Справа № 931/302/23
Суддя: Безп'ятко О. І.
Дата ухвалення: 2023-04-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 931/302/23
Провадження № 2-а/931/4/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2023 року смт. Локачі

Локачинський районний суд Волинської області

у складі: головуючого судді Безп`ятко О.І.,

з участю секретаря судового засідання - Марчук Н.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Волинській області про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,

в с т а н о в и в :

06 квітня 2023 року ОСОБА_1 надіслав до суду адміністративний позов, в якому просить скасувати постанову інспектора СРПП Володимирського РВП Головного управління Національної поліції у Волинській області капітана поліції Прокопюка А.М. серії БАД № 246653, якою його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.121 та ч.1 ст.126 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн.

Вказану постанову вважає безпідставною та з істотним порушенням його прав, така не відповідає обставинам справи та вимогам закону. Інспектор СРПП Володимирського РВП Головного управління Національної поліції у Волинській області капітан поліції Прокопюк А.М. не виконав обов`язок, зазначений у ч.3 ст.35 ЗУ «Про національну поліцію України» оскільки, після зупинки транспортного засобу не назвав жодної причини даної зупинки, які зазначені у вказаній статті Закону, а також не виконав обов`язок, який зазначений у ч.3 ст. 18 ЗУ «Про національну поліцію», що дає підстави вважати застосований превентивний захід, передбачений ч.4 ст.31 ЗУ «Про національну поліцію» незаконним, оскільки суперечить ч.2 ст.29 ЗУ «Про національну поліцію України». Прийняття рішення про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП є безпідставним, оскільки, інспектор вимагав пред`явлення страхового полісу одразу після зупинки транспортного засобу при застосуванні превентивного заходу, передбаченого ст.32 ЗУ «Про національну поліцію», а саме перевірки документів, тобто, без підстав, зазначених у ч.2 ст.21 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», яка чітко вказує, що контроль за наявністю договорів обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється відповідним підрозділом Національної поліції при складанні протоколів щодо порушень правил дорожнього руху та оформленні матеріалів дорожньо-транспортних пригод.

Зауважує, що у постанові серії БАД № 246653, відповідачем зазначено те, що позивач «не пред`явив» страховий поліс, а у мобільному застосунку, розробленому Міністерством цифрової трансформації України «Дія», у розділі Штрафи ПДР зазначено «не мав страховки», проте на момент керування автомобілем та на момент перевірки страховий поліс був наявний у електронній формі - страховий поліс серія ЕР №208856311 виданий ТДВ "CK"GUARDIAN" 04.05.2022 року, та дійсний по 03.05.2023 року. Вказує, що керував транспортним засобом із пристебнутим ременем безпеки, і лише після того, як був зупинений відповідачем, відстебнув ремінь безпеки.

Крім того, відповідач не надав жодного доказу вчинення ним даного правопорушення, проігнорувавши вимоги ознайомити з матеріалами, які додані до постанови серії БАД №246653. На повторне прохання, відповів, що з технічним пристроєм, на якому зафіксоване порушення, сталась технічна помилка та з відеодоказом він ознайомить в суді, що ставить під сумнів наявність в його діях складу адміністративного правопорушення (під час розгляду справи дана ситуація, а саме відсутність відеодоказу, унеможливила скористатись правом, передбаченим ст.268 КУпАП - ознайомитись з доказами).

Враховуючи вищевикладене, просить скасувати постанову інспектора СРПП Володимирського РВП Головного управління Національної поліції у Волинській області капітана поліції Прокопюка Альберта Миколайовича серії БАД №246653 від 29 березня 2023 року, якою його, ОСОБА_1 , було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.121 КУпАП та ч.1 ст. 126 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 510 грн

Ухвалою судді Локачинського районного суду Волинської області від 30.03.2023 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін та призначено судове засідання на 20.04.2023 року. Вказаною ухвалою відповідачу надано строк для подання відзиву.

Ухвалою судді від 20 квітня 2023 року задоволено клопотання представника відповідача та відкладено розгляд справи на 27 квітня 2023 року.

25 квітня 2023 року від представника Головного управління Національної поліції у Волинській області - Пукавського О.В. надійшов відзив на позовну заяву, у якому просить у задоволенні позовних вимог відмовити повністю. До відзиву долучив диск з відеозаписами, копію постанови, копію посадової інструкції інспектора СРПП, копію чеку про оплату поштових послуг, що підтверджує відправлення позивачу копії відзиву на позов, копію довіреності ГУНП України у Волинській області. У відзиві зазначає, що позовна вимога не підлягає до задоволення, оскільки інспектор дійшов до правильного висновку про порушення ПДР ОСОБА_1 , а саме п. 2.3 ПДР, що зобов`язує водіїв, що керують транспортними засобами під час руху користуватись ременем безпеки, та п.2.4 ПДР - пред`явити документи працівнику поліції. Пояснює, що відповідно до ст. 77 КАС України - кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Позивачем не надано до матеріалів адміністративного позову жодних доказів на спростування вчинення ним адміністративного правопорушення. Для провадження у справах про адміністративні правопорушення характерним є специфічний вид доказу - безпосередні спостереження осіб, уповноважених на розгляд справ про адміністративне правопорушення.

Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні позов підтримав та просив задовольнити з підстав, викладених у ньому. Пояснив, що за кермом автомобіля їхав з пристебнутими ременями безпеки та автомобіль застрахований, що підтверджує наявність страхового поліса.

Представник відповідача Пукавський О.В. заперечив проти задоволення позову з підстав, викладених у відзиві. Зазначив, що на відео зафіксовано, що ОСОБА_1 при зупинці транспортного засобу почав пристебати ремінь безпеки, на що працівником поліції йому зроблено зауваження, що ременями безпеки потрібно користуватися під час руху автомобіля, а не після його зупинки, водій кивнув. Після цього працівник поліції, відповідно до посадових обов`язків та виконання правил дорожнього руху, почав перевіряти документи на транспортний засіб, у тому числі страховий поліс. У ОСОБА_1 не було при собі ні паперового варіанту, ні в за стосунку Дія, оскільки сам автомобіль належав іншій особі. Тому водій порушив вимоги п. 2.4 Правил дорожнього руху, яких передбачено, що водій повинен мати при собі та пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1, зокрема і страховий поліс. Тільки після складення проколу, ОСОБА_1 пред`явив електронний варіант страхового поліса.

Заслухавши пояснення сторін, з`ясувавши обставини справи, дослідивши зібрані в справі докази, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ст. 3 КАС України, порядок здійснення адміністративного судочинства встановлюється Конституцією України, цим Кодексом та міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Частиною 2 ст.19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Судом встановлено, що постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД № 246653 від 29 березня 2023 року інспектором СРПП Володимирського РВП Головного управління Національної поліції у Волинській області капітаном поліції Прокопюком А.М., ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.121, ч.1 ст.126 КУпАП, та накледено стягнення у виді штрафу у розмірі 510 грн. Як зазначено в фабулі даної постанови, ОСОБА_1 29.03.2023 року в смт. Локачі по вул. Луцькій Володимирського району Волинської області керуючи транспортним засобом марки «AUDI A6» днз НОМЕР_1 не був пристебнутий ременем безпеки та під час перевірки не пред`явив поліс наземних транспортних засобів, чим порушив п. 2.3 «в» та п. 2.4 ПДР (а.с. 4).

Частиною 5 статті 121 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення правил користування ременями безпеки або мотошоломами.

Згідно п. 2.3 «в» ПДР на автомобілях, обладнаних засобами пасивної безпеки (підголовники, ремені безпеки), користуватися ними і не перевозити пасажирів, не пристебнутих ременями безпеки. Дозволяється не пристібатися в населених пунктах водіям і пасажирам з інвалідністю, фізіологічні особливості яких унеможливлюють користування ременями безпеки, водіям і пасажирам оперативних та спеціальних транспортних засобів.

Крім того, відповідно до п. 2.4 ПДР на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також: а) пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1.

Згідно п. 2.1 ПДР водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: а) посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії; б) реєстраційний документ на транспортний засіб (для транспортних засобів Збройних Сил, Національної гвардії, Держприкордонслужби, Держспецтрансслужби, Держспецзв`язку, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - технічний талон); ґ) чинний страховий поліс (страховий сертифікат «Зелена картка») про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів або чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса (на електронному або паперовому носії), відомості про який підтверджуються інформацією, що міститься в єдиній централізованій базі даних, оператором якої є Моторне (транспортне) страхове бюро України. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення).

Частиною 1 статті 126 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, а також полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), або не пред`явила електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, а також інших документів, передбачених законодавством.

Таким чином право органів Національної поліції перевіряти наявність посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб та страхового поліса кореспондується із обов`язком водія мати їх при собі та на вимогу працівника поліції пред`явити такі документи.

Аналогічна позиція викладена постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 25.09.2019 року у справі №127/19283/17.

Відповідно до копії полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № ЕР-208856311, який видано ТДВ «СК» ГАРДІАН» ОСОБА_2 , жителю с. Старий Загорів Локачинського (теперішнього Володимирського) району Волинської області, на транспортний засіб марки «Audi A6», державний номерний знак НОМЕР_1 , вбачається, що строк дії договору становить з 17:00 04.05.2023 року по 03.05.2024 року включно (а.с. 8).

З відеозапису наданого відповідачем оптичного диску, вбачається, що водій ОСОБА_1 на автомобілі марки «Audi A6», днз НОМЕР_1 рухався в смт. Локачі по вул. Луцькій Володимирського району Волинської області. Зупинившись на вимогу поліцейського, ОСОБА_1 не був пристебнутий в момент перебування в автомобілі за кермом та зупинки, а лише на зауваження поліцейського мовчки кивнув.

Під час перевірки документів ОСОБА_1 надав посвідчення водія та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу. На прохання поліцейського пред`явити страховий поліс - пояснив, що автомобіль фактично застрахований, але пред`явити даний страховий поліс не може, а ні в паперовому, а ні в електронному вигляді. Таким чином, факту надання даного документу ОСОБА_1 не вбачається, також відсутні будь які клопотання щодо надання доказів.

У позовній заяві позивач також, посилається на ту обставину, що працівник поліції не назвав жодної причини зупинки транспортного засобу, що дає підстави вважати незаконним застосований превентивний захід, передбачений ч.4 ст.31 ЗУ «Про Національну поліцію». Однак, з даним твердженням неможливо погодитися з огляду на наступне. Відповідно до ст.31 ЗУ «Про Національну поліцію» поліція може застосовувати такий превентивний захід як зупинення транспортного засобу. Крім того, статтею 35 ЗУ «Про Національну поліцію» визначено перелік причин за яких поліцейський може зупиняти транспортні засоби. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст.35 цього Закону поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення. Отже, аргументи позивача про відсутність обов`язку бути пристебнутим під час руху автомобіля ременем безпеки та мати при собі чинний страховий поліс, на його думку, незаконній зупинці через відсутність з його боку порушень є його власним неправильним тлумаченням вищевказаних законодавчих норм. А наведені позивачем незначні порушення при складанні протоколу про адміністративне правопорушення не спростовують факт керування ОСОБА_1 автомобілем будучи не пристебнутим ременем безпеки та те, що він не пред`явив, на вимогу поліцейського, чинний страховий поліс в паперовому вигляді чи електронній формі.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 18.07.2019року у справі №216/5226/16-а, зазначено, що доказом порушення ПДР не може бути відеозапис з нагрудної камери поліцейського, якщо він не відображає відомостей про вчинення правопорушення, а лише містить процесуальну послідовність винесення постанови.

Натомість відеозапис, наданий суду відповідачем, містить саме відомості про вчинення позивачем правопорушення. Тому суд, надаючи оцінку доказам, зокрема відеодиску фіксації порушень ПДР з нагрудної бодікамери поліцейського, в рамках розгляду даного адміністративного позову в порядку КАС України, не зважає на аргументи сторони позивача про те, відповідач не надав доказу вчинення ним даного правопорушення. Окрім того, відеозапис досліджувався в судовому засіданні та судом надано можливість позивачу висловити свої заперечення.

Згідно з ст.72 КАС України передбачає, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частинами 1 та 2 ст.77 КАС України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідачем, на виконання вимог ч. 2 ст. 77 КУпАП надано належні та допустимі докази для доведення наявності в діях позивача складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, відповідач під час розгляду справи про вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених ч.5 ст.121 та ч.1 ст.126 КУпАП, довів в діях позивача склад зазначених порушень і наявність його вини, долучені до відзиву докази підтверджують законність його рішення.

Згідно ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Враховуючи вищенаведене, вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 121 та ч.1 ст.126 КУпАП, в судовому засіданні підтверджена, а тому суд приходить до висновку, що у задоволенні позову необхідно відмовити та постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі серії БАД №246653 від 29.03.2023 року, залишити без змін.

У зв`язку з відмовою у задоволенні позову, суд, виходячи із положень ст.139 КАС України, вважає за необхідне понесені позивачем судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покласти на нього.

На підставі ст.ст. 121, 126, 251, 252, 280 КУпАП, ЗУ «Про Національну поліцію», керуючись ст. ст. 2, 3, 72, 77, 90, 241, 243-246, 250, 255, 286 КАС України, суд,

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Волинській області про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності залишити без задоволення.

Постанову про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД №246653 від 29 березня 2023 року винесену інспектором СРПП Володимирського РВП Головного управління Національної поліції у Волинській області капітаном поліції Прокопюком Альбертом Миколайовичем, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.5 ст.121, ч.1 ст.126 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 510 грн - залишити без змін.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Дата складення повного судового рішення 28 квітня 2023 року.

Позивач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач: Головне управління Національної поліції у Волинській області, адреса місцезнаходження: 43000, м. Луцьк, вул. Винниченка, 11, .

Суддя Локачинського районного суду О.І. Безп`ятко