Справа № 120/119/23
Суддя: Томчук Андрій Валерійович
Дата ухвалення: 2023-04-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

20 квітня 2023 р. Справа № 120/119/23

Вінницький окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді Томчука А.В.,

за участі секретаря судового засідання: Соломон А.І.

представника позивача: Курочкіна І.С.

представника відповідача: Дубіцька Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження адміністративну справу

за позовом: ОСОБА_1

до: Головного управління ДПС у Вінницькій області

про: визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень та вимоги

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) звернулась в суд з позовною заявою до Головного управління ДПС у Вінницькій області (далі - ГУ ДПС у Вінницькій області, відповідач) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень та вимоги.

В обґрунтування заявлених вимог представник позивача зазначає, що за результатами проведеної документальної позапланової виїзної перевірки позивача фізичної особи ОСОБА_1 податковим органом складено акт від 22.09.2022 №6478/02-32-24-05/ НОМЕР_1 "Про результати документальної позапланової виїзної перевірки платника податків ОСОБА_1 щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів за період з 01.12.2020 по 28.12.2021, дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період 01.12.2020 по 31.12.2021" та в подальшому винесено податкові повідомлення-рішення від 27.10.2022 №, від 27.10.2022 №, від 27.10.2022 №, від 27.10.2022 №, від 27.10.2022 №, вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 27.10.2022 №. При цьому стверджуючи про протиправність оскаржуваних рішень, позивач посилається насамперед на порушення податковим органом процедури призначення та проведення перевірки, які, на його думку, зумовлюють протиправність таких рішень контролюючого органу та необхідність їх скасування з цих підстав.

Ухвалою від 09.01.2023 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, вирішено її розгляд здійснювати в порядку загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання у справі на 26.01.2023. Встановлено учасникам справи строки для подання заяв по суті справи.

Ухвалою від 13.01.2023 задоволено клопотання представника позивача про участь у розгляді справи в режимі відеоконференції.

26.01.2023 розгляд справи не відбувся, про дату підготовчого засідання 08.02.2023 учасників справи повідомлено шляхом надіслання судових повісток.

31.01.2023 на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача заперечив щодо заявленого позову та вказав, що копію наказу ГУ ДПС у Вінницькій області від 24.06.2022 №1426к про проведення документальної позапланової виїзної перевірки вручено поштою ОСОБА_1 27.06.2022 На виконання наказу від 24.06.2022 № 1426к ГУ ДПС у Вінницькій області виписано направлення на перевірку від 06.09.2022 № 2872/0710, а головним державним інспектором відділу планових та позапланових перевірок оподаткування фізичних осіб управління оподаткування фізичних осіб ГУ ДПС у Вінницькій області Манченком Р.М. 07.09.2022 було здійснено виїзд за місцем проживання платника: АДРЕСА_1 , проте ОСОБА_1 відмовилась від підписання зазначеного направлення на перевірку. На виконання п. 81.1 ст. 81 ПКУ перевіряючим складено акт відмови від підписання направлення на перевірку від 07.09.2022 №834/2405.

Враховуючи вказані обставини документальну позапланову виїзну перевірку ФОП ОСОБА_1 проведено з 07.09.2022 по 15.09.2022 в приміщенні ГУ ДПС у Вінницькій області.

Під час проведення перевірки ФОП ОСОБА_1 на запит податкового органу від 09.09.2022 надано документи, що оформлені відповідним описом наданих документів для проведення документальної позапланової перевірки головним державним інспектором відділу планових та позапланових перевірок оподаткування фізичних осіб управління оподаткування фізичних осіб ГУ ДПС у Вінницькій області Манченком Р.М., проте платником надано інформацію не в повному обсязі, а саме: не надано всіх договорів про надання послуг на адресу платника, не надано жодного рахунка-фактури, товарно - транспортної накладної, шляхових листів та інших документів, що підтверджують факт надання транспортних та інформаційних послуг на користь ОСОБА_1 , по окремих актах наданих послуг відсутні ідентифікаційні дані виконавців послуг.

За результатами проведеної документальної позапланової виїзної перевірки позивача фізичної особи ОСОБА_1 податковим органом складено акт від 22.09.2022 №6478/02-32-24-05/ НОМЕР_1 , не погоджуючись з висновками якого ФОП ОСОБА_1 було подано до Головного управління ДПС у Вінницькій області заперечення на акт документальної позапланової виїзної перевірки від 17.02.2022, за наслідками розгляду яких ГУ ДПС у Вінницькій області залишила такі без задоволення, а висновки акта перевірки - без змін.

За результатами проведеної позапланової виїзної документальної перевірки ФОП ОСОБА_1 та на підставі висновків акта перевірки ГУ ДПС у Вінницькій області винесено податкові повідомлення-рішення від 27.10.2022 №, №, №, №, №, №.

Наведена у відзиві позиція податкового органу відтворює зміст акта перевірки від 22.09.2022 №6478/02-32-24-05/ НОМЕР_1 .

08.02.2023 на адресу суду надійшли додаткові пояснення представника позивача та клопотання про долучення доказів.

Ухвалою від 08.02.2023 постановленою без виходу до нарадчої кімнати із занесенням до протоколу судового засідання, закрито підготовче провадження, а справу призначено до судового розгляду на 16.02.2023.

15.02.2023 на адресу суду від представника позивача надійшли додаткові пояснення, в яких остання, спростовуючи аргументи відзиву та обставини встановлені в акті перевірки, вказала крім іншого, що ОСОБА_1 07.09.2022 перебувала у м. Києві, тому фізично не могла відмовитись від отримання направлення на перевірку, а ПК України не передбачено право посадових осіб контролюючого органу на проведення документальної позапланової виїзної перевірки в приміщені податкового органу у разі відмови платника податку від допуску посадових осіб до проведення перевірки чи відмови від підпису у направленні на перевірку.

В судовому засіданні 16.02.2023 допитано в якості свідка ОСОБА_2 - ревізора, який проводив перевірку позивача, останній пояснив суду, що наказ про проведення перевірки було надіслано платнику засобами поштового зв`язку, в той же час направлення на проведення перевірки не були вручені ОСОБА_1 , оскільки при виїзді за місцем знаходження платника остання була відсутня, а відмова від підпису отримана перевіряючим за телефонним номером позивача.

Крім того, на запитання суду чи складався перевіряючими акт про відсутність платника за місцем знаходження, свідок пояснив суду, що такий не складався, проте, на переконання перевіряючого, ОСОБА_1 свідомо ухилялась від отримання направлення на проведення перевірки.

Ухвалою від 16.02.2023 постановленою без виходу до нарадчої кімнати із занесенням до протоколу судового засідання відкладено судове засідання у справі на 07.03.2023.

06.03.2023 представником позивача подано до суду клопотання про долучення доказів.

07.03.2023 розгляд справи не відбувся, про дату наступного судового засідання 21.03.2023 учасників справи повідомлено шляхом надіслання судових повісток.

21.03.2023 протокольною ухвалою у судовому засіданні оголошено перерву до 06.04.2023.

06.04.2023 розгляд справи не відбувся, про дату наступного судового засідання 20.04.2023 учасників справи повідомлено шляхом надіслання судових повісток.

В судовому засіданні 20.04.2023 представник позивача надала пояснення, що відтворюють зміст позовної заяви, додаткових пояснень, позовні вимоги просила задовольнити повністю.

Представник відповідача заперечила щодо задоволення вимог ОСОБА_1 з підстав наведених у відзиві.

Розглянувши матеріали, повно та всебічно з`ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, надавши оцінку всім аргументам учасників справи, враховуючи покази свідка, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

ФОП ОСОБА_1 зареєстрована як фізична особа-підприємець перебувала на обліку в ГУ ДПС у Вінницькій області Бершадській ДПІ з 01.12.2020, код основного виду економічної діяльності 46.32 оптова торгівля м`ясом і м`ясними продуктами, фактичне місцезнаходження: АДРЕСА_1 .

У зв`язку з припиненням підприємницької діяльності ФОП ОСОБА_1 . ГУ ДПС у Вінницькій області 24.06.2022 прийнято наказ № 1426к на проведення документальної позапланової виїзної перевірки платника податків. Вказано провести перевірку з 07.09.2022 тривалістю 5 робочих днів (том 1 а.с.17).

Копія наказу про проведення документальної позапланової виїзної перевірки платника від 24.06.2022 № 1426к надіслано на поштову адресу ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) та отримано останньою 27.06.2022 (том 2 а.с. 24).

На виконання наказу від 24.06.2022 № 1426к ГУ ДПС у Вінницькій області виписано направлення на перевірку від 06.09.2022 № 2872/0710 (том 2 а.с. 26).

З метою вручення копії направлення на проведення перевірки посадовою особою відповідача головним державним інспектором Русланом Марченко 07.09.2022 здійснено виїзд на адресу проживання (місцязнаходження) платника: ОСОБА_1 АДРЕСА_1 . Як вказано в акті ОСОБА_1 відмовилась від підписання зазначеного направлення на перевірку, про що перевіряючими 07.09.2022 складено акт відмови від підписання направлення на перевірку №834/2405(том 2 а.с. 27).

Наказом ГУ ДПС у Вінницькій області від 09.09.2023 № 2446к продовжено терміни проведення документальної позапланової виїзної перевірки ФОП ОСОБА_1 з 14.09.2022 тривалістю 2 робочих дні.

На підставі пп. 78.1.7 п. 78.1, п. 78.2 ст. 78, п. 82.2 ст. 82, п. 69.2 п.69 підрозділу ХХ "Перехідні положення" ПК України, Закону України "Про збір та обік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", наказу ГУ ДПС у Вінницькій області 24.06.2022 № 1426к головним державним ревізором-інспектором ГУ ДПС у Вінницькій області Манченком Р.М. проведено документальну позапланову виїзну перевірку платника ОСОБА_1 , місце проживання АДРЕСА_1 , з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.12.2020 по 28.12.2021, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.12.2020 по 28.12.2021, відповідно до затвердженого плану перевірки.

За результатами проведеної перевірки складено акт від 22.09.2022 №6478/02-32-24-05/ НОМЕР_1 "Про результати документальної позапланової виїзної перевірки платника податків ОСОБА_1 щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів за період з 01.12.2020 по 28.12.2021, дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період 01.12.2020 по 31.12.2021".

В акті вказано, що копія наказу про проведення документальної позапланової виїзної перевірки від 24.06.2022 № 1426к направлено поштою та вручено платнику 27.06.2022, від підписання направлення на перевірку від 06.09.2022 № 2872/0710 платник відмовилась, про що перевіряючими складено акт від 07.09.2022 № 834/2405.

Журнал реєстрації перевірок платником на перевірку не надавався. Зазначено, що перевірка проведена у приміщенні ГУ ДПС у Вінницькій області.

При цьому під час проведення перевірки перевіряючим направлявся запит щодо надання документів ОСОБА_1 та у зв`язку з ненаданням таких складено акт ненадання документів від 14.09.2022 №876/2405.

Відповідно до висновків акта перевірки від 22.09.2022 №6478/02-32-24-05/ НОМЕР_1 ОСОБА_1 допущено порушення:

- п.п. 49.18.5 п. 49.18 ст. 49, п. 177.5 ст. 177 ПКУ ФОП ОСОБА_1 несвоєчасно подано податкову декларацію про майновий стан і доходи за 2020 рік;

- п.п. а п. 176.1 ст. 176, п. 177.4, п. 177.2, п. 177.10 ст. 177 ПКУ, ФОП ОСОБА_1 завищено витрати на суму 3071448,96 грн, безпосередньо пов`язані з одержанням доходу в періоді з 01.12.2020 по 31.12.2020, що призвело до заниження чистого оподатковуваного доходу всього на загальну суму 3071448,96 грн, та сум податкового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб на загальну суму 552860,81 грн;

- п.п. 49.18.3 п. 49.18 ст. 49 ПКУ ФОП ОСОБА_1 несвоєчасно подано податкову декларацію платника єдиного податку - фізичної особи - підприємця за 2021 рік;

- п. 295.1 ст. 295 ПКУ та п. 69.1 п. 69 підрозділу 10 розділу XX Перехідні положення ПКУ щодо сплати єдиного податку шляхом здійснення авансового внеску не пізніше 20 числа (включно) поточного місяця, а саме за грудень 2021 року авансового платежу в розмірі 1200,00 грн;

- п.п. 1.2, п.п. 1.3 п. 161 підрозділу 10 розділу XX ПКУ, в результаті чого занижено військовий збір на загальну суму 46071,73 грн;

- п. 51.1 ст. 51, п. 176.2 ст. 176 ПКУ ФОП ОСОБА_1 не подано звіт ф.1 ДФ «Податковий розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку» протягом 2020-2021років;

- ч. 4 п. 2 ст. 6 ЗУ №2464, а саме платником несвоєчасно подано до ГУ ДПС у Вінницькій області (Бершадська ДПІ) Відомості про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску за 2021 рік;

- перевіркою правильності нарахування єдиного внеску з сум доходу, на який нараховується єдиний внесок у розмірі 22%, встановлено заниження суми єдиного внеску на суму 15400,00 грн., в т.ч. за грудень 2020 року - 15400,00 грн, на порушення ч. 4 ст. 5, п. 1 ч. 2 ст. 6, п. 2 ч. 1 ст. 7 ЗУ №2464, у зв`язку із неправильним визначенням бази нарахування за грудень 2020 р., за період перебування на загальній системі оподаткування з 01.12.2020 по 31.12.2020;

- п. 1 ч. 2 ст. 6, ч. 8 ст. 9 ЗУ-2464, платником податків - фізичною особою ОСОБА_1 несвоєчасно сплачено єдиний внесок за 2021 рік (заборгованість станом на 30.08.2022 - 1430,00 грн), фактично суму боргу платником сплачено 31.08.2022.

Не погоджуючись з висновками ата перевірки, платник подала скаргу до контролюючого органу.

Рішенням ГУ ДПС у Вінницькій області від 20.10.2022 №22005/6/02-32-24-05-17 висновки акта залишено без змін.

На підставі висновків акта від 22.09.2022 №6478/02-32-24-05/, податковим органом винесено податкові повідомлення-рішення від 27.10.2022 №, від 27.10.2022 №, від 27.10.2022 №, від 27.10.2022 №, від 27.10.2022 №, вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 27.10.2022 №.

Не погоджуючись з висновками акта перевірки та спірними рішеннями суб`єкта владних повноважень, наголошуючи на порушенні порядку проведення такої перевірки, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Глава 8 розділу ІІ Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року № 2755-VI (далі - ПК України) визначає види перевірок, які можуть бути проведені контролюючими органами, а також порядок та процедуру їх проведення. Зокрема, встановлюється чітке розмежування щодо порядку допуску до виїзних та невиїзних перевірок, а також щодо місця проведення зазначених перевірок.

Приписи ПК України в цій частині установлюють і певні правила поведінки при здійсненні перевірок як для суб`єкта владних повноважень, так і для платника податків, чітке дотримання яких вимагається задля забезпечення балансу між публічними і приватними інтересами.

За змістом п. 75.1 статті 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Відповідно до пп. 75.1.1 ст. 75 ПК України камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового, даних СОД РРО.

Предметом камеральної перевірки також може бути своєчасність подання податкових декларацій (розрахунків) та/або своєчасність реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, акцизних накладних та/або розрахунків коригування до акцизних накладних у Єдиному реєстрі акцизних накладних, виправлення помилок у податкових накладних та/або своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах, повнота нарахування та своєчасність сплати податку на доходи фізичних осіб та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у разі невідповідності резидента Дія Сіті вимогам, визначеним пунктами 2, 3 частини першої та пунктом 10 частини другої статті 5 Закону України "Про стимулювання розвитку цифрової економіки в Україні".

Документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків (п.7 5.1.2 п. 75.1 ст. 75 ПК України).

Документальною виїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться за місцезнаходженням платника податків чи місцем розташування об`єкта права власності, стосовно якого проводиться така перевірка.

Документальною невиїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться в приміщенні контролюючого органу.

Статтею 78 ПК України врегульовано порядок та підстави проведення документальних позапланових перевірок.

Відповідно до пп. 78.1.7. п. 78.1 статті 78 ПК України документальна позапланова перевірка здійснюється якщо розпочато процедуру реорганізації юридичної особи (крім перетворення), припинення юридичної особи або підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця, закриття постійного представництва чи відокремленого підрозділу юридичної особи, в тому числі іноземної компанії, організації, порушено провадження у справі про визнання банкрутом платника податків або подано заяву про зняття з обліку платника податків.

Згідно з п. 78.4. ст. 78 ПК України про проведення документальної позапланової перевірки керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу приймає рішення, яке оформлюється наказом.

Право на проведення документальної позапланової перевірки платника податків (крім перевірок, передбачених підпунктом 78.1.22 пункту 78.1 цієї статті) надається лише у випадку, коли йому до початку проведення зазначеної перевірки вручено у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, копію наказу про проведення документальної позапланової перевірки.

Допуск посадових осіб контролюючих органів до проведення документальної позапланової виїзної перевірки здійснюється згідно із статтею 81 цього Кодексу. Документальна позапланова невиїзна перевірка здійснюється у порядку, передбаченому статтею 79 цього Кодексу (п. 78.5 ст. 78 ПК України).

Згідно з пунктом 81.1 статті 81 ПК України посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів:

направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що скріплений печаткою контролюючого органу;

копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу;

службового посвідчення осіб (належним чином оформленого відповідним контролюючим органом документа, що засвідчує посадову (службову) особу), які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Непред`явлення або ненадіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред`явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.

Відмова платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) від допуску до перевірки на інших підставах, ніж визначені в абзаці п`ятому цього пункту, не дозволяється.

При пред`явленні направлення платнику податків та/або посадовим (службовим) особам платника податків (його представникам або особам, які фактично проводять розрахункові операції) такі особи розписуються у направленні із зазначенням свого прізвища, імені, по батькові, посади, дати і часу ознайомлення.

У разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) розписатися у направленні на перевірку посадовими (службовими) особами контролюючого органу складається акт, який засвідчує факт відмови. У такому випадку акт про відмову від підпису у направленні на перевірку є підставою для початку проведення такої перевірки.

Згідно з абзацом четвертим п. 81.2 ст. 81 ПК України у разі якщо при організації документальної планової та позапланової виїзної або фактичної перевірки встановлено неможливість її проведення, посадовими (службовими) особами контролюючого органу невідкладно складається та підписується акт про неможливість проведення перевірки, який не пізніше наступного робочого дня реєструється в контролюючому органі. До такого акта додаються матеріали, що підтверджують факти, наведені в такому акті. Зазначений акт та матеріали надсилаються контролюючим органом платнику податку в порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

В контексті цієї спірної ситуації, суд враховує висновок, сформульований Верховним Судом в постанові від 21 лютого 2020 року по справі № 826/17123/18, щодо того, що незалежно від прийнятого платником податків рішення про допуск (недопуск) посадових осіб до перевірки, оскаржуючи в подальшому наслідки проведеної контролюючим органом перевірки у вигляді податкових повідомлень-рішень та інших рішень, платник податків не позбавлений можливості посилатись на порушення контролюючим органом вимог законодавства щодо проведення такої перевірки, якщо вважає, що вони зумовлюють протиправність таких податкових повідомлень-рішень. При цьому, таким підставам позову, за їх наявності, суди повинні надавати правову оцінку в першу чергу, а у разі, якщо вони не визнані судом такими, що тягнуть протиправність рішень, прийнятих за наслідками такої перевірки, - переходити до перевірки підстав позову щодо наявності порушень податкового та/або іншого законодавства.

У постанові Верховний Суд у складі судової палати з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суд від 22 вересня 2020 року у справі № 520/8836/18, окрім наведених вище висновків, погодився із висновками судів попередніх інстанцій про те, що перевірка є способом реалізації владних управлінських функцій контролюючим органом як суб`єктом владних повноважень, який зобов`язаний діяти тільки на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України та законами України. Невиконання вимог закону щодо підстави для проведення документальної позапланової перевірки призводить до визнання перевірки незаконною та не породжує жодних правових наслідків такої перевірки, акт перевірки, виходячи із положень щодо допустимості доказів, закріплених частиною другою статті 74 КАС України, не може визнаватися допустимим доказом у справі, оскільки одержаний з порушенням порядку, встановленого законом. Таким чином, податкове повідомлення-рішення, прийняте за наслідками такої перевірки та на підставі акту перевірки, який є недопустимим доказом, не може вважатись правомірним та підлягає скасуванню. Встановлені судами обставини щодо протиправності призначення та проведення відповідачем перевірки, за наслідками якої і було прийнято оскаржуване податкове повідомлення - рішення, є достатніми для висновку про протиправність податкового повідомлення - рішення. З урахуванням цього Суд касаційної інстанції зазначив про відсутність необхідності перевірки порушення позивачем вимог Податкового кодексу України, як підстави для донарахування суми грошового зобов`язання.

Крім того за висновками ВС висловленими у постанові від 26.09.2022 у справі № 1340/3590/18, установивши порушення процедури проведення перевірки, її підстав, наслідком чого є визнання протиправними її результатів, до аналізу інших обставин, що слугували підставою ухвалення суб`єктом владних повноважень індивідуальних актів, суд може не переходити.

Отже, наявність порушення при призначенні та/або проведенні перевірки може бути покладено в підстави позову про скасування податкового повідомлення-рішення чи іншого рішення, якщо таке було прийнято за результатами перевірки.

Так, зважаючи на наведене вище, ключовим у цій справі є питання правомірності проведення ГУ ДПС у Вінницькій області документальної позапланової перевірки у приміщенні контролюючого органу на підставі наказу про призначення документальної позапланової виїзної перевірки за місцезнаходження платника.

Судом встановлено, що з метою вручення копії направлення на проведення перевірки посадовою особою відповідача головним державним інспектором Русланом Марченко 07.09.2022 здійснено виїзд на адресу проживання (місцезнаходження) платника: ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1 . Як пояснив в судовому засіданні свідок ( ОСОБА_3 ) позивач була відсутня за вказаною адресою, проте у телефонному режимі відмовилась від підписання направлення на перевірку.

При цьому у акті зафіксовано, що ОСОБА_1 відмовилась від підписання зазначеного направлення на перевірку, про що перевіряючими 07.09.2022 складено акт відмови від підписання направлення на перевірку №834/2405(том 2 а.с. 27).

Разом з тим під час розгляду цієї справи судом встановлено, що перевіряючими акт відсутності за місцезнаходженням (адресою реєстрації) та про неможливість проведення документальної позапланової виїзної перевірки не складався, що в свою чергу свідчить на користь доводів позивача про дефектність процедури призначеної та проведеної перевірки.

При цьому у акті перевірки від 22.09.2022 вказано, що у зв`язку з викладеним документальну позапланову виїзну перевірку платника ФОП ОСОБА_1 було проведено у приміщенні ГУ ДПС у Вінницькій області.

В контексті встановлених обставин суд зауважує, відповідачем не надано суду доказів складення акту про неможливість проведення перевірки на виконання вимог п. 81.2 ст. 81 ПК України, натомість контролюючим органом самостійно змінено вид перевірки без відповідного розпорядчого документа та проведено документальну виїзну перевірку у приміщенні податкового органу.

Верховний Суд у своїх постановах неодноразово аналізував положення ПК України, які регулюють питання проведення документальних виїзних перевірок і документальних невиїзних перевірок, та висловлював позицію, що Податковий кодекс України не передбачає право посадових осіб контролюючого органу на проведення документальної виїзної перевірки в приміщенні податкового органу (постанови від 13 червня 2019 року у справі № 825/1747/17, від 17 травня 2019 року у справі № 804/254/18, від 10 червня 2021 року у справі № 808/881/16).

При цьому також усталеною є позиція Верховного Суду про те, що у посадових осіб контролюючого органу виникає право на проведення документальної планової/позапланової виїзної перевірки, фактичної перевірки за сукупності двох умов: наявності визначених законом підстав для її проведення (правова підстава) та надіслання/пред`явлення оформлених відповідно до вимог ПК України направлення і наказу на проведення перевірки, а також службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки (формальна підстава). Невиконання вимог щодо пред`явлення або надіслання у випадках, визначених податковим законодавством копії наказу про проведення документальної позапланової перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки призводить до визнання перевірки незаконною.

Так, у постанові від 10 червня 2021 року у справі № 808/881/16 були встановлені обставини, що начальником Інспекції видано наказ про проведення планової виїзної документальної перевірки ФОП з питань повноти нарахування та сплати ПДФО та ЄСВ за період 2014 року. Цього ж дня оформлено повідомлення про проведення перевірки. На підставі вказаного наказу та направлень на проведення перевірки ревізорами-інспекторами здійснювалися виходи за податковою адресою ФОП, однак, у зв`язку із відсутністю відповідача за вказаною адресою працівниками контролюючого органу було складено відповідні акти про неможливість вручення направлень на проведення планової перевірки. В результаті, перевірку проведено в приміщенні контролюючого органу. Визнаючи таку перевірку протиправною, Верховний Суд виходив з того, що відповідачем в порушення положень податкового законодавства, за ініційованої до проведення документальної планової виїзної перевірки позивача, фактично, внаслідок відсутності платника податків за податковою адресою, було проведено невиїзну перевірку за наявними у контролюючого органу документами у приміщенні останнього, а не за місцезнаходженням ФОП. Водночас суд зазначив, що відсутність платника податків за податковою адресою не є тотожною відмові останнього від проведення перевірки та не дає підстав для подальшого проведення контролюючим органом перевірки в приміщенні останнього. Рішення ж щодо допуску посадових осіб контролюючого органу до проведення перевірки позивач не приймала.

У постанові від 22 вересня 2020 року у справі № 520/8836/18 Верховний Суд у складі судової палати з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду, залишаючи без змін судові рішення про задоволення позову, виходив з того, що у справі встановлені обставини несвоєчасного отримання позивачем наказу про проведення перевірки (в день проведення перевірки), а також факт проведення перевірки в приміщенні Головного управління ДФС у Харківській області. Так, у цій справі, колегія суддів погодилася з висновком про порушення відповідачем абзацу п`ятого підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 ПК України, оскільки фактично перевірку позивача було проведено не за його місцезнаходженням, а в приміщенні контролюючого органу, що фактично свідчить про проведення невиїзної перевірки.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 08 вересня 2021 року у справі № 816/228/17 сформулювала правовий висновок, відповідно до якого неправомірність дій контролюючого органу при призначенні і проведенні перевірки не може бути предметом окремого позову, але може бути підставами позову про визнання протиправними рішень, прийнятих за наслідками такої перевірки. При цьому підставами для скасування таких рішень є не будь-які порушення, допущені під час призначення і проведення такої перевірки, а лише ті, що вплинули або об`єктивно могли вплинути на правильність висновків контролюючого органу за результатами такої перевірки та відповідно на обґрунтованість і законність прийнятого за результатами перевірки рішення.

Отже, у питаннях дотримання контролюючими органами процедури проведення перевірки, істотне значення має встановлення обставин забезпечення платникам податків можливості реалізувати їх права, передбачені ПК України, а у разі їх порушення - чи могло це істотно вплинути на правильність та обґрунтованість висновків контролюючого органу, здійснених за результатами такої перевірки, на підставі яких прийняті рішення.

Перевіряючи можливість застосування висновків Верховного Суду, викладених у вищенаведених постановах, до спірних у цій справі правовідносин, суд виходить з наступного.

Встановленими під час розгляду цієї справи обставинами, зокрема показами допитаного свідка, підтверджується що наказ про проведення перевірки від 24.06.2022 № 1426к був надісланий платнику поштою та вручений останній - 27.06.2022, натомість направлення на перевірку не вручено та не пред`явлено позивачу у зв`язку з тим, що при виході представників відповідача за адресою місця проживання платника податків ( АДРЕСА_1 ) встановлено його відсутність за цією адресою.

Разом з тим, беззаперечним є факт проведення документальної позапланової виїзної перевірки, яка мала бути здійснена за місцем знаходження платника, у приміщенні податкового органу, тобто зміни виду перевірки без видання відповідного розпорядчого документа про призначення іншого виду перевірки.

Крім того, суд наголошує на суперечності висновків акта перевірки від 22.09.2022 за якими ОСОБА_1 відмовилась від підписання направлення на перевірку, про що перевіряючими складено акт відмови від 07.09.2022 №834/2405. В той час як свідок, допитаний у судовому засіданні, пояснив, що платник відмовилась від отримання та підписання направлення по телефону, оскільки не перебувала за місцем знаходження на момент здійснення перевірки.

З огляду на наведене, суд зауважує, що чинним законодавством не передбачено такої дії як складення акта відмови від підписання направлення на перевірку за наслідками відмови платника отриманої у телефонному режимі.

Крім того, відповідно до п. 85.4. ст. 85 ПК України при проведенні перевірок посадові (службові) особи контролюючого органу мають право отримувати у платників податків належним чином завірені копії первинних фінансово-господарських, бухгалтерських та інших документів, що свідчать про приховування (заниження) об`єктів оподаткування, несплату податків, зборів, платежів, порушення вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи. Такі копії повинні бути засвідчені підписом платника податків або його посадової особи та скріплені печаткою (за наявності).

Відповідний запит на отримання копій документів повинен бути поданий посадовою (службовою) особою контролюючого органу не пізніше ніж за п`ять робочих днів до дати закінчення перевірки.

У разі відмови платника податків або його законних представників надати копії документів посадовій (службовій) особі контролюючого органу така особа складає акт у довільній формі, що засвідчує факт відмови, із зазначенням посади, прізвища, імені, по батькові платника податків (його законного представника) та переліку документів, які йому запропоновано подати. Зазначений акт підписується посадовою (службовою) особою контролюючого органу та платником податків або його законним представником. У разі відмови платника податків або його законного представника від підписання зазначеного акта в ньому вчиняться відповідний запис (п. 85.6 ст. 85 ПК України).

Зважаючи на наведені норми, суд враховує, що відповідачем не надано жодних доказів щодо повідомлення позивача про проведення призначеної перевірки у приміщенні податкового органу, можливості висловлення заперечень щодо її проведення саме у такому організаційному порядку.

Згідно з п. 86.8 ст. 86 ПК України податкове повідомлення-рішення приймається в порядку, передбаченому статтею 58 цього Кодексу, керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу протягом п`ятнадцяти робочих днів з дня, наступного за днем вручення платнику податків, його представнику або особі, яка здійснювала розрахункові операції, акта перевірки, та надсилається (вручається) платнику податків у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, а за наявності заперечень посадових осіб платника податків до акта перевірки та додаткових документів і пояснень, зокрема документів, що підтверджують відсутність вини, наявність пом`якшуючих обставин або обставин, що звільняють від фінансової відповідальності відповідно до цього Кодексу, поданих у порядку, встановленому цією статтею, податкове повідомлення-рішення приймається в порядку та строки, визначені пунктом 86.7 цієї статті.

З аналізу наведених норм законодавства вбачається, що дані перевірок результатів діяльності платника податків є необхідною передумовою для прийняття податкових повідомлень-рішень, рішень у разі встановлення контролюючим органом порушень податкового та іншого законодавства, дотримання якого контролюється контролюючими органами, про що безпосередньо зазначено в нормах згідно яких прийняті акти індивідуальної дії, що є предметом позову у цій справі.

У разі визначення контролюючим органом платнику податків суми податкового зобов`язання, контролюючий орган також застосовує штрафні (фінансові) санкції (штрафи) у порядку, визначеному статтею 123 Податкового кодексу України.

Суд зазначає, що акт перевірки, отриманий в результаті документальної виїзної перевірки, виходячи із положень щодо допустимості доказів, закріплених частини 2 статті 74 КАС України, не може визнаватися допустимим доказом у справі, якщо він одержаний з порушенням порядку, встановленого законом. Податкові повідомлення-рішення, прийняті за наслідками незаконної перевірки на підставі акту перевірки, який є недопустимим доказом, не можуть вважатися правомірними та підлягають скасуванню.

Отже, з урахуванням того, що при оскарженні рішень контролюючого органу, прийнятих за наслідками податкової перевірки, платник податків не позбавлений можливості посилатись на порушення контролюючим органом законодавства щодо проведення перевірки, якщо вважає, що вони зумовлюють протиправність таких рішень, і таким підставам позову, за їх наявності, суд повинен надавати правову оцінку в першу чергу, тому суд вважає, що встановлені у цій справі обставини щодо порушення процедури проведення відповідачем перевірки, за наслідками якої й були прийняті спірні рішення від 27.10.2022 №, від 27.10.2022 №, від 27.10.2022 №, від 27.10.2022 №, від 27.10.2022 №, від 27.10.2022 №, є достатніми та вагомими для висновку про їх протиправність.

Суд наголошує, що Європейський суд з прав людини у рішенні від 10 лютого 2010 року у справі «Серявін та інші проти України» зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі Конвенція) зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. У справі Трофимчук проти України ЄСПЛ також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не можна розуміти як вимогу детально відповідати на кожен довід. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Відповідно до пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

При цьому, суд не вбачає необхідності надавати оцінку іншим аргументам позивача на підтримку заявлених позовних вимог, позаяк вони не впливають на викладений вище висновок суду та наявність достатніх підстав для задоволення адміністративного позову шляхом скасування, винесених ГУ ДПС у Вінницькій області рішень від 27.10.2022 №, від 27.10.2022 №, від 27.10.2022 №, від 27.10.2022 №, від 27.10.2022 №, від 27.10.2022 №.

Вказане та узгоджується з позицією Європейського суду з прав людини, викладеною в рішеннях (зокрема, рішення у справі "Суомінеен проти Фінляндії" (№37801/97), рішення у справі "Вагнер та J.M.W.L. проти Люксембургу" (№76240/01) та рішення у справі "Фабрі проти Франції"(№16754/08)).

Згідно з частиною першою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до вимог статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Відтак, перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх рішень, та докази, надані позивачем, суд доходить висновку, що за наведених у позовній заяві мотивів і підстав, позовні вимоги підлягають задоволенню.

Судові витрати підлягають розподілу відповідно до положень частини 1 статті 139 КАС України.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Вінницькій області від 27.10.2022 №, від 27.10.2022 №, від 27.10.2022 №, від 27.10.2022 №, від 27.10.2022 № та вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 27.10.2022 №.

Стягнути на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір в сумі 6168,93 грн (шість тисяч сто шістдесят вісім грн 93 коп.) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Вінницькій області.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Інформація про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 );

Відповідач: Головне управління ДПС у Вінницькій області (Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця, код ЄДРПОУ ВП 44069150).

Повний текст рішення складено та підписано суддею 02.05.2023

Суддя Томчук Андрій Валерійович