Справа № 620/2112/23
Суддя: Бородавкіна С.В.
Дата ухвалення: 2023-05-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 травня 2023 року м. Чернігів Справа № 620/2112/23

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді - Бородавкіної С.В.,

розглянувши у спрощеному позовному провадженні без повідомлення (виклику) сторін справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про зобов`язання вчинити певні дії,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) 21.02.2023 (відповідно до відбитку штампу на конверті) звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області (далі ГУПФ України в Чернігівській області, відповідач), у якому просить:

- зобов`язати відповідача зарахувати до стажу його роботи, що дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, календарний період проходження строкової служби з 18.05.1968 по 17.05.1971, 2 роки 11 місяців 25 днів, навчання за денною формою у вищому юридичному навчальному закладі - Харківському юридичному інституті, з 01.09.1973 по 01.07.1977, 1 рік 11 місяців 00 днів, роботу в органах прокуратури України з 01.08.1977 по 06.05.1997, на посадах слідчого та прокурора, 20 років 03 місяці 05 днів, що складає 25 років 1 місяць, на посаді судді 18 років 3 місяці 5 днів;

- зобов`язати відповідача здійснити перерахунок та виплату йому як судді у відставці щомісячного довічного грошового утримання, із врахуванням календарного періоду проходження строкової служби з 18.05.1968 по 17.05.1971, 2 роки 11 місяців 25 днів, навчання за денною формою у вищому юридичному навчальному закладі - Харківському юридичному інституті, з 01.09.1973 по 01.07.1977, 1 рік 11 місяців 00 днів, роботу в органах прокуратури України з 01.08.1977 по 06.05.1997, на посадах слідчого та прокурора, 20 років 03 місяці 05 днів, що складає 25 років 1 місяць, на посаді судді 18 років 3 місяці 5 днів, згідно довідки Територіального управління Державної судової адміністрації України в Чернігівській області від 21.02.2020 за №03/36-728, з урахуванням фактично виплачених сум, з моменту звернення з заявою до суду.

Позов мотивовано тим, що відповідач на власний розсуд та безпідставно зменшив відсоткове значення розміру його довічного грошового утримання з 90% на 50% суддівської винагороди, не врахувавши до стажу роботи судді, який давав право на відставку, спірні періоди роботи.

Ухвалою судді від 03.03.2023 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та встановлено відповідачу 15-денний строк з дня вручення вказаної ухвали для подання відзиву на позов.

Ухвалою суду від 03.04.2023 у задоволенні клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін позивачу відмовлено.

У встановлений судом строк від відповідача надійшов відзив на позов, у якому ГУПФУ в Чернігівській області позовні вимоги не визнало, просило відмовити у їх задоволенні та зазначило, що відповідно до довідки Територіального управління Державної судової адміністрації України в Чернігівській області від 21.02.2020 за №03/36-728 ОСОБА_1 проведено перерахунок розміру щомісячного довічного грошового утримання з урахуванням норм чинного Закону України «Про судоустрій і статус суддів» у розмірі 50%. При цьому, зарахування до стажу роботи позивача періоду проходження строкової військової служби, половини строку навчання та службу в органах прокуратури, з метою обчислення відсоткового розміру щомісячного довічного грошового утримання, чинним законодавством не передбачено. ГУПФУ в Чернігівській області вважає, що ОСОБА_1 помилково ототожнює стаж на посаді судді, який дає право на відставку, та роботу на посаді судді.

Також ГУПФУ в Чернігівській області вважає, що спір у даній справі та справі №620/9324/22 є тотожними, тому позовну заяву необхідно повернути позивачу.

Позивачем подано відповідь на відзив, у якій він позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов необхідно задовольнити частково, враховуючи таке.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є суддею у відставці (а.с. 28), перебуває на обліку у ГУПФУ в Чернігівській області та отримує щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці, обчислене відповідно до Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Відповідно до складеного Талалаївським районним судом Чернігівської області розрахунку стаж позивача як судді у відставці становить 37 років 00 місяців 10 днів (стаж роботи на посаді судді 18 років 03 місяці 10 днів) (а.с. 38).

Постановою Бахмацького районного суду Чернігівської області від 22.12.2015 по справі №747/629/15-а, яка набрала законної сили 23.02.2016, встановлено, що станом на 11.08.2015 стаж роботи позивача становив 45 років 05 місяців 14 днів, з них стаж, що давав право на відставку та одержання щомісячного довічного грошового утримання судді 41 рік 05 місяців 10 днів, у зв`язку з чим зобов`язано управління Пенсійного фонду України в Талалаївському районі провести нарахування ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці в розмірі 90% грошового утримання судді відповідно до ч. 3 ст. 138 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» №2453-VI від 07.07.2010, з часу досягнення ним 65 річного віку, тобто з 16 серпня 2014 року та провести відповідні доплати з урахуванням вже виплачених сум (а.с. 39-41).

Постановою Срібнянського районного суду Чернігівської області від 21.04.2017 по справі №747/109/17, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 08.06.2017, підтверджено стаж роботи позивача, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді на рівні 41 рік 05 місяців 10 днів (а.с. 42-46).

У зв`язку із прийняттям Конституційним Судом України рішення від 18.02.2020 №2-р/2020, позивач звернувся до суду з позовом про перерахунок його щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці згідно довідки Територіального управління Державної судової адміністрації України у Чернігівській області від 11.03.2020 №03/36-865 (а.с. 57).

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 19.08.2020 по справі №620/2479/20, яке набрало законної сили 18.09.2020, позов ОСОБА_1 задоволено, зобов`язано ГУПФУ в Чернігівській області здійснити йому з 19.02.2020 відповідний перерахунок грошового утримання судді відставці (а.с. 50-56).

Відповідно до матеріалів пенсійної справи ГУПФУ в Чернігівській області на виконання рішення суду провело позивачу перерахунок грошового утримання у розмірі 50% заробітної плати, вказаної у довідці Територіального управління Державної судової адміністрації України у Чернігівській області від 11.03.2020 №03/36-865. При цьому, в стаж судді Бабичу О.І. зараховано лише період роботи з 06.05.1997 по 15.08.2014, який складає 17 років 03 місяці 11 днів (а.с. 61-63).

Не погоджуючись із визначеним відповідачем відсотковим розміром довічного грошового утримання позивач звернувся до суду з відповідним позовом.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 08.09.2022 по справі №620/9324/21 у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено, оскільки 19 лютого 2020 року судді, які вийшли у відставку, мають право на розрахунок щомісячного довічного грошового утримання на підставі саме положень Закону №1402-VIII, яким встановлено новий, інший підхід до порядку обчислення розміру щомісячного довічного грошового утримання судді. Проведення розрахунку довічного грошового утримання суддям, які виходили у відставку до набрання чинності Законом №1402-VIII із застосуванням положень такого Закону, а також Закону №2453-VI призведе до того, що утримання таких суддів буде значно більшим за своїм розміром ніж те, яке зможуть отримати судді, які підуть у відставку за Законом №1402-VIII.

Непогоджуючись із розрахованим відповідачем стажем судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці позивач звернувся до ГУПФУ в Чернігівській області із відповідною заявою.

Листом ГУПФУ в Чернігівській області повідомило ОСОБА_1 , що довічне грошове утримання йому виплачується на виконання рішень судів та з дотриманням вимог чинного законодавства України (а.с. 64).

Враховуючи наведене, ОСОБА_1 звернувся до суду з відповідним адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає таке.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Разом з тим, організацію судової влади та здійснення правосуддя в Україні, що функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів і забезпечує право кожного на справедливий суд визначає Закон України від 02.06.2016 №1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» (далі Закон №1402-VIII), згідно із пунктом 2 розділу ХІІ Прикінцевих та перехідних положень якого визнано таким, що втратив чинність з дня набрання чинності цим Законом, Закон України від 07.07.2010 №2453-VI «Про судоустрій і статус суддів», крім положень, зазначених у пунктах 7, 23, 25, 36 цього розділу.

У свою чергу, відповідно до статті 142 Закону №1402-VIII судді, який вийшов у відставку, після досягнення чоловіками віку 62 років, жінками - пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", виплачується пенсія на умовах, визначених зазначеним Законом, або за його вибором щомісячне довічне грошове утримання.

Суддя у відставці, який не досяг віку, встановленого частиною першою цієї статті, отримує щомісячне довічне грошове утримання.

Щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді.

У разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання.

Прикінцевими та перехідними положеннями Закону №1402-VIII були передбачені певні особливості визначення розміру суддівської винагороди та щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці.

Зокрема, пунктом 25 розділу XII Закону №1402-VIII було передбачено, що право на отримання щомісячного довічного грошового утримання у розмірі, визначеному цим Законом, має суддя, який за результатами кваліфікаційного оцінювання підтвердив відповідність займаній посаді (здатність здійснювати правосуддя у відповідному суді) або призначений на посаду судді за результатами конкурсу, проведеного після набрання чинності цим Законом, та працював на посаді судді щонайменше три роки з дня прийняття щодо нього відповідного рішення за результатами такого кваліфікаційного оцінювання або конкурсу.

В інших випадках, коли суддя іде у відставку після набрання чинності цим Законом, розмір щомісячного довічного грошового утримання становить 80 відсотків суддівської винагороди, обчисленої відповідно до положень Закону України "Про судоустрій і статус суддів" (Відомості Верховної Ради України, 2010 р., NN 41 - 45, ст. 529; 2015 р., NN 18 - 20, ст. 132 із наступними змінами). За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді, але не може бути більшим ніж 90 відсотків суддівської винагороди судді, обчисленої відповідно до зазначеного Закону.

Відставка судді є особливою формою звільнення його з посади за власним бажанням та обумовлена наявністю в особи відповідного стажу роботи на посаді судді; наслідком відставки є, зокрема, припинення суддею своїх повноважень з одночасним збереженням за ним звання судді і гарантій недоторканності, а також набуттям прав на виплату вихідної допомоги та отримання пенсії або щомісячного довічного грошового утримання (абзац четвертий підпункту 3.1 пункту 3 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 19.11.2013 №10-рп/2013).

Разом з тим, Рішенням Конституційного Суду України від 18.02.2020 №2-р/2020 у справі за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) окремих положень пунктів 4, 7, 8, 9, 11, 13, 14, 17, 20, 22, 23, 25 розділу XII Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 2 червня 2016 року №1402-VIII, вказаний пункт 25 розділу XII Прикінцевих та перехідних положень Закону №1402-VIII визнаний неконституційним.

Відповідно до статті 91 Закону України «Про Конституційний Суд України» закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

Таким чином, починаючи з 18.02.2020 в законодавстві України відсутні норми, які окремо регулюють питання суддівської винагороди та щомісячного грошового утримання судді у відставці, для суддів, які не пройшли кваліфікаційно оцінювання відповідно до вимог Закону №1402-VIII.

Враховуючи наведене, суд зазначає, що за таких обставин, на спірні правовідносини розповсюджуються загальні правила нарахування щомісячного грошового утримання судді у відставці, передбачені статтею 142 Закону №1402-VIII.

Щодо застосування до спірних правовідносин частини третьої статті 142 Закону №1402-VІІІ при обчисленні розміру спірного довічного грошового утримання у відсотках з включенням до стажу роботи на посаді судді періодів проходження строкової військової служби, навчання за денною формою у вищому юридичному навчальному закладі, роботу в органах прокуратури, які, на переконання ОСОБА_1 повинні мали бути враховані відповідачем при здійсненні перерахунку на підставі пункту 34 розділу ХІІ Прикінцеві та перехідні положення цього ж Закону, суд зазначає таке.

До стажу роботи на посаді судді, у розумінні приписів статті 137 Закону №1402-VІІІ зараховується робота на посаді:

1) судді судів України, арбітра (судді) арбітражних судів України, державного арбітра колишнього Державного арбітражу України, арбітра відомчих арбітражів України, судді Конституційного Суду України;

2) члена Вищої ради правосуддя, Вищої ради юстиції, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України;

3) судді в судах та арбітрів у державному і відомчому арбітражах колишнього СРСР та республік, що входили до його складу.

Також, до стажу роботи на посаді судді також зараховується стаж (досвід) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого визначена законом та надає право для призначення на посаду судді.

При цьому, відповідно до абзацу четвертого пункту 34 Розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №1402-VІІІ, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день їх призначення (обрання).

Обмежень щодо дії цього пункту в часі Законом не встановлено.

Відповідно до складеного Талалаївським районним судом Чернігівської області розрахунку стаж позивача як судді у відставці становить 37 років 00 місяців 10 днів, до якого включено періоди роботи ОСОБА_1 на прокурорських посадах та посади судді (а.с. 38).

Постановами місцевих районних судів по справах №747/629/15-а та №747/109/17, які набрали законної сили, встановлено, що стаж роботи ОСОБА_1 , що давав право на відставку та одержання щомісячного довічного грошового утримання судді, становить 41 рік 05 місяців 10 днів (а.с. 39-46).

Частиною четвертою статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

З огляду на викладене, стаж судді, який дає право позивачу на відставку та отримання щомісячного грошового утримання судді у відставці, є встановленою обставиною рішеннями судів, які набрали законної сили, і не доказується у цій справі.

Відповідно до частини першої статті 43 Закону «Про статус суддів» кожен суддя за умови, що він працював на посаді судді не менше 20 років, має право на відставку, тобто на звільнення його від виконання обов`язків за власним бажанням або у зв`язку з закінченням строку повноважень.

Суд відзначає, що стаж роботи на посаді судді, який дає право на відставку та призначення щомісячного довічного грошового утримання, є єдиним, обраховується та встановлюється (з`ясовується) Вищою радою правосуддя при розгляді заяви про відставку (прийнятті рішення про звільнення) і застосовується, як для прийняття рішення про відставку, так і для встановлення щомісячного довічного грошового утримання та визначення його розміру.

Зазначена правова позиція неодноразова застосовувалася Верховним Судом, зокрема у постановах від 09.11.2018 по справі №243/4794/17, від 11.12.2018 по справі №522/5168/17 та від 30.01.2020 по справі №592/3694/17.

За таких обставин, підтверджений стаж роботи ОСОБА_1 на посаді судді загалом складає 41 рік 05 місяців 10 днів та до нього мають бути включені спірні періоди, у зв`язку з чим та на підставі положень частини третьої статті 142 Закону №1402-VІІІ, яка підлягає застосуванню до спірних правовідносин, розмір призначеного йому щомісячного довічного грошового утримання повинен збільшуватись за кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років на 2 відсотки.

Вказана правова позиція відповідає правовим висновкам, викладеним Верховним Судом в постанові від 23.06.2022 по справі №620/6422/20.

Відповідно до частин першої та другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищевикладене, з`ясувавши та перевіривши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення, враховуючи основні засади адміністративного судочинства, вимоги законодавства України, суд вважає, що з метою захисту порушених прав та інтересів позивача наявні правові підстави для часткового задоволення позовних вимог та зобов`язання відповідача здійснити ОСОБА_1 з 21.08.2022 (в межах шестимісячного строку звернення до суду) перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці згідно із довідкою Територіального управління Державної судової адміністрації України в Чернігівській області від 21.02.2020 за №03/36-728, з врахуванням стажу, що дає право на відставку та одержання щомісячного довічного грошового утримання судді 41 рік 05 місяців 10 днів, з урахуванням раніше виплачених сум.

При цьому, посилання відповідача на необхідність повернення позовної заяви як тотожної позову в справі №620/9324/22 суд вважає необґрунтованими, оскільки врахування спірних періодів та розрахунок стажу позивача як судді у відставці не були спірними у вказаній справі.

Відповідно до статті 5 Закону України «Про судовий збір» підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 227, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області щодо розрахунку ОСОБА_1 стажу, що дає право на відставку та одержання щомісячного довічного грошового утримання судді 17 років 03 місяці 11 днів.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області здійснити ОСОБА_1 з 21.08.2022 перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці згідно із довідкою Територіального управління Державної судової адміністрації України в Чернігівській області від 21.02.2020 за №03/36-728, з урахуванням стажу, що дає право на відставку та одержання щомісячного довічного грошового утримання судді 41 рік 05 місяців 10 днів, з урахуванням раніше виплачених сум.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту. Апеляційна скарга подається безпосередньо до адміністративного суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 01 травня 2023 року.

Позивач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ).

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області (, вул. П`ятницька, 83-а, м. Чернігів, 14000).

Суддя С.В. Бородавкіна