати певні обмеження права осіб на доступ до суду.

У рішеннях від 20.05.2010 в справі "Пелевін проти України" та від 30.05.2013 в справі "Наталія Михайленко проти України" Європейський суд з прав людини зазначив, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, в тому числі щодо умов прийнятності скарг, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою.

Виходячи з системного аналізу норм Кодексу адміністративного судочинства України, можна дійти висновку, що державою встановлено доступні, чіткі та передбачувані процесуальні правила (обмеження), при умові дотримання яких особа може реалізувати право на судовий захист.

Відповідних правил під час звернення до суду з цим позовом не дотримано, на що звернуто увагу позивача в ухвалі суду від 04.01.2023, з наданням заявнику достатнього строку для усунення виявлених недоліків позовної заяви.

Проте, оскільки зазначені недоліки позивач не усунув, існують підстави для застосування наслідків, визначених у п. 1 ч. 4 ст. 169 КАС України, а саме повернення позовної заяви позивачеві.

Керуючись ст.ст. 160, 161, 169, 248, 256, 293, 294 КАС України, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії повернути особі, яка її подала, разом з доданими до позовної заяви документами.

Роз`яснити позивачу, що відповідно до ч. 8 ст. 169 КАС України повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Копію ухвали надіслати позивачу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Відповідно до ст. 295 КАС України апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або у випадку розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Ухвала складена та підписана суддею 01.05.2023.

Суддя Сало Павло Ігорович