Справа № 300/3546/21
Суддя: Остап'юк С.В.
Дата ухвалення: 2023-04-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

У Х В А Л А
"11" квітня 2023 р. справа № 300/3546/21
м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський окружний адміністративний суду у складі:
головуючий суддя Остап`юк С.В.,
за участю секретаря Дяків Х.Ю.,
представника позивача, в режимі відеоконференції, Авраменка Г.М.,
представника Головного управління Державної податкової служби в Івано-Франківській області Токара В.І.,
представника Державної податкової служби України, в режимі відеоконференції, Борисевича Д.В.,
розглянувши в судовому засіданні заяву Державної податкової служби України про заміну сторони у виконавчому провадженні та заяву ОСОБА_1 про встановлення способу виконання судового рішення в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Державної податкової служби України, Головного управління Державної податкової служби в Івано-Франківській області про стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, -
30.01.2023 Державна податкова служба України звернулася до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження боржника Державної податкової служби України на Головне управління Державної податкової служби в Івано-Франківській області, а 02.02.2023 ОСОБА_1 подав заяву про встановлення способу виконання судового рішення за № 300/3546/21 у порядку, визначеному частиною 4 статті 3 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» та пунктів 25, 28 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників після обов`язкової перевірки наявності коштів на рахунку Державної податкової служби України з врахуванням вимоги безспірного списання коштів з рахунка боржника в першочерговому порядку за винятком платежів, визначених у пункті 25 цього Порядку.
Вказані заяви суд призначив до розгляду в судовому засіданні з викликом (повідомленням) сторін.
В судовому засіданні представники сторін подані заяви підтримали.
Суд, розглянувши матеріали адміністративної справи та питання про заміну сторони виконавчого провадження, заяву про встановлення способу виконання судового рішення, заслухавши пояснення представників сторін, встановив наступне.
20.12.2021, за наслідками розгляду даної адміністративної справи, суд частково задовольнив позов ОСОБА_1 . Стягнув з Державної податкової служби України на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 26.03.2015 до 17.03.2021 в розмірі 1 246 590, 92 гривень. В задоволенні решти позовних вимог та до іншого відповідача, відмовив. Рішення в частині стягнення з Державної податкової служби України на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу в межах суми стягнення за один місяць в розмірі 17 313, 76 гривень допустив до негайного виконання.
22.12.2021 Івано-Франківський окружний адміністративний суд видав виконавчий лист стягнення з Державної податкової служби України на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу в межах суми стягнення за один місяць в розмірі 17 313, 76 гривень, а 14.02.2022 виконавчий лист про стягнення з Державної податкової служби України на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 26.03.2015 до 17.03.2021 в розмірі 1 246 590, 92 гривень.
Вирішуючи питання щодо заміни сторони виконавчого провадження боржника Державної податкової служби України Головним управлінням Державної податкової служби в Івано-Франківській області, суд зазначає наступне.
Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (частина 1 статті 1 Закону України «Про виконавче провадження»).
Частиною 2 статті 6 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що рішення про стягнення коштів з державних органів, державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ, рішення про стягнення коштів за час роботи стягувача на посаді помічника-консультанта народного депутата України, у тому числі при звільненні з такої посади, виконуються органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів.
Відповідно до статті 15 даного Закону сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник (частина 1). Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ. Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення (частина 2).
Заява про заміну сторони виконавчого провадження обґрунтована тим, що роботодавцем ОСОБА_1 є Головне управління Державної податкової служби в Івано-Франківській області, а не Державна податкова службу України.
10.12.2021 ухвалою суду залучено до даної адміністративної справи Головне управління Державної податкової служби в Івано-Франківській області як другого відповідача.
У виконавчих листах від 22.12.2021 та від 14.02.2022 за №300/3546/21 боржником визначено Державну податкову службу України, на яку покладено обов`язок щодо виконання рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 20.12.2021.
Частиною 1 статті 379 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою заінтересованої особи суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.
Суд не встановив вибуття Державної податкової служби України у виконавчому провадженні як сторони виконавчого провадження з виконання виконавчого листа за №300/3546/21 від 14.02.2022.
Як наслідок, заява Державної податкової служби України про заміну сторони боржника у виконавчому провадженні є необґрунтованою, тому в її задоволенні потрібно відмовити.
Суд, вирішуючи питання щодо встановлення способу виконання судового рішення, з підстав вказаних позивачем, зазначає наступне.
Заява про встановлення способу виконання судового рішення обґрунтована тим, що орган казначейства, внаслідок неможливості виконання судового рішення протягом двох місяців за рахунок боржника, без перевірки наявності коштів на рахунку Державної податкової служби України за винятком платежів, які визначені у пункті 25 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників взяв на облік виконавчий лист за № 300/3546/21 за бюджетною програмою 3504040 «Заходи щодо виконання рішень суду, що гарантовані державою». Вважає, що перевірка наявності коштів у божника повинна здійснюватися протягом трьох місяців, за винятком платежів, які визначені у пункт 25 Порядку.
Частиною 1 статті 378 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.
Згідно з частиною 3 статті 378 Кодексу адміністративного судочинства України підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.
Під зміною способу і порядку виконання рішення розуміється прийняття судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у порядку і способом, раніше встановленими.
Тобто, зі змісту вказаної норми слідує, що суд за наявності обґрунтованих підстав та належних доказів, може змінити спосіб та порядок виконання рішення суду, або ж відмовити у задоволенні вимог з цього питання, не змінюючи при цьому змісту судового рішення.
При цьому, суд при розгляді питання про зміну способу і порядку виконання судового рішення може змінити спосіб та порядок виконання рішення лише у виняткових випадках.
Таким чином, наведені вище норми статті 378 Кодексу адміністративного судочинства України передбачають зміну чи встановлення порядку чи способу виконання рішення, яке було ухвалено судом у справі, а саме резолютивної частини рішення, яке містить висновки суду по суті позовних вимог, у зв`язку із чим, суд, здійснюючи зміну порядку чи способу виконання рішення, не змінює змісту резолютивної частини та не змінює спосіб захисту порушеного права, обраний судом при вирішенні справи.
Суд звертає увагу, що поняття «спосіб» і «порядок» виконання судового рішення мають спеціальне значення, яке реалізується у виконавчому провадженні. Вони означають визначену рішенням суду послідовність і зміст вчинення виконавчих дій. Спосіб виконання судового рішення це спосіб реалізації та здійснення захисту, встановленого статтею 5 Кодексу адміністративного судочинства України. Під зміною способу виконання рішення суду необхідно розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення у разі неможливості його виконання у раніше встановлений спосіб.
Для встановлення, зміни способу або порядку виконання судового рішення повинні існувати обставини, що істотно ускладнюють належне виконання рішення або роблять його неможливим, а на виконання вимог адміністративного процесуального законодавства потрібно надати суду належні та допустимі докази на підтвердження вищевказаних обставин як підстави для задоволення судом відповідної заяви.
У поданій до суду заяві ОСОБА_1 просить суд встановити спосіб виконання виконавчого листа за № 300/3546/21 від 14.02.2022 у порядку, визначеному частиною 4 статті 3 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» та пунктів 25, 28 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників після обов`язкової перевірки наявності коштів на рахунку Державної податкової служби України з врахуванням вимоги безспірного списання коштів з рахунка боржника в першочерговому порядку за винятком платежів, визначених у пункті 25 цього Порядку.
Частиною 4 статті 3 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» визначено, що перерахування коштів стягувачу здійснюється у тримісячний строк з дня надходження до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, необхідних для цього документів та відомостей.
Механізм виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників (далі рішення про стягнення коштів), прийнятих судами, а також іншими органами (посадовими особами), які відповідно до закону мають право приймати такі рішення визначає Порядок виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затверджений постановою Кабінету Міністрів України за № 845 від 03.08.2011 (далі Порядок).
Безспірне списання операції з коштами державного та місцевих бюджетів, що здійснюються з метою виконання Казначейством та його територіальними органами (далі органи Казначейства) рішень про стягнення коштів без згоди (подання) органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, боржників, органів місцевого самоврядування та/або державних органів на підставі виконавчих документів.
Рішення про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників виконуються на підставі виконавчих документів виключно органами Казначейства у порядку черговості надходження таких документів до органів Казначейства (про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів - з попереднім інформуванням Мінфіну, про стягнення коштів боржників у межах відповідних бюджетних призначень, наданих бюджетних асигнувань (залишків коштів на рахунках підприємств, установ, організацій) (пункт 3 Порядку).

Відповідно до пункту 25 Порядку безспірне списання коштів з рахунка боржника здійснюється в першочерговому порядку. Проведення платежів з рахунка боржника здійснюється після безспірного списання у разі наявності коштів на рахунку.

На час здійснення безспірного списання коштів проводяться платежі боржника: за захищеними видатками, визначеними Бюджетним кодексом України; із сплати податків і зборів, у тому числі судового збору; поштових послуг під час здійснення переказу коштів із соціальних виплат, передбачених державним бюджетом на відповідний рік (у тому числі пенсій всіх видів та поштових послуг з доставки та виплати сум компенсаційних виплат); за видатками спеціального фонду відповідного бюджету на оплату праці та нарахування на заробітну плату, придбання медикаментів, забезпечення продуктами харчування, оплату комунальних послуг та енергоносіїв; з рахунків із спеціальним режимом використання; за рахунок позик/грантів за міжнародними договорами; у випадку, встановленому абзацом другим пункту 30 цього Порядку.

У разі наявності у боржника або головного розпорядника бюджетних коштів окремої бюджетної програми для забезпечення виконання рішень суду безспірне списання коштів здійснюється лише за цією бюджетною програмою. При цьому положення пунктів 28-34 цього Порядку застосовуються лише щодо зазначеної бюджетної програми.

Згідно пункту 26 Порядку орган Казначейства здійснює безспірне списання коштів, що обліковуються на рахунку бюджетної установи, яка здійснює централізоване обслуговування боржника, у межах відповідних бюджетних асигнувань з урахуванням положень пункту 25 цього Порядку.

Відповідно до пункту 28 Порядку орган Казначейства не пізніше двох робочих днів з наступного робочого дня після надходження виконавчого документа на підставі документів, поданих стягувачем, визначає коди класифікації видатків бюджету і рахунки, з яких проводиться безспірне списання коштів.

З дня визначення кодів класифікації видатків бюджету та рахунків орган Казначейства повідомляє боржнику або бюджетній установі, що здійснює централізоване обслуговування боржника, про здійснення безспірного списання коштів з рахунків боржника та не проводить платежі, крім платежів, які визначені у пункті 25 цього Порядку.

У повідомленні зазначаються строк подання боржником або бюджетною установою, що здійснює централізоване обслуговування боржника, інформації, пов`язаної з виконанням рішення про стягнення коштів, який не може перевищувати п`яти робочих днів з дати надходження повідомлення, та відомості про непроведення органом Казначейства платежів за платіжними дорученнями боржника або бюджетної установи, що здійснює централізоване обслуговування боржника.

Визначені коди класифікації видатків бюджету та/або рахунки, за якими проводиться безспірне списання коштів, можуть бути змінені органом Казначейства за обґрунтованою заявою боржника.

Згідно пункту 31 Порядку у разі коли за визначеними органом Казначейства кодами класифікації видатків бюджету, за якими здійснюється безспірне списання коштів, відсутні відкриті асигнування (кошти на рахунках) або до кінця бюджетного періоду їх недостатньо для виконання судового рішення, орган Казначейства надсилає боржнику або бюджетній установі, що здійснює централізоване обслуговування боржника, вимогу щодо необхідності вжиття заходів для встановлення таких асигнувань або здійснення інших дій, спрямованих на виконання судового рішення.

Якщо у боржника або бюджетної установи, що здійснює централізоване обслуговування боржника, недостатньо відкритих асигнувань (коштів на рахунках) для виконання виконавчого документа, безспірне списання коштів здійснюється частково. На виконавчому документі ставиться відмітка про обсяг списаних коштів, яка засвідчується підписом відповідальної особи, скріпленим гербовою печаткою.

Боржник або бюджетна установа, що здійснює централізоване обслуговування боржника, зобов`язані протягом одного місяця після надходження зазначеної вимоги надіслати органу Казначейства письмове повідомлення про заходи, вжиті ними з метою виконання судового рішення, та у разі, коли в результаті здійснення таких заходів не забезпечено виконання судового рішення у повному обсязі, - надсилати щомісяця повідомлення про вжиті заходи.

Безспірне списання коштів здійснюється з моменту відкриття відповідних асигнувань.

На період виконання вимоги орган Казначейства здійснює проведення платежів за платіжними дорученнями боржника або бюджетної установи щодо операцій, пов`язаних із централізованим обслуговуванням боржника, лише за платежами, зазначеними в пункті 25 цього Порядку.

Орган Казначейства забезпечує облік та зберігання виконавчих документів до їх виконання в повному обсязі або повернення стягувачу.

Згідно з пунктом 33 Порядку у разі коли судове рішення стосується спорів фізичних осіб із суб`єктами владних повноважень з приводу обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг або судове рішення неможливо виконати протягом двох місяців з дня надходження документів, зазначених у пункті 6 цього Порядку, орган Казначейства для виконання рішення про стягнення передає до Казначейства документи та відомості згідно з підпунктом 1 пункту 47 цього Порядку. При цьому органом Казначейства відновлюється проведення платежів боржника. У разі встановлення боржнику відповідних бюджетних асигнувань після передачі до Казначейства документів та відомостей орган Казначейства здійснює заходи, спрямовані на безспірне списання коштів з рахунків боржника, визначені цим Порядком.

Відповідно до пункту 34 даного Порядку у разі невиконання боржником зазначених вимог орган Казначейства може застосовувати заходи впливу відповідно до Бюджетного кодексу України.

Згідно листа за № 12-06-06/18301 від 16.12.2022 Державна казначейська служба України направляла (24.01.2022, 16.08.2022, 12.05.2022, 13.06.2022) Державній податковій службі України повідомлення та вимоги щодо виконання виконавчих листів за № 300/3546/21 від 22.12.2021 та від 14.02.2022, у яких визначено бюджетна програма 3507090 «Виконання судових рішень на користь фізичних та юридичних осіб», КЕКВ 2800 «Інші поточні видатки», за якими необхідно здійснити безспірне списання коштів.

Державна податкова служба України листами від 08.07.2022 за № 5037/5/99-00-10-01-03-05 та від 17.08.2022 за № 6705/5/99-00-10-01-03-05 повідомила про відсутність бюджетних асигнувань за бюджетною програмою 3507090, КЕКВ 2111 та про необхідність перерозподілу або збільшення видатків за вказаною програмою.

Доводи заявника про неможливість виконання судового рішення у вищевказаний спосіб не підтверджено жодними належними та допустимими доказами, відсутні будь-які докази неможливості виконання рішення суду, отже, наведені у заяві обставини не можуть бути визнані обставинами, що ускладнюють або виключають виконання рішення суду.

Судовим рішенням передбачено спосіб його виконання: «Стягнути з Державної податкової служби України (Львівська площа, будинок 8, місто Київ, індекс 04053, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) середній заробіток за час вимушеного прогулу з 26.03.2015 до 17.03.2021 в розмірі 1 246 590 (один мільйон двісті сорок шість тисяч п`ятсот дев`яносто) гривень 92 копійки». Зміна встановленого судовим рішенням способу його виконання на будь-який інший зобов`язальний спосіб не забезпечить мети виконання судового рішення, на досягнення якої подана заява стягувачем.

З огляду на вищевикладене, проаналізувавши встановлені обставини справи у сукупності, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення заяви про встановлення способу виконання рішення суду в цій справі у спосіб, визначений позивачем, у зв`язку із чим у задоволенні поданої заяви слід відмовити.

Крім того, відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

Частинами 1, 2 статті 370 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 248, 378, 379 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви Державної податкової служби України про заміну сторони боржника у виконавчому провадженні відмовити.

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про встановлення способу виконання судового рішення, відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку. Відповідно до статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не були вручені у день її складання в повному обсязі, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Відповідно до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України ухвала набирає законної сили негайно після її підписання суддею, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Суддя Остап`юк С.В.

Ухвала в повному обсязі складена 17.04.2023.