Справа № 160/19627/22
Суддя: Баранник Н.П.
Дата ухвалення: 2023-05-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12 січня 2023 року адміністративний позов задоволено.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу.
Вищезазначена апеляційна скарга надійшла до Третього апеляційного адміністративного суду 12.04.2023. Матеріали справи на запит суду передано судді-доповідачу 01.05.2023.
При перевірці матеріалів справи було встановлено, що апеляційну скаргу подано з порушенням вимог, встановлених п.1 ч.5 ст.296 Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки скаржником не надано документ про сплату судового збору.
Згідно п.п.2 п.3 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», за подання до адміністративного суду апеляційної скарги на рішення суду ставка судового збору складає 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги, але не більше 15 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Тобто, при подачі апеляційної скарги скаржником має бути сплачено судовий збір в розмірі 3 721,5 грн..
Разом з тим, відповідачем заявлено клопотання про відстрочення сплати судового збору, у зв`язку з відсутністю належного фінансування.
За приписами частини першої статті 133 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.
При цьому, відповідно до частин першої, другої статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.
Згідно з частиною першою статті 8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.
Частиною другою цієї ж статті закріплено, що суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.
З наведеного вбачається, що скаржник не є суб`єктом, на якого розповсюджується дія законодавства щодо зменшення розміру судового збору, звільнення від його сплати, відстрочення або розстрочення його сплати.
Приймаючи до уваги вищевикладене, прихожу до висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання скаржника про відстрочення сплати судового збору.
Судовий збір слід сплатити за наступними реквізитами:
отримувач коштів: ГУК у Дн-кiй обл/Шев.р/22030101;
код отримувача (код за ЄРДПОУ): 37988155;
банк отримувача: Казначейство України (ел. адм. подат.);
код банку отримувача (МФО): 899998;
код класифікації доходів бюджету: 22030101;
призначення платежу: *;101;__________ (код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків і має відповідну відмітку у паспорті);Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), на рішення від ______ (Дата оскаржуваного рішення) по справі _________ (Номер справи), Третій апеляційний адміністративний суд.
Крім того, при перевірці матеріалів справи було встановлено, що апеляційну скаргу подано з порушенням вимог, встановлених Кодексом адміністративного судочинства України, оскільки апеляційна скарга подана після закінчення строків, встановлених статтею 295 цього Кодексу.
Так, відповідно до положень частини 1 статті 295 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Як вбачається з матеріалів справи, оскаржене рішення судом першої інстанції ухвалено 12.01.2023, справу розглянуто в порядку письмового провадження. Разом з тим, апеляційну скаргу подано засобами поштового зв`язку 06.04.2023, тобто з пропуском строку на апеляційне оскарження, встановленого частиною 1 статті 295 КАС України.
В апеляційній скарзі відповідачем заявлено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення. В обґрунтування заяви вказує, що перша апеляційна скарга відповідачем була подана із дотримання строків на апеляційне оскарження, однак ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 06.03.2023 апеляційну скаргу повернуто скаржнику, оскільки особою, що подала апеляційну скаргу недоліки, зазначені в ухвалі про залишення апеляційної скарги без руху усунуто не було, а саме не сплачено судовий збір.
Розглянувши вказані обґрунтування, приходжу до висновку про їх безпідставність та необґрунтованість, з огляду на наступне.
Пунктом 1 частини 2 статті 295 КАС України визначено, що учасник справи, якому повне рішення не було вручено в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Відповідно до розписки, яка знаходиться в матеріалах справи, копію оскарженого рішення представником відповідача отримано 17.01.2023 (а.с. 71).
Отже, враховуючи дату вручення відповідачу повного судового рішення (17.01.2023), перебіг встановленого п.1 ч.2 ст.295 КАС України строку розпочався 18.01.2023 та закінчився 16.02.2023.
Крім того, звертаю увагу, що вперше заявник звернувся до суду з апеляційною скаргою 30.01.2023.
Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 06.03.2023 апеляційну скаргу повернуто скаржнику.
Вдруге апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції заявник подав лише 06.04.2023, тобто майже через місяць з моменту повернення апеляційної скарги.
Відповідно до ч.1 ст.118 КАС України процесуальні строки - це встановлені законом або судом строки, у межах яких вчиняються процесуальні дії.
Приписами ч.1 ст.121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.
Разом з тим, поважними причинами пропуску строку на подання апеляційної скарги можуть бути визнані лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами.
При цьому, обставини, на які посилається відповідач є суб`єктивними та пов`язані з неналежною організацією роботи суб`єкта владних повноважень.
Виходячи з принципу належного урядування, державні органи загалом, і податкові органи зокрема, зобов`язати діяти вчасно та в належний спосіб, а держава не повинна отримувати вигоду у вигляді поновлення судами строку на оскарження судових рішень та виправляти допущені органами державної влади помилки за рахунок приватної особи, яка діяла добросовісно (у даному випадку - за рахунок платника податку у зв`язку з порушенням принципу остаточності судового рішення, прийнятого на користь такого платника податку).
Таким чином, неспроможність відповідача належним чином організувати фінансування витрат на оплату судового збору, вважаю неповажною причиною пропуску строку апеляційного оскарження.
Слід зазначити, що ДПС та її територіальні органи (органи доходів і зборів) є державними органами, що здійснюють адміністрування податків, зборів, платежів.
Беручи до уваги, що особа, яка утримується за рахунок державного бюджету, має право в межах бюджетних асигнувань здійснити розподіл коштів з метою забезпечення сплати судового збору, вважаю, що обставини, пов`язані з фінансуванням установ чи організацій з державного бюджету, відсутністю в ньому коштів, призначених для сплати судового збору тощо, не можуть бути підставою для реалізації суб`єктом владних повноважень права на апеляційне оскарження у будь-який необмежений час після закінчення такого строку та, відповідно, підставою для поновлення зазначеного строку.
Звертаю увагу, що ухвали про повернення первинної апеляційної скарги не оскаржувалась відповідачем в касаційному порядку, що свідчить про погодження з висновками, викладеними в останніх.
Таким чином, рішення суду першої інстанції набрало законної сили, поновлення строку на подання апеляційної скарги суперечить принципу юридичної визначеності.
Враховуючи наведене, не вбачаю підстав для поновлення скаржнику строку на апеляційне оскарження рішення суду.
Відповідно до ч.2 ст.298 КАС України, до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 296 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу, тобто суддя, встановивши, невідповідність матеріалів поданої скарги вимогам, встановленим цим Кодексом, постановляє ухвалу про залишення апеляційної скарги без руху.
Згідно ч.3 ст.298 КАС України апеляційна скарга залишається без руху у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 295 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.
Враховуючи зазначене, вважаю за необхідне апеляційну скаргу залишити без руху та повідомити про це скаржника, надавши строк для усунення недоліків, а саме відповідач має надати:
- документ про сплату судового збору;
- заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення, в якій вказати інші підстави для поновлення такого строку з наданням відповідних доказів на обґрунтування заяви.
Керуючись ст.ст. 295, 298 КАС України, суддя
У задоволенні клопотання Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про відстрочення сплати судового збору - відмовити.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
Суддя Н.П. Баранник