Справа № 160/20046/22
Суддя: Ніколайчук Світлана Василівна
Дата ухвалення: 2023-04-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі
головуючого судді Ніколайчук С.В.
14 грудня 2022 року ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою до державного реєстратора приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Балтакса Ірини Вячеславівни, у якій позивач просить:
- визнати протиправними дії державного реєстратора - приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Балтакса Ірини Вячеславівни щодо державної реєстрації обтяження у вигляді арешту нерухомого майна, належне ОСОБА_1 , відповідно до рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 49092435 від 09.10.2019 15:56:38, приватний нотаріус Балтакса Ірина Вячеславівна, Дніпровський міський нотаріальний округ, Дніпропетровська обл;
- скасувати державну реєстрацію обтяження у вигляді арешту на нерухоме майно, належне ОСОБА_1 , накладене відповідно до рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 49092435 від 09.10.2019 15:56:38, приватний нотаріус Балтакса Ірина Вячеславівна, Дніпровський міський нотаріальний округ, Дніпропетровська обл;
- припинити обтяження речових прав у вигляді арешту на нерухоме майно (1/3 частини житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 ), належне ОСОБА_1 , накладене відповідно до рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 49092435 від 09.10.2019 15:56:38, приватний нотаріус Балтакса Ірина Вячеславівна, Дніпровський міський нотаріальний округ, Дніпропетровська обл.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, випадково дізнався, що належне йому майно 1/3 частина домоволодіння, загальною площею 231,9 кв.м., житлова площа, 160,3 кв.м., розташованого за адресою: АДРЕСА_2 на підставі свідоцтва про право власності, перебуває під обтяженням.
Частиною 2 ст. 257 КАС України встановлено, що за правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.
Згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 261 КАС України відзив подається протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення відповідачу ухвали про відкриття провадження у справі. Позивач має право подати до суду відповідь на відзив, а відповідач - заперечення протягом строків, встановлених судом в ухвалі про відкриття провадження у справі.
У відповідності до ч.1 ст. 262 КАС України розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи за правилами загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.
Ухвалою від 21 грудня 2022 року позовну заяву залишено без руху та надано строк на усунення недоліків позову.
Ухвалою суду від 20 січня 2023 року відповідачу було надано строк для подання письмового відзиву на позовну заяву - протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.
Копію ухвали від 20 січня 2023 року суд направив сторонам у справі та отримана відповідачем 25.01.2023 року на електронну адресу, що підтверджується матеріалами справи.
Відповідно до ч. 4 ст. 124, ч. 8 ст.126 Кодексу адміністративного судочинства України суд вважає відповідача належним чином повідомленим про можливість подання відзиву у зазначені строки та належним чином повідомленим про судовий розгляд справи.
Відповідач на виконання ст.162 Кодексу адміністративного судочинства України, не надіслав до суду письмового відзиву на адміністративний позов та не повідомив про поважність причин ненадання відзиву.
Відповідно до ч. 6 ст.162 Кодексу адміністративного судочинства України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини.
ОСОБА_1 на праві приватної власності належить 1/3 частини домоволодіння житловий будинок, загальною площею 231,9 кв.м., житлова площа 160,3 кв.м. розташованого а адресою: АДРЕСА_2 , на підставі свідоцтва про право власності, серія та номер: НОМЕР_3 , виданого 25.12.2003 року Виконкомом Васильківської сільської Ради.
ОСОБА_1 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, випадково дізнався, що вказане нерухоме майно перебуває під обтяженням.
Державний реєстратор: приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Балтакса Ірина Вячеславівна. Номер запису про обтяження: 33604154.
На підставі вищезазначеного листа суду ОСОБА_1 звернувся до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська з клопотанням про скасування запису в реєстрі речових прав.
Однак 04.01.2022 року ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпр ОСОБА_1 суд відмовив у відкритті провадження у справі, мотивуючи тим, що враховуючи вимоги чинного законодавства, вимоги клопотання підлягають розгляду адміністративного судочинства із зверненням до відповідного адміністративного порядку, передбаченому законом. В ухвалі суд роз`яснив ОСОБА_1 , що йому слід звернутись із зазначеними у клопотанні вимогами до Дніпропетровського адміністративного суду.
Вважаючи, що оскаржуване рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 49092435 від 09.10.2019 року, прийнято за відсутності підстав для його прийняття, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, доводам позивача, викладеним в позовній заяві, та доводам відповідача, викладеним в відзиві на позов, суд врахував такі норми чинного законодавства, які діяли на момент виникнення спірних правовідносин, та релевантні їм джерела права.
Правовідносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, врегульовані Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» №1952-ІV від 01.07.2004 року (далі Закон №1952).
Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 2 Закону №1952 державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
Згідно із пункту 2 частини 1 статті 2 Закону №1952 Державний реєстр речових прав на нерухоме майно - єдина державна інформаційна система, що забезпечує обробку, збереження та надання відомостей про зареєстровані речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про об`єкти та суб`єктів таких прав.
Відповідно до частини 1 статті 5 Закону №1952 у Державному реєстрі прав реєструються речові права та їх обтяження на земельні ділянки, а також на об`єкти нерухомого майна, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких неможливе без їх знецінення та зміни призначення, а саме: підприємства як єдині майнові комплекси, житлові будинки, будівлі, споруди, а також їх окремі частини, квартири, житлові та нежитлові приміщення.
Згідно із статті 6 Закону №1952 організаційну систему державної реєстрації прав становлять: 1) Міністерство юстиції України та його територіальні органи; 2) суб`єкти державної реєстрації прав: виконавчі органи сільських, селищних та міських рад, Київська, Севастопольська міські, районні, районні у містах Києві та Севастополі державні адміністрації; акредитовані суб`єкти; 3) державні реєстратори прав на нерухоме майно.
Частина 1 ст. 10 Закону №1952 передбачає, що державним реєстратором є: 1) громадянин України, який має вищу освіту за спеціальністю правознавство, відповідає кваліфікаційним вимогам, встановленим Міністерством юстиції України, та перебуває у трудових відносинах з суб`єктом державної реєстрації прав; 2) нотаріус; 3) державний виконавець, приватний виконавець - у разі державної реєстрації обтяжень, накладених під час примусового виконання рішень відповідно до закону, а також у разі державної реєстрації припинення іпотеки у зв`язку з придбанням (передачею) за результатом прилюдних торгів (аукціонів) нерухомого майна, що є предметом іпотеки.
За приписами пунктів 1, 2, 3 частини третьої цієї статті державний реєстратор, зокрема:
- встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема: відповідність обов`язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення у випадках, передбачених законом; відповідність повноважень особи, яка подає документи для державної реєстрації прав; відповідність відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що містяться у Державному реєстрі прав, відомостям, що містяться у поданих документах; наявність обтяжень прав на нерухоме майно; наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин пов`язує можливість виникнення, переходу, припинення речового права, що підлягає державній реєстрації;
- перевіряє документи на наявність підстав для зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення;
- під час проведення реєстраційних дій обов`язково використовує відомості Державного земельного кадастру та Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва, а також відомості інших реєстрів (кадастрів), автоматизованих інформаційних систем, держателем (розпорядником, володільцем, адміністратором) яких є державні органи, шляхом безпосереднього доступу до них чи у порядку інформаційної взаємодії з Державним реєстром прав, у тому числі відомості, що містять персональні дані особи
Частиною 1 статті 18 Закону №1952 визначено, що державна реєстрація прав проводиться в такому порядку: 1) прийняття/отримання документів для державної реєстрації прав, формування та реєстрація заяви в базі даних заяв; 2) виготовлення електронних копій документів, поданих для державної реєстрації прав, шляхом сканування (у разі подання документів у паперовій формі) та їх розміщення у Державному реєстрі прав; 3) встановлення черговості розгляду заяв, зареєстрованих у базі даних заяв; 4) перевірка документів та/або відомостей Державного реєстру прав, відомостей реєстрів (кадастрів), автоматизованих інформаційних систем на наявність підстав для зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови у проведенні державної реєстрації прав та прийняття відповідних рішень; 5) прийняття рішення про державну реєстрацію прав (у разі відсутності підстав для зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови у проведенні державної реєстрації прав); 6) відкриття розділу в Державному реєстрі прав та/або внесення до відкритого розділу або спеціального розділу Державного реєстру прав відповідних відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про об`єкти та суб`єктів цих прав; 7) формування витягу з Державного реєстру прав про проведену державну реєстрацію прав для подальшого використання заявником; 8) видача/отримання документів за результатом розгляду заяви.
Відповідно до ст. 3 Закону №1952 загальними засадами державної реєстрації прав є, зокрема, гарантування державою об`єктивності, достовірності та повноти відомостей про зареєстровані права на нерухоме майно та їх обтяження.
Згідно із п.1 ч.2 ст. 27 Закону №1952 Державна реєстрація обтяжень проводиться на підставі судового рішення щодо набуття, зміни або припинення обтяження речових прав на нерухоме майно, що набрало законної сили.
З аналізу наведених норм, судом встановлено, що прийняттю рішення державного реєстратора про обтяження нерухомого майна передує перевірка відомостей Державного реєстру прав, відомостей реєстрів (кадастрів), автоматизованих інформаційних систем на наявність підстав для зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови у проведенні державної реєстрації прав та прийняття відповідних рішень.
В Україні діє Єдиний державний реєстр судових рішень, відповідно до якого жодних судових рішень про обтяження майна належне ОСОБА_1 , в тому числі щодо 1/3 частини домоволодіння житловий будинок, загальною площею 231,9 кв.м., житлова площа 160,3 кв.м. розташованого а адресою: АДРЕСА_2 , на підставі свідоцтва про право власності, серія та номер: НОМЕР_3 , виданого 25.12.2003 року Виконкомом Васильківської сільської Ради, не має.
За пошуком в Єдиному державному реєстрі судових рішень за датою прийняття ухвали 28.10.2013 року не містяться ухвали про обтяження нерухомого майна ОСОБА_1 .
За пошуком в Єдиному державному реєстрі судових рішень стосовно обтяження майна ОСОБА_1 незалежно від дати прийняття судового рішення та найменування суду, не виявлено судових рішень, якими обтяжувалось майно ОСОБА_1 .
Відомостей на спростування встановлених судом обставин та доказів, відповідач до суду не надав.
Наведене вищедоводить, що порушення приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Балтакса Ірина Вячеславівна при прийнятті спірного рішення індексний номер: 49092435 від 09.10.2019 року не здійснила належну перевірку відомостей стосовно наявності підстав для обтяження нерухомого майна ОСОБА_1 , відповідно до вимог Закону № 1952.
Таким чином, порушені права позивача підлягають відновленню у спосіб визнання протиправними дії державного реєстратора - приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Балтакса Ірини Вячеславівни, щодо державної реєстрації обтяження у вигляді арешту нерухомого майна, належне ОСОБА_1 , відповідно до рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 49092435 від 09.10.2019 15:56:38, приватний нотаріус Балтакса Ірина Вячеславівна, Дніпровський міський нотаріальний округ, Дніпропетровська обл.
Стосовно позовної вимоги про скасування державної реєстрації обтяження у вигляді арешту та заборони відчуження на все нерухоме майно, належне ОСОБА_1 , суд зазначає таке.
Відповідно до частини першої статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом:
1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень;
2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень;
3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій;
4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії;
5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень;
6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.
Частиною другою цієї ж статті передбачено, що захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Згідно із частинами першої та другою статті 245 КАС України при вирішенні справи по суті суд може задовольнити позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково.
У разі задоволення позову суд може прийняти рішення про:
1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень;
2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень;
3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій;
4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії;
5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень;
6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини, та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю;
7) тимчасову заборону (зупинення) окремих видів або всієї діяльності об`єднання громадян;
8) примусовий розпуск (ліквідацію) об`єднання громадян;
9) примусове видворення іноземця чи особи без громадянства за межі України;
10) інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.
Суд звертає увагу, що за юридичною позицією Конституційного Суду України право на судовий захист, як вид державного захисту прав і свобод людини і громадянина передбачає і конкретні гарантії ефективного поновлення в правах шляхом здійснення правосуддя; відсутність такої можливості обмежує це право, яке за змістом частини другої статті 64 Конституції України не може бути обмежено навіть в умовах воєнного або надзвичайного стану (абзац 15 пункту 3 мотивувальної частини Рішення від 7 травня 2002 року № 8-рп/2002).
Конституційний Суд України у Рішенні від 30 січня 2003 року № 3-рп/2003 зазначив, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах. Загальною декларацією прав людини 1948 року передбачено, що кожна людина має право на ефективне поновлення в правах компетентними національними судами у випадках порушення її основних прав, наданих їй конституцією або законом (стаття 8). Право на ефективний засіб захисту закріплено також у Міжнародному пакті про громадянські та політичні права (стаття 2) і в Конвенції про захист прав людини та основних свобод (стаття 13).
Отже ефективний спосіб захисту прав та інтересів особи в адміністративному суді має відповідати таким вимогам: забезпечувати максимально дієве поновлення порушених прав за існуючого законодавчого регулювання; бути адекватним фактичним обставинам справи; не суперечити суті позовних вимог, визначених особою, що звернулася до суду; узгоджуватися повною мірою з обов`язком суб`єкта владних повноважень діяти виключно у межах, порядку та способу, передбаченого законом.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 23 грудня 2021 року у справі № 480/4737/19.
У справі, що розглядається, позивач просив суд визнати протиправними дії відповідача щодо накладення обтяження на його майно, визнати протиправним та скасувати рішення відповідача про державну реєстрацію обтяження майна позивача та скасувати державну реєстрацію обтяження на все майно, накладене на підставі спірного рішення.
Суд зазначає, що обраний позивачем спосіб захисту свого порушеного права є сумісним з вимогами статті 2 та частини першої статті 5 КАС України і відповідає способам захисту порушеного права.
Зі змісту частини третьої статті 26 Закону № 1952-ІV вбачається, що не підлягають скасуванню та/або вилученню відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав. При цьому, можуть бути, зокрема, скасовані рішення державного реєстратора про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, а також державна реєстрація речових прав з одночасним визнанням, зміною чи припиненням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав).
В даносу випадку, позивач не просить вилучити або скасувати відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, натомість позовні вимоги полягають у визнанні протиправним та скасуванні конкретного рішення державного реєстратора рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 49092435 від 09.10.2019 року, в якому застосовано формулювання «на все майно», та скасування державної реєстрації обтяження всього майна, проведеної відповідно до цього рішення.
Таким чином, підлягають задоволенню позовні вимоги про скасування державної реєстрації обтяження у вигляді арешту на нерухоме майно, належне ОСОБА_1 , накладене відповідно до рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 49092435 від 09.10.2019 15:56:38, приватний нотаріус Балтакса Ірина Вячеславівна, Дніпровський міський нотаріальний округ, Дніпропетровська обл.
З метою забезпечення ефективного поновлення у правах позивача, з урахуванням положень абзацу третього частини третьої статті 26 Закону № 1952-ІV, яка визначає, що ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, суд вважає, що позовні вимоги припинити обтяження речових прав у вигляді арешту на нерухоме майно (1/3 частини житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 ), належне ОСОБА_1 , накладене відповідно до рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 49092435 від 09.10.2019 15:56:38, приватний нотаріус Балтакса Ірина Вячеславівна, Дніпровський міський нотаріальний округ, Дніпропетровська обл., підлягають задоволенню.
Частиною 1 статті 9 КАС України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до положень статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Відповідно до приписів статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Частиною першою статті 77 КАС України закріплено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно до частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Із заявлених позовних вимог, на підставі системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд зробив висновок, що викладені в адміністративному позові доводи позивача не спростовані відповідачем і є такими, що підлягають задоволенню судом.
Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнений від сплати судового збору.
Керуючись статтями 9, 72-77, 90, 132, 139, 246, 297 КАС України, суд
Визнати протиправними дії державного реєстратора - приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Балтакса Ірини Вячеславівни, щодо державної реєстрації обтяження у вигляді арешту нерухомого майна, належне ОСОБА_1 , відповідно до рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 49092435 від 09.10.2019 15:56:38, приватний нотаріус Балтакса Ірина Вячеславівна, Дніпровський міський нотаріальний округ, Дніпропетровська обл.
Скасувати державну реєстрацію обтяження у вигляді арешту на нерухоме майно, належне ОСОБА_1 , накладене відповідно до рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 49092435 від 09.10.2019 15:56:38, приватний нотаріус Балтакса Ірина Вячеславівна, Дніпровський міський нотаріальний округ, Дніпропетровська обл;
Припинити обтяження речових прав у вигляді арешту на нерухоме майно (1/3 частини житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 ), належне ОСОБА_1 , накладене відповідно до рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 49092435 від 09.10.2019 15:56:38, приватний нотаріус Балтакса Ірина Вячеславівна, Дніпровський міський нотаріальний округ, Дніпропетровська обл.
Розподіл судових витрат не здійснюється.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складено 02.05.2023 року.

Суддя С.В. Ніколайчук