Справа № 380/7398/23
Суддя: Крутько Олена Василівна
Дата ухвалення: 2023-05-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа № 380/7398/23
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

01 травня 2023 року

Суддя Львівського окружного адміністративного суду Крутько О.В., перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , Військової частини НОМЕР_2 про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання до вчинення дій

В С Т А Н О В И В :

На розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 , в якій позивач просить суд:

визнати протиправним та скасувати рішення у вигляді протоколу № 2 засідання житлової комісії військової частини НОМЕР_1 від 23.01.2016 про зарахування ОСОБА_1 складом сім`ї одна особа на квартирний облік на загальну чергу осіб, які потребують поліпшення житлових умов з 23.01.2016, та з 23.01.2016 на першочергову чергу осіб, які потребують поліпшення житлових умов;

визнати протиправним та скасувати рішення у вигляді протоколу № 1 засідання житлової комісії військової частини НОМЕР_2 від 30.01.2017 про зарахування ОСОБА_1 складом сім`ї одна особа на квартирний облік на загальну чергу осіб, які потребують поліпшення житлових умов з 23.01.2016, та з 23.01.2016 на першочергову чергу осіб, які погребують поліпшення житлових умов;

зобов`язати військову частину НОМЕР_2 в особі її житлової комісії зарахувати ОСОБА_1 складом сім`ї одна особа на квартирний облік на загальну чергу осіб, які потребують поліпшення житлових умов з 26.05.1998, та з 26.05.1998 на першочергову чергу осіб, які потребують поліпшення житлових умов.

Ухвалою від 14.04.2023 залишено позовну заяву без руху, а позивачу встановлено строк для усунення зазначених у мотивувальній частині ухвали недоліків.

26.04.2023 на адресу суду від представника позивача на виконання ухвали суду від 14.04.2023 про залишення позову без руху надійшла заява про поновлення строку звернення до суду.

В цій заяві представник позивача пояснила свою позицію щодо строків звернення до суду із заявленим позовом, зокрема зазначила, що оскаржуване рішення у вигляді протоколу №2 військовою частиною НОМЕР_1 прийнято у заочний спосіб без повідомлення у письмовій формі ОСОБА_1 , яка перебувала на квартирному обліку про намір ухвалення такого рішення із запрошенням на засідання житлової комісії, а в подальшому і про результати такого засідання, що є доказом необізнаності про таке рішення. При цьому ОСОБА_1 мала сподівання (очікування), що відносно неї діють виключно у законний спосіб та у свою чергу не передбачало спонукання позивачем суб`єкта владних повноважень до виконання закону. Окрім того, зазначає, що у разі вчинення активних дій, що виходили б за межі службових обов`язків ОСОБА_1 , як то виявити належну зацікавленість (спонукати до виконання обов`язків вищого начальника тощо) могла б бути піддана за це тиску з боку командування військової частини. Відтак мала справедливе сподівання в тому, що щодо неї буде прийнято законне рішення, про що вона буде повідомлена. Також вказує, що в період виникнення спірних правовідносин у ОСОБА_1 хворіла мати, що потребувало значних фінансових витрат та водночас утруднювало звернення позивача за правничою допомогою, надання якої у визначених законом випадках є оплатною. З огляду на зазначене просить поновити строк звернення до суду з даним адміністративним позовом.

Суд оцінивши доводи представника позивача вказані в заяві щодо строку звернення до суду з цим позовом та при їх оцінці керується такими мотивами.

Відповідно до частини першої статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно з абз.1 ч. 2 ст. 122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно ч.3 ст. 122 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Суд звертає увагу на те, що строк звернення до адміністративного суду з адміністративним позовом - проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів.

Строк може і має бути поновленим судом, але лише у разі наявності достатніх на те поважних причин.

Разом з тим, за змістом процесуального закону поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує відповідне рішення та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами.

Встановлення строків звернення до суду з відповідними позовними заявами законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними, передбачених КАС України, певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Строки звернення до адміністративного суду із адміністративним позовом обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

При цьому практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справа Стаббігс та інші проти Великобританії, справа Девеер проти Бельгії).

Реалізація особою права на звернення до суду з позовною заявою в рамках строку звернення до суду залежить виключно від нього самого, а не від дій чи бездіяльності посадових осіб. У разі якщо особа, яка необґрунтовано і не дотримуючись такого порядку, самостійно позбавляє себе можливості реалізовувати своє право на звернення до суду в межах строків звернення до суду, нереалізація цього права зумовлена його власною пасивною поведінкою.

ОСОБА_1 звернулася до суду з даним позовом 05.04.2023 (згідно зі штампом на поштовому конверті).

Позивачем пропущено шестимісячний строк звернення до суду з вище зазначеними позовними вимогами.

Так, згідно протоколу № 2 від 23.01.2016 року предметом розгляду житлової комісії був рапорт позивача, отже позивачка могла ознайомитись з результатами розгляду її рапорту.

Згідно протоколу №1 від 30.01.2017 житловою комісією розглядався рапорт ОСОБА_1 від 23.01.2016.

Отже, позивачка могла ознайомитись з результатами розгляду її рапорту.

Проте позивачка з 2017 року не проявила належної зацікавленості щодо вирішення питання про зарахування на квартирний облік на засіданні житлової комісії, не зазначила і не обґрунтувала обставин, які перешкоджали їй дізнатися про порушення оспорюваного права своєчасно і звернутись до суду у встановлені строки.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду в рамках справи № 640/20314/20 (постанова від 02.12.2021) досліджуючи питання щодо поважності причин пропуску процесуального строку зазначив, що причина пропуску строку звернення до суду може вважатися поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: 1) це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; 2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

Тобто, поважними причинами можуть визнаватися лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, при цьому такі обставини повинні бути підтверджені належним чином.

Правова позиція аналогічного змісту наведена у постанові Верховного Суду від 22.06.2021 у справі № 120/5780/20-а.

Представником позивача у заяві від 26.04.2023 про поновлення строку звернення до суду з цим позовом не вказано жодної обставини, яка об`єктивно унеможливила б позивача звернутись до суду за захистом своїх прав протягом визначеного законом строку в шість місяців, а вказані нею у заяві про поновлення строку звернення до суду причини не можуть бути визнані судом поважними, оскільки не носять ознак об`єктивності та непереборності.

Таким чином, суддя не встановив переконливих фактичних обставин, які б свідчили про дійсні істотні перешкоди чи труднощі для своєчасного звернення позивача до суду за захистом своїх прав.

Частиною 1 ст. 123 КАС України передбачено, що у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Згідно з ч. 2 ст. 123 КАС України якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Відповідно до вимог п. 9 ч. 4 ст. 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

Оскільки, вказані представником позивача у заяві підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду визнані неповажними, позовна заява підлягає поверненню.

Керуючись ст. ст. 123, 169, 248, 256, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя

у х в а л и в :

Визнати неповажними причини пропуску ОСОБА_1 строку звернення до адміністративного суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 , Військової частини НОМЕР_2 про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання до вчинення дій, наведені в заяві про поновлення строку звернення до адміністративного суду.

У задоволенні заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду -відмовити.

Позовну заяву ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , Військової частини НОМЕР_2 про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання до вчинення дій повернути позивачу.

Копію ухвали про повернення позовної заяви надіслати особі, яка подала позовну заяву, разом із позовною заявою та усіма доданими до неї документами.

Повернення позовної заяви не позбавляє позивача права повторно звернутись до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені статями 294, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України з урахуванням вимог підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII "Перехідні положення" цього Кодексу.

Суддя Крутько О.В.