Справа № 120/13997/21-а
Суддя: Заброцька Людмила Олександрівна
Дата ухвалення: 2023-04-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

28 квітня 2023 р. Справа № 120/13997/21-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Заброцької Людмили Олександрівни, розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом: ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 , ОСОБА_3

до: Міністерства оборони України

про: визнання протиправним та скасування пункту протоколу, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернулися ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (далі позивачі) з адміністративним позовом до Міністерства оборони України (далі - відповідач) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер військовослужбовець ОСОБА_4 . Позивачі, як діти померлого військовослужбовця, звернулись до Вінницького територіального центру комплектування та соціальної підтримки із заявою та необхідними документами щодо виплати їм одноразової грошової допомоги на підставі ст. 13 ЗУ «Про соціальний захист і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», який передав відповідні матеріали до Міністерства оборони України для прийняття рішення.

В подальшому, з листа Вінницького територіального центру комплектування та соціальної підтримки позивачам стало відомо, що згідно з протоколом засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, №87 від 03.06.2021 року, комісія відмовила позивачам у призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги.

Підставою для відмови у призначенні одноразової грошової допомоги стало те, що причиною смерті ОСОБА_4 став набряк головного мозку, психічні і поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю. Відповідно до пп. «б» п. 1 ст. 16-4 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» призначення і виплата одноразової грошової допомоги не здійснюються, якщо загибель (смерть), поранення (контузія, травма або каліцтво), захворювання, інвалідність або часткова втрата працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста є наслідком вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння.

Позивачі зазначають, що посилання відповідача під час прийняття оскаржуваного рішення на зазначені положення ст. 16-4 Закону та України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" є необґрунтованим, оскільки смерть ОСОБА_4 не є наслідком вчинення ним дій у стані алкогольного сп`яніння.

Крім того, смерть ОСОБА_4 настала в період проходження військової служби, а причиною смерті стало захворювання пов`язане із проходженням військової служби, відтак наявні підстави для призначення одноразової грошової допомоги. За викладених обставин позивачі вважають, що відмова у призначенні одноразової грошової допомоги є протиправною.

Ухвалою суду відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні), а також встановлено сторонам строки для подання заяв по суті справи.

Представником відповідача подано відзив на адміністративний позов, в якому зазначено, що оскаржуване рішення прийняте відповідно до вимог чинного законодавства, так як смерть ОСОБА_4 сталася внаслідок вживання алкоголю, що відповідно до ст. 16-4 Закону України "Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" є підставою для відмови у виплаті членам його сім`ї спірної грошової допомоги. Наголошено, що згідно з лікарським свідоцтвом про смерть від 31.12.2019 року №632 причиною смерті ОСОБА_4 є набряк головного мозку, психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю. Відтак, відповідна комісія Міноборони не просто мала право, а зобов"язана була відмовити заявникам.

Крім того зазначено, що Міністерство оборони України має необхідний обсяг повноважень для вирішення питання про виплату одноразової грошової допомоги, а прийняте рішення ( протокол №87 від 03.06.2021 ) оформлене належним чином і процесуальних порушень при цьому не допущено.

Поряд з цим, у відзиві на позов відповідачем вказано про необхідність залучення до участі у справі третіх осіб Вінницький об`єднаний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки та військову частину НОМЕР_1 .

Ухвалою суду від 28.04.2023 відмовлено в задоволенні клопотання представника відповідача про залучення до участі в справі Вінницького об`єднаного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, військової частини НОМЕР_1 (військової частини НОМЕР_2 ), як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору.

Відповідь на відзив позивачами не подавалась.

Крім того, представником відповідача подано додаткові письмові пояснення, в яких зазначено, що причиною смерті ОСОБА_4 є набряк головного мозку, психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю. Зазначене підтверджується висновком експерта №589, лікарським свідоцтвом про смерть №632 від 31.12.2019 та іншими документами. Крім того, витягом з наказу командира в/ч НОМЕР_2 про виключення із списків військової частини у зв`язку із смертю, яка настала внаслідок вживання алкоголю, встановлено, що смерть не пов`язана з виконанням обов`язків військової служби. Аналіз зазначених документів дає підстави стверджувати, що смерть військовослужбовця знаходиться у прямій залежності із вживання спиртних напоїв, отже рішення Міноборони оформлене протоколом від 03.06.2021 №87 прийняте в межах повноважень та у спосіб передбачений Законом.

З"ясувавши доводи сторін, викладені в поданих заявах по суті справи, дослідивши матеріали справи, надавши оцінку наявним доказам, суд встановив таке.

Позивачі є доньками померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 під час проходження військової служби військовослужбовця майора ОСОБА_4 .

Для отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку зі смертю ОСОБА_4 позивачі звернулися з заявами та необхідними документами до Вінницького ОТЦК та СП, який передав відповідні матеріали до Міністерства оборони України для прийняття рішення.

Рішенням комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, що оформлене протоколом №87 від 03.06.2021 року, відмовлено у призначенні одноразової грошової допомоги донькам померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 майора ОСОБА_4 ( Вінницький ОТЦКСП ). Вказане рішення прийняте з посиланням на статтю 16-4 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", відповідно до якої призначення і виплата одноразової грошової допомоги не здійснюються, якщо загибель (смерть) військовослужбовця є наслідком вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп"яніння. При цьому вказано, що причиною смерті ОСОБА_4 є набряк головного мозку, психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю, про що зазначено в лікарському свідоцтві про смерть від 31.12.2019 року №632.

Вважаючи вказане рішення протиправним та таким, що порушує їх права, позивачі звернулися до суду з цим адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 41 Закону України від 25.03.1992 № 2232-ХІІ "Про військовий обов`язок і військову службу" виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".

Закон України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.1991 № 2011-ХІІ (далі - Закон № 2011) визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" соціальний захист військовослужбовців - це діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 3 даного Закону його дія поширюється на військовослужбовців, які стали особами з інвалідністю внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби, чи внаслідок захворювання після звільнення їх з військової служби, пов`язаного з проходженням військової служби, та членів їх сімей, а також членів сімей військовослужбовців, які загинули, померли чи пропали безвісти.

Частиною 1 та п. 1 ч. 2 ст. 16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" встановлено, що одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога) - це гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання. Одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі, зокрема, загибелі (смерті) військовослужбовця (крім військовослужбовця строкової служби) під час виконання ним обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі смерті військовослужбовця, що настала в період проходження ним військової служби або внаслідок захворювання чи нещасного випадку, що мали місце в період проходження ним військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, нещасного випадку, пов`язаних з проходженням військової служби.

Відповідно до п. "а" ч. 1 ст. 16-2 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" одноразова грошова допомога призначається і виплачується у розмірі, зокрема, 500-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, - у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста у випадках, зазначених у підпунктах 2-3 пункту 2 статті 16 цього Закону.

Згідно з ч. 6 ст. 16-3 цього Закону одноразова грошова допомога призначається і виплачується Міністерством оборони України, іншими центральними органами виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями та правоохоронними органами, а також органами державної влади, військовими формуваннями та правоохоронними органами, в яких передбачено проходження військової служби військовослужбовцями, навчальних (або перевірочних) та спеціальних зборів - військовозобов`язаними, проходження служби у військовому резерві - резервістами.

Відповідно до ч. 9 ст. 16-3 Закону № 2011 порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги визначається Кабінетом Міністрів України.

Аналіз наведених правових норм свідчить, що у разі загибелі (смерті) військовослужбовця державою гарантовано виплату одноразової грошової допомоги членам сімей військовослужбовця, які загинули ( померли ) у розмірі, визначеному ст. 16-2 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".

Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 № 975 (далі - Порядок № 975).

Цей Порядок визначає механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності (далі-одноразова грошова допомога) військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі-військовослужбовець, військовозобов`язаний та резервіст).

Відповідно до п. 3 Порядку № 975 днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги є: у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста - дата смерті, що зазначена у свідоцтві про смерть; у разі встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності - дата, що зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії.

Згідно з п. 4 цього Порядку № 975 одноразова грошова допомога призначається у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста, якщо смерть настала під час виконання військовослужбовцем обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби.

Пунктами 12, 13 цього Порядку № 975 визначено, що призначення і виплата одноразової грошової допомоги військовослужбовцям, військовозобов`язаним та резервістам, яких призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, здійснюється Міноборони, іншими центральними органами виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями та правоохоронними органами, та іншими органами державної влади, військовими формуваннями та правоохоронними органами, в яких передбачено проходження військової служби військовослужбовцями, навчальних (або перевірочних) та спеціальних зборів військовозобов`язаними, проходження служби у військовому резерві - резервістами (далі - розпорядник бюджетних коштів). Керівник уповноваженого органу подає у 15-денний строк з дня реєстрації всіх документів розпорядникові бюджетних коштів висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги, до якого додаються документи, зазначені в пунктах 10 і 11 цього Порядку. Розпорядник бюджетних коштів приймає у місячний строк після надходження зазначених документів рішення про призначення або відмову у призначенні одноразової грошової допомоги і надсилає його разом з документами уповноваженому органові для видання наказу про виплату такої допомоги особам, які звернулися за нею, або у разі відмови для письмового повідомлення заявника із зазначенням мотивів відмови.

Відмовляючи у призначенні спірної допомоги, Міністерство оборони України, як зазначено вище, виходило з того, що смерть військовослужбовця є наслідком вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, посилаючись на ч. 1 ст. 16-4 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".

Надаючи оцінку вказаним підставам прийняття оскаржуваного рішення, суд зазначає таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 16-4 даного Закону призначення і виплата одноразової грошової допомоги не здійснюються, якщо загибель (смерть), поранення (контузія, травма або каліцтво), інвалідність або часткова втрата працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста є наслідком: а) вчинення ним злочину або адміністративного правопорушення; б) вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння; в) навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, іншої шкоди своєму здоров`ю або самогубства (крім випадку доведення особи до самогубства, встановленого судом); г) подання особою завідомо неправдивих відомостей для призначення і виплати одноразової грошової допомоги.

Аналогічні норми містяться в п. 19 зазначеного вище Порядку № 975.

В той же час, обгрунтовуючи позов позивачі зазначають, що підставою для відмови може бути лише перебування особи в стані сп"яніння, що супроводжується діями, які призвели до смерті. Проте, ні результатами службового розслідування, ні судово - медичним експертом не підтверджено перебування ОСОБА_4 в стані алкогольного сп"яніння на момент смерті.

Крім того відсутні будь - які докази, що б підтверджували причинно - наслідковий зв"язок настання смерті ОСОБА_4 , внаслідок вчинення ним активних дій в стані алкогольного сп"яніння, які б призвели до його смерті. Наголошено, що судово - медичним експертом не визначено, що набряк головного мозку, який є основною причинною смерті, є наслідком вживання алкоголю.

При цьому позивачі посилаються на правові позиції, викладені у постановах Верховного Суду від 04 березня 2020 року у справі №813/2071/17, від 20 березня 2018 року у справі №813/4502/17, де суд дійшов висновку, що допомога не призначається і не виплачується лише у випадку, якщо смерть військовослужбовця є наслідком вчинення активних дій самим військовослужбовцем, який знаходиться у стані алкогольного сп`яніння. Сам факт знаходження військовослужбовця у стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння на час настання смерті не є підставою для відмови у призначенні і виплаті одноразової грошової допомоги його членам сім`ї.

Таким чином, в спірних правовідносинах підлягає встановленню обставина чи є причинно-наслідковий зв`язок між станом сп`яніння військовослужбовця та його смертю (загибеллю).

Відповідно до наказу №426 від 07.04.2020 року командира військової частини НОМЕР_2 "Про результати спеціального розслідування нещасного випадку зі смертельним наслідком " встановлено, що близько 17:00 год. 27 грудня 2019 року командиром 3 механізованого батальйону майором ОСОБА_5 у розташуванні ввіреного підрозділу був виявлений заступник командира 3 механізованого батальйону з тилу майор ОСОБА_4 у візуальному стані алкогольного сп"яніння. Згідно з наказом командира військової частини НОМЕР_2 від 28 грудня 2019 року №283 ОСОБА_4 був прийнятий та перебував на стаціонарному лікуванні у Волинському наркологічному диспансеру міста Луцьк з попереднім діагнозом :" Психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю, синдром залежності активний, стан відміни, некомпенсований цукровий діабет тип 1 ". Перебуваючи на лікуванні у вказаному лікувальному закладі ІНФОРМАЦІЯ_1 о 13:15 год. ОСОБА_4 помер. Смерть настала внаслідок захворювання. Також зазначено, що смерть настала при проходженні військової служби у Збройних Силах України, проте безпосередньо не пов"язана з виконанням ним обов"язків військової служби.

Як видно з Витягу з протоколу засідання 11-ї Регіональної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв № 460 від 30.07.2020, захворювання колишнього військовослужбовця, майора ОСОБА_4 , одержане ним під час проходження військової служби: " Набряк головного мозку. Психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю", послужило причиною його смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 . Захворювання та причина смерті, ТАК, пов`язане з проходженням військової служби.

Відповідно до лікарського свідоцтва про смерть №632 від 31.12.2019 року ОСОБА_4 причина смерті: " Набряк головного мозку. Психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю", дата смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В свою чергу, відповідно до висновку судово-медичного експерта Бюро судово-медичної експертизи Головного управління охорони здоров`я Волинської облдержадміністрації № 589, причиною смерті ОСОБА_4 є виражений набряк головного мозку як наслідок синдрому відміни після тривалого вживання спиртних напоїв.

Виходячи з вищенаведеного суд погоджується з доводами відповідача, що у даному випадку, смерть військовослужбовця є наслідком вчинення ним дій у стані алкогольного сп`яніння. А відтак, відповідач правомірно відмовив у призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги посилаючись на ч. 1 ст. 16-4 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази, наявні у справі, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні адміністративного позову в повному обсязі відповідно до вищенаведених мотивів.

В справі відсутні підстави для розподілу судових витрат згідно з положеннями ст. 139 КАС України.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Інформація про учасників справи:

Позивачка: ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 );

Позивачка: ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 );

Відповідач: Міністерство оборони України (просп. Повітрофлотський, 6, м. Київ, 03168, 2).

Суддя Заброцька Людмила Олександрівна