Справа № 300/4757/22
Суддя: Обрізко Ігор Михайлович
Дата ухвалення: 2023-04-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2023 рокуЛьвівСправа № 300/4757/22 пров. № А/857/3659/23

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Обрізко І.М.,

суддів Шевчук С.М., Шинкар Т.І.,

за участю секретаря судового засідання Хабазні Ю.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 25 січня 2023 року про закриття провадження, прийняту суддею Гомельчук С.В. у місті Івано - Франківську, у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Івано-Франківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання до вчинення дій,-

встановив:

ОСОБА_1 (надалі позивач) звернулася з адміністративним позовом до Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Івано-Франківській області (надалі відповідач) про визнання протиправними дій щодо відмови позивачу у підготовці і наданні до ГУ ПФУ в Івано-Франківській області оновленої довідки про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2022 для перерахунку пенсії; зобов`язання підготувати та надати до ГУ ПФУ в Івано-Франківській області довідку про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2022 у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 №2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» з урахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» щодо визначення посадового окладу і окладу за військовим званням шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 1 січня календарного року, на відповідний тарифний коефіцієнт, та з обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії для здійснення обчислення та перерахунку із 01.02.2022 пенсії позивачу.

Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 25 січня 2023 провадження у справі закрито відповідно до п.4 ч.1 ст.238 КАС України.

Закриваючи провадження, суд виходив з того, що в заявленому спорі ті ж самі сторони, той самий предмет та однорідні підстави звернення як із цим позовом, так із вимогами, які були заявлені у справі № 300/1187/22, у якій Восьмим апеляційним адміністративним судом прийнято постанову від 04.08.2022 за наслідками перегляду в апеляційному порядку скарги на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 26.05.2022. Постанова суду апеляційної інстанції набрала законної сили 04.08.2022.

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу. Вважає, що судом першої інстанції ухвалено рішення із порушенням процесуального права.

В обґрунтування апеляційної скарги покликається на те, що відповідно до змісту рішення у справі № 300/1187/22 позивач зверталась до суду за захистом порушеного права у зв`язку із відмовою ГУ ДСУНС надати довідку про розмір грошового забезпечення станом на 29.01.2020 та 01.01.2021 і просила суд зобов`язати відповідача надати відповідні довідки станом на 29.01.2020 та 01.01.2021.

Отже, з вимогою до ГУ ДСУНС про зобов`язання надання довідки про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2022 у справі № 300/1187/22 до суду вона не зверталась, як помилково стверджується в оскаржуваній ухвалі.

Зазначення в позовній заяві вимоги про визнання протиправними дій ГУ ДСУНС щодо відмови надати довідку про розмір грошового забезпечення станом на 29.01.2020 та станом на 01.01.2022, в частині зазначення дати 01.01.2022 є технічною помилкою.

Звертає увагу на те, що в разі зростання прожиткового мінімуму «... в порівнянні з минулим роком станом на 1 січня календарного року» у неї виникає право на перерахунок пенсії. Ненадання за таких умов ГУ ДСУНС довідки про розмір грошового забезпечення станом на 1 січня календарного року є протиправною бездіяльністю і у неї щорічно виникає право на захист порушеного права. Щорічне звернення до суду за захистом такого порушеного права щодо надання довідки про грошове забезпечення станом на 1 січня календарного року (у даному випадку на 1 січня 2021, 2022) не є зверненням до суду з одних і тих же підстав, як помилково стверджується в оскаржуваній ухвалі.

Таким чином, предмет та підстави позову, визначені у цій справі, не є тотожними предмету та підставам позову, за результатами розгляду якого ухвалено рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 26.05.2022 у справі № 300/1187/22, яким спір було вирішено по суті. Отже, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність підстав для закриття провадження у справі на підставі п.4 ч.1 ст.238 КАС України.

Просить скасувати ухвалу суду та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В судове засідання для розгляду апеляційної скарги учасники справи не прибули, належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, а тому відповідно до ч.4 ст. 229, ст. 313 КАС України апеляційний суд ухвалив розгляд апеляційної скарги здійснити за відсутності учасників справи та без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Колегія суддів заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, приходить до наступного.

Відповідно до ст. 320 КАС України суд апеляційної інстанції скасовує ухвалу суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направляє справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, коли має місце неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність таких обставин, невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи чи питання.

З обставин справи вбачається, що суд першої інстанції не в повній мірі дослідив обставини, які склали підстави для прийняття оскаржуваного процесуального судового рішення.

Згідно з ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

З огляду на п. 4 ч. 1 ст. 238 КАС України суд закриває провадження у справі, якщо є такі, що набрали законної сили, постанова чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

У практиці Верховного Суду, сформульованій у постанові Великої Палати Верховного Суду від 11.04.2018 в справі № 9901/432/18, постановах Верховного Суду від 17.10.2019 в справі № 340/869/19, від 30.01.2020 в справі № 2а-161/11, від 30.04.2020 в справі № 813/4138/17, від 26.05.2020 в справі № 805/1963/17-а, від 16.07.2020 в справі № 182/3773/15-а, умовами застосування цієї підстави для закриття провадження є: тотожність спору (підстави, предмет позову та сторони співпадають); остаточне вирішення тотожного спору постановою чи ухвалою, яка перешкоджає повторному зверненню до суду (про відмову у відкритті провадження чи закриття провадження); набрання судовим рішенням в іншій справі законної сили.

Зазначена підстава для закриття провадження у справі спрямована на усунення випадків повторного вирішення судом спорів, які вже розглянуті і остаточно вирішені по суті. Неможливість повторного розгляду справи за наявності рішення суду в тотожній справі, що набрало законної сили, ґрунтується на правових наслідках дії законної сили судового рішення. Після набрання рішенням законної сили сторони та інші особи, які брали участь у справі, а також їх правонаступники не можуть знову заявляти в суді ті ж позовні вимоги й з тих самих підстав.

Згідно з позицією, висловленою Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 11.04.2018 у справі №11-257заі18 тотожними визнаються позови, у яких збігаються сторони, предмет і підстава, тобто коли позови повністю збігаються за складом учасників адміністративного процесу, вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду.

Нетотожність хоча б одного із цих чинників не перешкоджає повторному зверненню до суду заінтересованих осіб за вирішенням спору.

Підстава позову - це ті обставини і норми права, які дозволяють особі звернутися до суду, а предмет позову - це матеріально-правові вимоги позивача до відповідача, стосовно яких він просить ухвалити судове рішення.

Визначаючи підстави позову, суд повинен перевірити, на підставі чого, тобто яких фактів (обставин) і норм закону позивач просить про захист свого права.

Верховний Суд у постанові від 09 жовтня 2018 у справі № 809/487/18 зазначив, що підстави адміністративного позову - це фактичні та юридичні обставини публічно-правового спору, які обґрунтовують можливість подання такого позову, це факти, які відповідно до норм матеріального права вказують на наявність (відсутність) між позивачем та відповідачем спірних правовідносин.

Судом встановлено, що у справі №300/1187/22 ОСОБА_1 оскаржувала дії відповідача щодо відмови надати до ГУ ПФУ в Івано-Франківській області довідку про розмір грошового забезпечення станом на 29.01.2020 та станом на 01.01.2021, із зазначенням відомостей про розміри посадового окладу, окладу за спеціальним званням, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 29.01.2020 та на 01.01.2021 на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з відповідними додатками постанови Кабінету Міністрів України №704 від 30.08.2017, а також процентної надбавки за вислугу років, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, для проведення перерахунку основного розміру пенсії з 01.02.2020 та з 01.01.2021, відповідно.

За результатами розгляду зазначеної справи рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 26 травня 2022 у справі № 300/1187/22 у задоволенні позовних вимог відмовлено (набрало законної сили 04 серпня 2022, після апеляційного перегляду справи).

У справі, що розглядається, ОСОБА_1 просить про визнати протиправними дій щодо відмови у підготовці і наданні до ГУ ПФУ в Івано-Франківській області оновленої довідки про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2022 для перерахунку пенсії, та відповідно підготувати та надати таку довідку.

Колегія суддів звертає увагу на те, що суд першої інстанції не здійснив порівняльного аналізу підстав і обставин, якими позивач обґрунтовує позовні вимоги у справі, що розглядається та у справі №300/1187/22, не з`ясував ознаки тотожності між позовними вимогами у цих справах, незважаючи на те, що їх з`ясування є передумовою для закриття провадження в адміністративній справі з підстав встановлених пунктом 4 частини 1 статті 238 КАС України.

Колегія суддів звертає увагу на те, що предмет у даній справі та у справі №300/1187/22 не є тотожними, оскільки ОСОБА_1 просить підготувати оновлену довідку про розмір її грошового забезпечення станом на 01.01.2022, що не досліджувалося під час судового розгляду справи №300/1187/22.

Позивач звернулась до суду з цим позовом про підготовку та надання оновленої довідки про розмір її грошового забезпечення станом на 01.01.2022, тобто за період вже після набрання законної сили судовим рішенням, у справі №300/1187/22.

Висновок суду першої інстанції про те, що вимоги заявлені позивачем у цій справі вже були предметом судового розгляду в іншій адміністративній справі №300/1187/22 та їх фактично вже було вирішено по суті, є помилковими.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суду постанові від 21 вересня 2022 у справа № 420/18920/21 з аналогічних правовідносин.

Аналізуючи обставини справи в контексті поданого позову та аргументи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до переконання, що судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваної ухвали не вірно застосовано інститут закриття провадження у справі та порушено норми процесуального права, що має наслідком задоволення апеляційної скарги, скасування оскаржуваної ухвали як такої, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направленню справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст. 243, 312, 320, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити, ухвалу Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 25 січня 2023 року про закриття провадження у справі №300/4757/22 скасувати, та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття, та оскарженню до Верховного Суду не підлягає.

Головуючий суддя І. М. Обрізко
судді С. М. Шевчук
Т. І. Шинкар
Повне судове рішення складено 01.05.2023 року.