Справа № 540/488/22
Суддя: Радчук А.А.
Дата ухвалення: 2023-05-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 540/488/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 травня 2023 року Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Радчука А.А.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ВАСКО-ІМПОРТ» до Митниці в Херсонській області, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів та картки відмови, -

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Херсонського окружного адміністративного суду перебувала адміністративна справа №540/488/22 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ВАСКО-ІМПОРТ" до Митниці в Херсонській області, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі, в якому позивач просить:

визнати протиправним та скасувати прийняте Митницею в Херсонській області, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі рішення про коригування митної вартості товарів №UА508110/2021/000020/2 від 31.12.2021 р.;

визнати протиправною та скасувати картку відмови Митниці в Херсонській області, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UА508110/2021/000253 від 31.12.2021 р.

Ухвалою Херсонського окружного адміністративного суду від 25.01.2022 року у справі відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення учасників справи.

Розпорядженням голови Верховного Суду від 18 березня 2022 року № 11/0/9-22, враховуючи неможливість судами здійснювати правосуддя під час воєнного стану, змінено територіальну підсудність судових справ Херсонського окружного адміністративного суду на Одеський окружний адміністративний суд.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справи між суддями Одеського окружного адміністративного суду від 20.02.2023 року, справа №540/488/22 передана судді Радчуку А.А.

Одеському окружному адміністративному суду надано доступ до електронної судової справи №540/488/22.

Згідно даних автоматизованої документообігу Діловодство спеціалізованого суду, судове рішення по суті в адміністративній справі №540/488/22 не прийнято.

Ухвалою від 28 лютого 2023 року судом прийнято до провадження справу №540/488/22, розпочато її розгляд спочатку зі стадії відкриття провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 07.11.2019 року між ТОВ «ВАСКО-ІМПОРТ» (надалі позивач) та фірмою «OZER TICARET INSAAT MALZ. VE GIDA MAD. SAN. LTD» укладено Контракт № 07/11/19 р. на поставку продукції. Відповідно до п.1.1. Контракту Продавець зобов`язується постачати будівельні матеріали та сировину, в подальшому товари, в асортименті. Пунктом 3.1. Контракту передбачено, що поставка товару здійснюється морським транспортом на умовах CFR Херсон (Україна) «Інкотермс» в редакції 2010 року.

В грудні 2021 р. відповідно до умов Контракту та на підставі супроводжувальних документів позивач отримав від фірми «OZER TICARET INSAAT MALZ. VE GIDA MAD. SAN. LTD» товари будівельні матеріали, відповідно до Інвойсу EFI069 від 17.12.2021 р., загальною вартістю 53 073, 89 USD.

З метою декларування вказаного товару позивачем 31.12.2021 р. було подано митну декларацію № UA508110/2021/004044, в якій позивач самостійно визначив митну вартість товару в сумі 1 452 956, 09 грн. (графа 12 ВМД) та на підтвердження вартості товару позивачем надано митниці повний перелік документів, передбачений ст. 53 МК України.

Проте, як зазначає позивач, 31.12.2021 р. відповідачем прийнято рішення №UA508110/2021/000020/2, яким скориговано митну вартість товару на рівні 2,2400 USD за кг/нетто, на загальну суму 122035, 20 USD та 31.12.2021 р. оформлено картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA508110/2021/000253, з якими позивач не погоджується, оскільки вважає, що вказані рішення прийняті з порушенням вимог ст. ст. 53-55 МК України, та спростовуються наданими позивачем документами, необхідними для документального підтвердження митної вартості товару, зазначеної у Контракті на поставку товару.

Позивач вважає, що відповідачем застосовано інформацію про товар, марка якого відмінні від імпортованого позивачем товару, а договірні умови поставки та вартості товару між третіми особами відмінні від встановленої Контрактом вартості.

Позивач стверджує, що вірно визначив митну вартість товарів в митній декларації № UA508110/2021/004044, згідно ст. 57 МК України, що підтверджується договірною вартістю, відповідно умов контракту від 07.11.2019 р., додав до митної декларації крім контракту та специфікації, Інвойс EFI069 від 17.12.2021 р., пакувальний лист, листи-роз`яснення, коносамент, страховку та інші документи передбачені законодавством.

Позивач вказує, що органи доходів і зборів мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей.

Відповідач надіслав повідомлення декларанту про необхідність надати додаткові документи, з метою підтвердження заявленої митної вартості товару.

Проте, у повідомленні митниці від 31.12.2021 р. конкретно не зазначено, які сумніви виникли у відповідача щодо заявленої митної вартості.

На виконання повідомлення від 31.12.2021 р., не зважаючи на його необґрунтованість, позивачем було надано додаткові документи, які підтверджують вартість товару.

Однак, незважаючи на повний перелік основних та додаткових документів, наданих позивачем та визначення митної вартості товару відповідно до вимог законодавства, відповідачем прийнято рішення № UA508110/2021/000020/2 та оформлено картку відмови № UA508110/2021/000253, які позивач оскаржує до суду.

Відповідно до відзиву відповідач позов не визнає, з позовними вимогами не погоджується, з огляду на наступне.

Так, у відзиві відповідач вказує, що до Митниці в Херсонській області, АР Крим і м.Севастополі декларантом ТОВ «ВАСКО-ІМПОРТ» 17.12.2021 року до митного оформлення подано митну декларацію типу ІМ 40 UА № 508110/2021/004044 для здійснення митного оформлення в тому числі товару № 1 «нетканий матеріал без покриття зі скловолокна в рулонах". Використовується для термоізоляції будівель. По 30 рулонів на 144 палетах, розміром 100х1200х7000 мм - 36288,00 м2, Код товару .

Для митного оформлення товару позивачем було подано наступні документи:

- пакувальний лист б/н від 17.12.2021;

- рахунок-фактуру від 17.12.2021, EFІ069;

- коносамент № 3 від 20.12.2021;

- вантажна відомість №3 від 20.12.2021;

- сертифікат про походження товару від 17.12.2021;

- документ, що підтверджує вартість страхування 00064/03 від 17.12.2021;

- зовнішньоекономічний договір №07/11/19 від 07.11.2019;

- доповнення до контракту №30 від 03.12.2021;

- договір про надання послуг митного брокера від 13.07.2012;

- інформація про позитивні результати державних видів контролю від 30.12.2021;

- декларація країни відправлення 21330100EX00260057 від 17.12.2021

Поставка здійснювалась на умовах CFR згідно з Правилами Інкотермс.

Декларантом було обрано основний метод визначення митної вартості товару - За ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції).

За результатами спрацювання АСАУР згенеровано митну формальність 105-2 «Контроль правильності визначення митної вартості товарів», 106-2 «Витребування документів, які підтверджують митну вартість товарів» та сформовано повідомлення для інспектора: «По наступних товарах можливе заниження митної вартості товару».

У декларанта витребувано додаткові документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів.

На вимогу митного органу декларантом надано комерційну пропозицію б/н від 13.08.2021 та повідомлено, що інших документів надано не буде у зв`язку з їх відсутністю.

Таким чином, митну вартість товару скориговано та визначено за другорядним (визначення митної вартості за ціною договору щодо ідентичних товарів) методом, відповідно до статті 64 Митного кодексу України на підставі інформації, наявної у митного органу за резервним методом.

З цих підстав відповідач вважає обґрунтованими та законними. прийняті ним рішення.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується адміністративний позов, судом встановлено наступне.

Позивач - Товариство з обмеженою «ВАСКО-ІМПОРТ» (надалі - Позивач) з 28.05.2012 року зареєстрований юридичною особою. Основний вид діяльності: 46.73 Оптова торгівля деревиною, будівельними матеріалами та санітарно-технічним обладнанням.

07.11.2019 року між ТОВ «ВАСКО-ІМПОРТ» (Покупець) та фірмою «OZER TICARET INSAAT MALZ. VE GIDA MAD. SAN. LTD» (Туреччина) (Продавець) укладено Контракт № 07/11/19 на поставку продукції.

Відповідно до п.1.1. Контракту Продавець зобов`язується постачати будівельні матеріали та сировину, в подальшому товари, в асортименті. Країна виробник: Туреччина.

Відповідно до п. 1.4. Контракту кількість, асортимент, ціна Товару та фрахт до порту вивантаження погоджується в специфікаціях на кожну поставку.

Пунктом 3.1. Контракту передбачено, що поставка товару здійснюється морським транспортом на умовах CFR Херсон (Україна) «Інкотермс» в редакції 2010 року.

За пунктом 5.1 розрахунок за цим Договором проводиться Покупцем доларами США протягом 180 днів з моменту вивантаження товару в порту призначення.

03.12.2021 року до Контракту № 07/11/19 від 07.11.2019 року сторонами погоджено та підписано Специфікацію №30 на товар загальною вартістю 214 823, 00 доларів США та вартістю фрахта (CFR порт Херсон) - 65 338, 90 доларів США. Разом 280161, 90 доларів США (а.с. 36).

На підставі Інвойсу EFI069 від 17.12.2021 р. позивачу надійшли від фірми «OZER TICARET INSAAT MALZ. VE GIDA MAD. SAN. LTD» товари будівельні матеріали, загальною вартістю 53 073, 89 USD (а.с. 13).

З метою декларування вказаного товару, ТОВ «ВАСКО-ІМПОРТ» 31.12.2021 р. було подано митну декларацію № UA508110/2021/004044, в якій визначено митну вартість товару (товар № 1 «нетканий матеріал без покриття зі скловолокна в рулонах». Використовується для термоізоляції будівель. По 30 рулонів на 240 палетах, розміром 100х1200х7000 мм - 60480,00 м2, Код товару ) в сумі 1 452 956, 09 грн. (графа 12 ВМД) за ціною договору (а.с. 16).

На підтвердження заявлених відомостей про митну вартість товару позивач надав до митного органу, окрім митної декларації:

- пакувальний лист б/н від 17.12.2021;

- рахунок-фактуру (Інвойс) від 17.12.2021, EFІ069;

- коносамент № 3 від 20.12.2021;

- вантажна відомість №3 від 20.12.2021;

- сертифікат про походження товару форми А від 17.12.2021;

- документ, що підтверджує вартість страхування № 00064/03 від 17.12.2021;

- зовнішньоекономічний договір №07/11/19 від 07.11.2019;

- доповнення до контракту №30 від 03.12.2021;

- договір про надання послуг митного брокера від 13.07.2012;

- інформація про позитивні результати державних видів контролю від 30.12.2021;

- копію митної декларації країни відправлення №21330100EX00260057 від 17.12.2021.

31.12.2021 року декларанту направлено Повідомлення про надання додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості, а саме:

1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);

3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);

4) виписку з бухгалтерської документації;

5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;

6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Також запропоновано подати за бажанням інші додаткові документи для підтвердження заявленої митної вартості.

Декларантом додатково подано Інвойс виробника №000804 від 20.12.2021 року, а також повідомлено, що інші документи не надано у зв`язку з відсутністю (а.с. 34).

31.12.2021 року відповідачем прийнято Рішення про коригування митної вартості товарів №UА508110/2021/000020/2, яким скориговано митну вартість товару на рівні 2,2400 USD за кг/нетто, на загальну суму 122035, 20 USD (а.с. 37).

Підставами прийняття вказаного рішення у розд. 33 зазначено наявність розбіжностей у поданих документах та відсутність усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів (а.с. 38), а саме:

1) Відповідно до п.5.1 зовнішньоекономічного договору № 07/11/19 від 07.11.2019 року зазначено, що розрахунок за товар здійснюється протягом 180 днів з моменту вивантаження товару в порту призначення, тоді як у рахунку фактурі і комерційній пропозиції зазначено «Cash against goods» готівка проти товарів, що по суті означає попередня оплата в обмін на поставку товарів. Проте, до митного оформлення не надано жодного документу, який би підтверджував факт оплати за товар.

2) Підпис представника-нерезидента у зовнішньоекономічному контракті від №07/11/19 від 07.11.2019 та у специфікації № 30 (до контракту № 07/11/19 від 07.11.2019) від 03.12.2021 відрізняється від підпису у інвойсі від 17.12.2021 року №EFI069.

3) витрати на транспортування вантажу (фрахт), які зазначені в рахунку-фактурі та специфікації до контракту, не мають документального підтвердження.

Щодо обрання методу визначення митної вартості товарів, в рішенні зазначено, що митним органом митну вартість товару № 1 скориговано та визначено за резервним методом на підставі інформації, наявної у митного органу - МД від 06.12.2021 №UA1000070/2021/523095, а саме 2,24 дол .США/кг (числове значення митної вартості товару становить: 54480 *2,24 = 122035,2 дол. США).

Також митним органо складено картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UА508110/2021/000253 від 31.12.2021 року (а.с. 18).

Однак, позивач не погоджується із таким коригуванням митної вартості товару, яке, на його думку, призвело до безпідставної надмірної сплати ним митних платежів, а також з відмовою у митному оформленні товару за поданою МД № UA508110/2021/004044, з огляду на що звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Вирішуючи спір, надаючи юридичну кваліфікацію встановленим обставинам справи, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 49 Митного кодексу України (далі - Митний кодекс, МК України), митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 51 МК України, митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу. Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.

За приписами ч. 1 ст. 52 Митного кодексу України, заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Відповідно до ч.ч. 1-2 ст. 53 Митного кодексу України, у випадках, передбачених цим Кодексом, декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:

1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Таким чином, митна вартість товарів має підтверджуватись вищезазначеними та можуть підтверджуватись іншими документами, з яких вбачається ціна товару, фактично сплачена або, яка підлягає сплаті за ці товари.

Статтею 54 Митного кодексу України встановлено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості (ч. 1).

Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу (ч. 2).

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу (ч. 3).

При цьому, згідно вимог ч. 3 ст. 53 Митного кодексу України, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи.

Як вбачається з матеріалів справи, під час здійснення митного контролю, відповідач поставив під сумнів правильність визначення позивачем митної вартості товару за основним методом ціною договору (контракту).

Судом встановлено, що підставою для висновків митного органу про недоведеність заявленої митної вартості товарів стали розбіжності у поданих документах.

З огляду на вищезазначені розбіжності, декларанту внесено вимогу щодо надання протягом 10 календарних днів додаткових документів, згідно ч. 3 ст. 53 Митного кодексу України.

Що стосується витребування митним органом додаткових документів.

Як вже було зазначено, частина третя статті 53 Митного кодексу України передбачає, що у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:

1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);

3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);

4) виписку з бухгалтерської документації;

5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;

6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

7) копію митної декларації країни відправлення;

8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Суд звертає увагу на положення частин 1, 2 ст. 55 Митного кодексу України визначено, що рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Разом із цим, за правилами цієї статті, прийняте митним органом рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити, зокрема, обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом.

У разі відмови у прийнятті митної декларації посадовою особою органу доходів і зборів заповнюється картка відмови у прийнятті митної декларації за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику. Один примірник зазначеної картки невідкладно вручається (надсилається) декларанту або уповноваженій ним особі (ч. 12 ст. 264 Митного кодексу України).

Отже митний орган при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості зобов`язаний перевірити складові числового значення митної вартості, правильність розрахунку, здійсненого декларантом, упевнитись в достовірності та точності заяв, документів чи розрахунків, поданих декларантом, а також відсутності обмежень для визначення митної вартості за ціною договору, наведених у статті 58 МК України (у разі визначення декларантом митної вартості імпортованого товару за першим методом).

Водночас, суд звертає увагу на те, що повідомляючи декларанта про необхідність надати додаткові документи митний орган має обґрунтовувати свої вимоги щодо їх надання, узгоджуючи таке надання документів з правовою суттю правовідносин, які склалися між позивачем та його контрагентом.

Тобто, встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів митний орган повинен вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих декларантом документів неможливо встановити дані складові та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.

При цьому, митний орган повинен витребувати ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 Митного кодексу України.

Як вбачається з матеріалів справи відповідач запропонував позивачу надати такі додаткові документи:

1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);

3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);

4) виписку з бухгалтерської документації;

5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;

6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Декларант, надавши додаткові наявні у нього документи, вважав, що поданих ним документів достатньо для підтвердження митної вартості товару за основним методом ціною договору.

Відповідачем прийнято Рішення про коригування митної вартості товарів №UА508110/2021/000020/2 від 31.12.2021 року, підставами прийняття якого зазначено розбіжності у поданих документах та ненадання декларантом витребуваних додатково документів.

Проаналізувавши обґрунтованість сумнівів відповідача, відносно прийнятності заявленої декларантом ціни товару, суд вважає необхідним звернути увагу на наступне.

Як вже було зазначено, 07.11.2019 року між ТОВ «ВАСКО-ІМПОРТ» (Покупець) та фірмою «OZER TICARET INSAAT MALZ. VE GIDA MAD. SAN. LTD» (Туреччина) (Продавець) укладено Контракт № 07/11/19 на поставку продукції.

Відповідно до п.1.1. Контракту Продавець зобов`язується постачати будівельні матеріали та сировину, в подальшому товари, в асортименті. Країна виробник: Туреччина.

Відповідно до п. 1.4. Контракту кількість, асортимент, ціна Товару та фрахт до порту вивантаження погоджується в специфікаціях на кожну поставку.

Пунктом 3.1. Контракту передбачено, що поставка товару здійснюється морським транспортом на умовах CFR Херсон (Україна) «Інкотермс» в редакції 2010 року.

За пунктом 5.1 розрахунок за цим Договором проводиться Покупцем доларами США протягом 180 днів з моменту вивантаження товару в порту призначення.

03.12.2021 року до Контракту № 07/11/19 від 07.11.2019 року сторонами погоджено та підписано Специфікацію №30 на товар загальною вартістю 214 823, 00 доларів США та вартістю фрахта (CFR порт Херсон) - 65 338, 90 доларів США. Разом 280161, 90 доларів США (а.с. 36).

На підставі Інвойсу EFI069 від 17.12.2021 р. позивачу надійшов від фірми «OZER TICARET INSAAT MALZ. VE GIDA MAD. SAN. LTD» товар будівельні матеріали, загальною вартістю 53 073, 89 USD (а.с. 13).

Щодо зауваження митного органу стосовно ненадання до митного оформлення документу, який би підтверджував факт оплати за товар.

Відповідач посилається на те, що у рахунку фактурі і комерційній пропозиції зазначено «Cash against goods» готівка проти товарів, що означає попередня оплата в обмін на поставку товарів.

Як встановлено судом, за умовами Контракту № 07/11/19 від 07.11.2019 року сторони пунктом 5.1 погодили, що розрахунок за цим Договором проводиться Покупцем доларами США протягом 180 днів з моменту вивантаження товару в порту призначення.

Таким чином, оскільки за умовами Контракту передбачена післяплата та інвойс позивачем не був сплачений на момент подачі митної декларації, висновки відповідача щодо обов`язковості подання до митного оформлення документу, який би підтверджував факт оплати за товар, є передчасними.

У свою чергу, суд зазначає, що умови оплати за товар не впливають на митну вартість такого товару з огляду на те, що фактична оплата за поставлений товар, як і спосіб здійснення такої оплати (готівковий, безготівковий) так і часові рамки оплати (передоплата, післяплата, відстрочка) ніяким чином не впливає на ціну (розмір оплати) товару, що передбачена контрактом (з урахування додаткових платежів, якщо такі передбачені чи здійснені).

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові від 17 квітня 2018 року по справі №815/329/17.

Стаття 53 Митного кодексу України визначає, які документи подаються декларантом для підтвердження заявленої митної вартості.

За приписами ч. 2 указаної статті документами, які підтверджують митну вартість товарів, у т.ч. є: 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару.

Тобто, за змістом статті 53 МК України банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару, повинні надаватися у випадку, якщо товар оплачено.

Зміст цієї норми вказує на те, що митне оформлення товару повинне бути здійснене, як у випадку, коли оплата за договором здійснена, так і у випадку, коли оплата за товар відповідно до умов договору здійснюється в іншому порядку, не виключаючи порушення встановлених строків. При цьому несвоєчасність оплати партії товару не вказує на розбіжність даних, які містяться у наданих для митного оформлення документах, а лише вказує на порушення умов господарського договору.

З огляду на вищенаведене суд дійшов висновку, що посилання митного органу на те, що до митного оформлення не надано документу, який би підтверджував факт оплати за товар, як на розбіжність, яка впливає на підтвердження заявленої позивачем митної вартості товару, та виключає можливість застосування основного методу визначення митної вартості товару (за ціною договору), є необґрунтованими та безпідставними.

Щодо зауваження митного органу стосовно того, що підпис представника-нерезидента у зовнішньоекономічному контракті від №07/11/19 від 07.11.2019 та у специфікації № 30 (до контракту № 07/11/19 від 07.11.2019) від 03.12.2021 відрізняється від підпису у інвойсі від 17.12.2021 року №EFI069.

У даному випадку митним органом не доведено, що вказані документи підписані неуповноваженим представником фірми «OZER TICARET INSAAT MALZ. VE GIDA MAD. SAN. LTD» або є підробленими, тощо.

Зокрема, в інвойсі від 17.12.2021 року №EFI069 не зазначено ПІБ та посаду особи, яка його підписала.

У зовнішньоекономічному контракті від №07/11/19 від 07.11.2019 року вказано, що його укладено фірмою «OZER TICARET INSAAT MALZ. VE GIDA MAD. SAN. LTD» в особі директора Мустафи Озер.

Тобто, вищевказані документи можуть бути підписані й різними особами, які уповноважені діяти від фірми «OZER TICARET INSAAT MALZ. VE GIDA MAD. SAN. LTD».

Отже, суд відхиляє вказане зауваження митного органу, як таке, що не впливає на визначення митної вартості задекларованого позивачем товару.

Наступне зауваження митного органу полягало у тому, що витрати на транспортування вантажу (фрахт), які зазначені в рахунку-фактурі та специфікації до контракту, не мають документального підтвердження.

Відповідно до приписів п. 6 ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів.

Тобто, надання транспортних (перевізні) документів вимагається тоді, коли за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару.

Як вбачається з матеріалів справи, поставка товару здійснювалась морським транспортом на умовах CFR Херсон (Україна) «Інкотермс».

За правилами поставки CFR (англ. Cost and Freight (… named port of destination)), (Вартість і фрахт (… назва порту призначення), продавець зобов`язаний своїм коштом доставити товар у порт відвантаження, завантажити його на судно і сплатити фрахт для доставки товару в зазначений порт призначення. У разі міжнародних перевезень за умовами CFR на продавця покладається також обов`язок митного оформлення товару для експорту. Вважається, що продавець виконав постачання, коли товар перетнув борт судна в порту відвантаження.

Отже, поставка товару до порту відвантаження (Херсон) здійснювалась за рахунок фірми «OZER TICARET INSAAT MALZ. VE GIDA MAD. SAN. LTD».

Суд зазначає, що за умовами Контракту та додаткових документів слідує, що фірма «OZER TICARET INSAAT MALZ. VE GIDA MAD. SAN. LTD» поставляє товар та несе всі витрати по доставці товару до порту «Херсон», відповідно до інвойсу загальна вартість товару 53073, 89 USD, враховуючи вартість доставки до порту «Херсон».

Отже, у даному випадку документальне підтвердження витрат на транспортування вантажу (фрахт) для визначення митної вартості задекларованого товару не потребується.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що висловлені відповідачем зауваження щодо розбіжностей у документах, поданих для митного оформлення придбаного позивачем на підставі зовнішньоекономічного контракту товару, не спростовують визначення митної вартості за першим методом - ціною контракту.

Висловлені митним органом зауваження та розбіжності мають логічне пояснення, товаросупровідні документи узгоджуються між собою та містять відомості про партію товару, що поставляється та заявлена до митного оформлення за ціною договору.

Щодо надання додаткових документів.

Статтею 53 Митного кодексу України встановлено, що у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

З аналізу частин 1 та 2 ст. 53 Митного кодексу України вбачається, що Митним кодексом передбачено вичерпний перелік документів, що подається декларантом митному органу для підтвердження заявленої митної вартості товарів та обраного методу її визначення.

Частиною 3 ст. 53 Митного кодексу України передбачено, що в разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи.

З огляду на вищевикладене, суд зазначає, що додаткові документи, які декларанту запропонував надати митний орган, відносяться до додаткових документів, що надаються на вимогу митного органу за наявності у декларанта.

Відповідач не обґрунтував яким чином витребувані документи впливають на підтвердження того чи іншого показника.

При цьому, митний орган повинен витребувати ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 Митного кодексу України.

Відповідно до чч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Вирішуючи спір, суд враховує, що сумніви у достовірності поданих декларантом відомостей можуть бути зумовлені неповнотою, розбіжностями у поданих документах для підтвердження заявленої митної вартості товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких вже здійснено тощо. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Відповідно до положень чч. 6-7 ст. 54 МК України, орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

У разі якщо під час проведення митного контролю орган доходів і зборів не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично.

Частинами 1, 2 статті 55 Кодексу визначено, що рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Разом із цим, за правилами цієї статті, прийняте митним органом рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити, зокрема, обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом.

У разі відмови у прийнятті митної декларації посадовою особою органу доходів і зборів заповнюється картка відмови у прийнятті митної декларації за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику. Один примірник зазначеної картки невідкладно вручається (надсилається) декларанту або уповноваженій ним особі (частина 12 статті 264 МК України).

Отже митний орган при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості зобов`язаний перевірити складові числового значення митної вартості, правильність розрахунку, здійсненого декларантом, упевнитись в достовірності та точності заяв, документів чи розрахунків, поданих декларантом, а також відсутності обмежень для визначення митної вартості за ціною договору, наведених у статті 58 МК України (у разі визначення декларантом митної вартості імпортованого товару за першим методом).

Методи визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, встановлені в ст. 57 Митного кодексу.

Відповідно до ч. 1 вказаної статті, визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

При цьому частинами 2, 3, 6 статті 57 передбачено, що основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

На підтвердження заявлених відомостей про митну вартість товару позивач надав до митного органу, окрім митної декларації: пакувальний лист б/н від 17.12.2021; рахунок-фактуру (Інвойс) від 17.12.2021, EFІ069; коносамент № 3 від 20.12.2021; вантажна відомість №3 від 20.12.2021; сертифікат про походження товару форми А від 17.12.2021; документ що підтверджує вартість страхування № 00064/03 від 17.12.2021; зовнішньоекономічний договір №07/11/19 від 07.11.2019; доповнення до контракту №30 від 03.12.2021; договір про надання послуг митного брокера від 13.07.2012; інформація про позитивні результати державних видів контролю від 30.12.2021; копію митної декларації країни відправлення 21330100EX00260057 від 17.12.2021.

Надання позивачем усіх вищевказаних документів до митного оформлення не заперечується сторонами та відображено у картці відмови.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що позивач надав усі наявні та достатні документи, передбачені Митним кодексом України, необхідні для визначення митної вартості за першим методом, та які містять повну інформацію про митну вартість та її складові.

Натомість контролюючий орган не довів належними, достатніми та беззаперечними доказами, що надані декларантом документи в своїй сукупності не підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за ці товари та не дають можливість здійснити митне оформлене товару за визначеним декларантом основним методом - за ціною договору, як не довів і правових підстав для застосування резервного методу.

Формально нижчий рівень митної вартості імпортованого позивачем товару від рівня митної вартості іншого митного оформлення, не може розцінюватися як заниження позивачем митної вартості, не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару і не може бути достатньою підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товару за основним методом визначення його митної вартості.

Спрацювання системи управління ризиками не може бути самостійною підставою для коригування митної вартості товару, з огляду на те, що спрацювання системи є лише рекомендацією посадовій особі органу доходів і зборів більш детально проаналізувати умови зовнішньоекономічної операції, та не може бути безумовною підставою для відмови в оформленні товару за самостійно заявленою декларантом митною вартістю товарів.

У своїх сталих правових позиціях Верховний Суд з приводу спірних правовідносин наголошує, що розбіжність між рівнем заявленої декларантом митної вартості товару та рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких вже здійснено, може бути лише підставою для сумніву у правильності визначення митної вартості, проте не є достатньою підставою для висновку про недостовірність даних щодо заявленої декларантом митної вартості та, як наслідок, коригування митної вартості за другорядними методами, як помилково вважає митний орган.

У постанові від 30.04.2020 року по справі №820/231/16 Верховний Суд вказує, що отримана з Центральної бази даних ЄАІС ДМСУ інформація про вантажну митну декларацію, на яку митний орган посилається при коригуванні митної вартості, не є достатнім доказом ціни, за яку відповідну партію товару було дійсно імпортовано до України, оскільки при здійсненні контролю за коригуванням митної вартості, проведеним митним органом за другорядним методом, митний орган повинен довести, що: відповідний товар за певною митною вартістю був дійсно ввезений до України; що митна вартість за відповідною вантажною митною декларацією не була відкоригована; що рішення про коригування (якщо воно приймалося) не було оскаржене до суду та скасоване судом, тощо.

Однак, таких доказів не міститься в матеріалах даної справи.

Проте саме на підставі наявної інформації баз даних ЄАІС митним органом встановлено, що рівень митної вартості товарів, митне оформлення яких вже здійснено, є більшим, ніж заявлено декларантом.

Відповідачем не доведено наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення позивачем митної вартості товарів за першим методом, так як усі необхідні документи на підтвердження заявленої митної вартості товарів надані. Зазначене, в свою чергу, свідчить про відсутність підстав для коригування митної вартості імпортованого Товариством товару.

Отже, судом встановлено, що спірне рішення про коригування митної вартості товарів №UА508110/2021/000020/2 від 31.12.2021 року прийняте відповідачем необґрунтовано, тобто без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що митницею безпідставно здійснено коригування, заявленої декларантом митної вартості товару, та прийнято картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UА508110/2021/000253 від 31.12.2021 року.

Відповідно до ч.1 ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

У процесі розгляду справи не встановлено інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин.

Згідно зі ст. 249 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов до висновку про те, що адміністративний позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, оскільки адміністративний позов задоволено, суд, у відповідності до приписів ст. 139 КАС України, здійснює розподіл судових витрат.

Матеріалами справи підтверджено, що позивачем сплачено судовий збір у розмірі 9005,00 грн.

Зважаючи на вищевикладене, оскільки рішення, які визнані судом протиправними та скасовані прийняті суб`єктом владних повноважень, суд дійшов висновку про стягнення з Митниці в Херсонській області, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі за рахунок бюджетних асигнувань на користь позивача суму сплаченого судового збору у розмірі 9005,00 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 6, 7, 9, 72, 77, 90, 139, 242-246, 255, 262, 293, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ВАСКО-ІМПОРТ» (73003, м. Херсон, пров. Портовий, 1; ) до Митниці в Херсонській області, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі (73003, м. Херсон, вул. Гоголя, 13; ) про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів та картки відмови - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати прийняте Митницею в Херсонській області, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі рішення про коригування митної вартості товарів №UА508110/2021/000020/2 від 31.12.2021 року.

Визнати протиправною та скасувати картку відмови Митниці в Херсонській області, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UА508110/2021/000253 від 31.12.2021 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Митниці в Херсонській області, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі (73003, м. Херсон, вул. Гоголя, 13; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ВАСКО-ІМПОРТ» (73003, м. Херсон, пров. Портовий, 1; ) судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 9005,00 грн. (дев`ять тисяч п`ять гривень 00 коп.).

Рішення набирає законної сили в порядку і строки, встановлені ст. 255 КАС України.

Рішення може бути оскаржено в порядку та строки встановлені ст. ст. 293, 295 КАС України.

Суддя А.А. Радчук