Справа № 640/22847/19
Суддя: Бєлова Людмила Василівна
Дата ухвалення: 2023-05-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 травня 2023 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого: Бєлової Л.В.

суддів: Горяйнова А.М., Степанюка А.Г.,

розглянувши у порядку письмового провадження у місті Києві апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Укрнафта» на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 22 вересня 2022 року (справу розглянуто в порядку спрощеного провадження) у справі за адміністративним позовом Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у м. Києві до Публічного акціонерного товариства «Укрнафта» про застосування заходів реагування,

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2019 року позивач, Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у місті Києві, звернувся до суду першої інстанції з адміністративним позовом, у якому просив:

- застосувати заходи реагування у вигляді повного зупинення експлуатації готельного комплексу «Джерело» Публічного акціонерного товариства «УКРНАФТА» (, провулок Несторівський 3-5), яке здійснює господарську діяльність: вул. Обсерваторна 21 в Шевченківському районі м. Києва, до повного усунення порушень зазначених в акті перевірки, шляхом відключення джерела електроживлення та накладення печаток на розподільчі електрощити.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 22 вересня 2022 року адміністративний позов задоволено:

Застосовано заходи реагування у вигляді повного зупинення експлуатації готельного комплексу «Джерело» Публічного акціонерного товариства «УКРНАФТА» (, провулок Несторівський 3-5), яке здійснює господарську діяльність: вул. Обсерваторна 21 в Шевченківському районі м. Києва, до повного усунення порушень зазначених в акті перевірки, шляхом відключення джерела електроживлення та накладення печаток на розподільчі електрощити.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, відповідачем подано апеляційну скаргу, у якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю. Апелянт мотивує свої вимоги тим, що судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи та недоведено обставини, які суд вважав встановленими.

Відповідач вказує про усунення більшої частини порушень та те, що застосування заходів реагування є крайнім заходом, в той час як у будівлі відповідача відсутні фактори, які б створювали загрозу життю і здоров`ю людей.

Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 21 грудня 2022 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Укрнафта» на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 22 вересня 2022 року у справі за адміністративним позовом Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у м. Києві до Публічного акціонерного товариства «Укрнафта» про застосування заходів реагування та призначено справу до розгляду в порядку письмового провадження.

02 січня та 13 січня 2023 року до Шостого апеляційного адміністративного суду через Електронний суд та поштою надійшли ідентичні додаткові пояснення Публічного акціонерного товариства «Укрнафта», разом з якими позивач додає новий акт перевірки № 194 від 18.11.2022 року, яким встановлено два порушення, тобто, відповідач звертає увагу, що ним було усунуто 21 порушення.

Окрім того, відповідач вказує, що два порушення, які залишились, по-перше, не створюють загрози життю та здоров`ю людей, по-друге, відповідач працює над їх усуненнями та подав контролюючому органу повідомлення про те, що у відповідній будівлі конструктивні зміни чи реконструкція не проводилась з 1998 року, тому під час проведення наступної реконструкції будівля буде приведена у відповідність вимогам.

30 січня 2023 року до Шостого апеляційного адіміністративного суду надійшов відзив Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у місті Києві, в якому позивач повністю підтримує правову позицію суду першої інстанції та вказує про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги.

Позивач наголошує на наявності ще двох неусунутих порушень, які на думку суб`єкта владних повноважень створюють загрозу життю та здоров`ю людей та сприяють виникненню та розповсюдженню пожежі.

Відповідно до статті 311 КАС України справа розглядається в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, додаткових пояснень, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, на підставі наказу від 10.09.2019р. №744 Головного управління ДСНС України у м. Києві, від 20.06.2019р., посвідчення №6010 від 10.09.2019р. останнім проведено позаплановий захід державного нагляду (контролю) щодо дотримання ПАТ «Укрнафта» вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки.

За результатами перевірки складено акт №777 від 04.10.2019р., яким встановлено порушення:

- ліфтові холи не відокремлені від інших приміщень протипожежними перегородками (порушення: п.п. 6.31, 6.32 ДБН ДБН В.1.1-7-2016 «Пожежна безпека об`єктів будівництва»);

- газова котельня не відокремлена від суміжних приміщень протипожежними стінами, перегородками та перекриттями з класом вогнестійкості не менше ніж REI 45 (ЕІ 45) та групою за межею поширення вогню М0. (Стіни, перегородки та міжповерхові перекриття, що відділяють котельню від інших приміщень, а також стіни, що відокремлюють котельню від будівлі, повинні бути паро газонепроникними) (порушення: п. 6.64. ДБН В.2.5-20:2001 «Інженерне обладнання будинків і споруд. Зовнішні мережі і споруди. Газопостачання», п. п. п. 23.1., 23.4. ДБН В.2.5-77:2014 «Котельні»);

- сходові клітки не забезпечені евакуаційним освітленням (порушення: п. 7.1.10. ДБН В.1.1-7:2016 «Пожежна безпека об`єктів будівництва», п.п. 9.7.1., 9.7.5. ДБН В.2.5-56.2014 «Системи протипожежного захисту»;

- автоматичне закриття запірних клапанів на вводі у газову котельню не передбачено при спрацюванні систем протипожежного захисту (порушення: п.п. 17.2.5., 23.7. ДБН В.2.5-77:2014 «Котельні»);

- вхідні двері в номери не виконані з класом вогнестійкості ЕІ 30 (порушення: п. 9.16. ДБН В.2.2-20:2008 Будинки і споруди. Готелі»);

- допускається улаштування та експлуатація тимчасових електромереж в підвальному приміщені;

- не надано акти проведення прихованих робіт по прокладанню проводів (кабелів);

- вбудовані та навісні шафи пожежних кран-комплектів, не мають отворів для провітрювання і пристосування для візуального огляду їх без розкривання;

- черговий персонал готелю, а також мешканці готелю не забезпечені засобами індивідуального захисту органів дихання для саморятування людей під час пожежі для організації евакуації людей у разі виникнення пожежі;

- у готельних номерах та приміщеннях для обслуговуючого персоналу відсутні шафи зберігання засобів індивідуального захисту органів дихання для саморятування людей під час пожежі, (порушення: п. 9.24. ДБН В.2.2-20:2008 «Будинки і споруди. Готелі»);

- не всі евакуаційні виходи не обладнані світловими покажчиками «ВИХІД» білого кольору на зеленому фоні, підключеними до джерела живлення аварійного (евакуаційного) освітлення;

- в сходовій клітці типу СК 1 влаштовані приміщення номерів (порушення: п. 7.3.22. ДБН В.1.1-7:2016 «Пожежна безпека об`єктів будівництва. Загальні вимоги»);

- в об`ємі сходової клітки типу СК 1 влаштовані електрощити які не відносяться до її освітлення (порушення: п. 7.3.22. ДБН В.1.1-7:2016 «Пожежна безпека об`єктів будівництва. Загальні вимоги»);

- з приміщень мансардного поверху не передбачено два евакуаційні виходи (порушення: п.п. 7.2.1., 7.2.4. ДБН В.1.1-7:2016 «Пожежна безпека об`єктів будівництва»);

- сполучення ліфта з цокольним поверхом не виконано через протипожежний тамбур шлюз 1-го типу з підпором повітря під час пожежі (порушення: п. 6.35. ДБН В.1.1-7:2016 «Пожежна безпека об`єктів будівництва»;

- допускається захаращення матеріальними цінностями шляхів евакуації (коридори, сходові клітки) меблями, матеріальними цінностями;

- вхід на сходи що ведуть до першого поверху з приміщень цокольного поверху не виконаний через протипожежний тамбур-шлюз 1-го типу (порушення: п. 6.36. ДБН В. 1.1-7:2016 «Пожежна безпека об`єктів будівництва»);

- не всі двері на шляхах евакуації обладнані замками що легко відчиняється з середини;

- електричні розетки та вимикачі встановлені на горючій основі без підкладання під них суцільного негорючого матеріалу, що виступає за габарити електроприладу на 1 см з кожного боку;

- офісні приміщення, які розташовані на поверхах із житловою зоною, не відокремлені від приміщень іншого призначення глухими протипожежними перегородками 1-го типу (порушення: п. 9.10. ДБН В.2.2-20:2008 «Будинки і споруди. Готелі»);

- будівля готелю не обладнана системою оповіщення про пожежу та управління евакуацією людей 3-го типу (порушення: п. 15., додаток Б, таб. Б.1. ДБН В.2.5-56:2014«Системи протипожежного захисту»);

- компоненти системи пожежної сигналізації в приміщенні газової котельні не виконані у вибухобезпечному виконанні (порушення: п. 1.6.1., додаток А, таб. А.2. ДБН В.2.5-56:2014 «Системи протипожежного захисту», п. 23.9. ДБН В.2.5-77:2014 «Котельні»;

- не здійснено навчання працівників з питань цивільного захисту, у тому числі правилам техногенної безпеки.

Факт допущення відповідачем вище перелічених порушень підтверджується наявними у матеріалах справи фотознімками.

27 листопада 2019 року ПАТ «Укрнафта» звернулось до позивача заявою, якою повідомило про усунення частини порушень, які встановлені актом №777 від 04 жовтня 2019 року та просило здійснити позапланову перевірку стану виконання виявлених порушень (недоліків), вимог законодавства з питань цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки в приміщеннях ПАТ «Укрнафта».

Так, актом №966 від 24.12.2019р. виявлені наступні порушення, які не були усунені відповідачем:

- ліфтові холи не відокремлені від інших приміщень протипожежними перегородками (порушення: п.п. 6.31, 6.32 ДБН ДБН В.1.1-7-2016 «Пожежна безпека об`єктів будівництва»);

- газова котельня не відокремлена від суміжних приміщень протипожежними стінами, перегородками та перекриттями з класом вогнестійкості не менше ніж REI 45 (ЕІ 45) та групою за межею поширення вогню М0. (Стіни, перегородки та міжповерхові перекриття, що відділяють котельню від інших приміщень, а також стіни, що відокремлюють котельню від будівлі, повинні бути парогазонепроникними) (порушення: п. 6.64. ДБН В.2.5-20:2001 «Інженерне обладнання будинків і споруд. Зовнішні мережі і споруди. Газопостачання», п. п. п. 23.1., 23.4. ДБН В.2.5-77:2014 «Котельні»);

- сходові клітки не забезпечені евакуаційним освітленням (порушення: п. 7.1.10. ДБН В.1.1-7:2016 «Пожежна безпека об`єктів будівництва», п.п. 9.7.1., 9.7.5. ДБН В.2.5-56.2014 «Системи протипожежного захисту»;

- вхідні двері в номери не виконані з класом вогнестійкості ЕІ 30 (порушення: п. 9.16. ДБН В.2.2-20:2008 Будинки і споруди. Готелі»);

- в сходовій клітці типу СК 1 влаштовані приміщення номерів (порушення: п. 7.3.22. ДБН В.1.1-7:2016 «Пожежна безпека об`єктів будівництва. Загальні вимоги»);

- в об`ємі сходової клітки типу СК 1 влаштовані електрощити які не відносяться до її освітлення (порушення: п. 7.3.22. ДБН В.1.1-7:2016 «Пожежна безпека об`єктів будівництва. Загальні вимоги»);

- сполучення ліфта з цокольним поверхом не виконано через протипожежний тамбур шлюз 1-го типу з підпором повітря під час пожежі (порушення: п. 6.35. ДБН В.1.1-7:2016 «Пожежна безпека об`єктів будівництва»;

- вхід на сходи що ведуть до першого поверху з приміщень цокольного поверху не виконаний через протипожежний тамбур-шлюз 1-го типу (порушення: п. 6.36. ДБН В. 1.1-7:2016 «Пожежна безпека об`єктів будівництва»);

- офісні приміщення, які розташовані на поверхах із житловою зоною, не відокремлені від приміщень іншого призначення глухими протипожежними перегородками 1-го типу (порушення: п. 9.10. ДБН В.2.2-20:2008 «Будинки і споруди. Готелі»);

- компоненти системи пожежної сигналізації в приміщенні газової котельні не виконані у вибухобезпечному виконанні (порушення: п. 1.6.1., додаток А, таб. А.2. ДБН В.2.5-56:2014 «Системи протипожежного захисту», п. 23.9. ДБН В.2.5-77:2014 «Котельні»;

- не здійснено навчання працівників з питань цивільного захисту, у тому числі правилам техногенної безпеки.

Вважаючи, що встановлені порушення несуть реальну загрозу життю і здоров`ю людей, позивач звернувся з даним адміністративним позовом до суду.

Суд першої інстанції адміністративний позов задовольнив та зазначив, що заявлені позивачем позовні вимоги відповідають основним засадам дотримання необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав та інтересів особи і цілям, на досягнення яких вони спрямовані, оскільки заявлені в інтересах людей, що знаходяться (перебувають) на такому об`єкті, для забезпечення безпеки їхнього життя і здоров`я та уникненню можливих несприятливих наслідків.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до частини першої статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Головне управління ДСНС України у місті Києві у відповідності до Кодексу цивільного захисту України та Положення про Головне управління ДСНС України у місті Києві, затвердженого наказом ДСНС України здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням і виконанням вимог законодавства у сфері цивільного захисту, пожежної та техногенної безпеки, діяльності аварійно - рятувальних служб.

Відповідно до положень ст. 64 Кодексу цивільного захисту України, центральний орган виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, уповноважений організовувати та здійснювати державний нагляд (контроль) щодо виконання вимог законів та інших нормативно-правових актів з питань техногенної та пожежної безпеки, цивільного захисту і діяльності аварійно-рятувальних служб.

Центральний орган виконавчої влади, який здійснює нагляд (контроль) у сфері техногенної та пожежної безпеки, реалізує повноваження безпосередньо і через свої територіальні органи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, районах, районах у містах, містах обласного, республіканського (Автономної Республіки Крим) значення.

Центральний орган виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, здійснює державний нагляд (контроль) шляхом проведення планових та позапланових перевірок відповідно до закону (стаття 66 Кодексу цивільного захисту України).

Нормами ч. 2 ст. 51 Кодексу цивільного захисту України, передбачено, що забезпечення техногенної безпеки суб`єкта господарювання покладається на його керівника.

Згідно з приписами ст. 55 Кодексу цивільного захисту України, забезпечення пожежної безпеки суб`єкта господарювання покладається на власників та керівників таких суб`єктів господарювання.

Відповідно до норм п. 12 ч. 1 ст. 67 Кодексу цивільного захисту України, до повноважень центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, належить звернення до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, експлуатації будівель, об`єктів, споруд, цехів, дільниць, а також машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, зупинення проведення робіт, у тому числі будівельно-монтажних, випуску і реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту, надання послуг, якщо ці порушення створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей.

Згідно з ч. 2 ст. 68 Кодексу цивільного захисту України, у разі встановлення порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створює загрозу життю та здоров`ю людей, посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки, звертаються до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, споруд, окремих приміщень, випуску та реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту у порядку, встановленому законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 Кодексу цивільного захисту України, підставою для звернення центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів є, зокрема, недотримання вимог пожежної безпеки, визначених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами, стандартами, нормами і правилами.

Положеннями ч. 2 ст. 70 Кодексу цивільного захисту України, передбачено, що повне або часткове зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, виконання робіт, надання послуг здійснюється виключно за рішенням адміністративного суду.

При цьому, з аналізу вищенаведеного убачається, що застосування заходів реагування можливо, у разі виявлення порушень, які реально створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей.

Так, Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 30.12.2014 № 1417, затверджено Правила пожежної безпеки в Україні, які є обов`язковими для виконання суб`єктами господарювання, органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах.

Вказані Правила встановлюють загальні вимоги з пожежної безпеки до будівель, споруд різного призначення та прилеглих до них територій, іншого нерухомого майна, обладнання, устаткування, що експлуатуються, будівельних майданчиків, а також під час проведення робіт з будівництва, реконструкції, реставрації, капітального ремонту, технічного переоснащення будівель та споруд.

Згідно пунктів 1, 2, 3 розділу ІІ Правил пожежної безпеки в Україні, діяльність із забезпечення пожежної безпеки є складовою виробничої та іншої діяльності посадових осіб і працівників підприємств та об`єктів.

Під час розгляду спору по суті в суді першої інстанції, відповідач надав докази усунення частини виявлених порушень, які були зафіксовані в акті перевірки №777 від 04.10.2019 року.

Заперечуючи проти задоволення адміністративного позову, відповідач наголошував на тому, що ним усунуто частину порушень, зафіксованих в акті №777 від 04.10.2019 року, а інша їх частина, не може слугувати підставою для вжиття заходів державного нагляду (контролю) у вигляді зупинення експлуатації готельного комплексу.

Так, як вбачається з матеріалів справи, за результатами перевірки складено акт №777 від 04.10.2019 року, яким встановлено порушення:

- ліфтові холи не відокремлені від інших приміщень протипожежними перегородками (порушення: п.п. 6.31, 6.32 ДБН ДБН В.1.1-7-2016 «Пожежна безпека об`єктів будівництва»);

- газова котельня не відокремлена від суміжних приміщень протипожежними стінами, перегородками та перекриттями з класом вогнестійкості не менше ніж REI 45 (ЕІ 45) та групою за межею поширення вогню М0. (Стіни, перегородки та міжповерхові перекриття, що відділяють котельню від інших приміщень, а також стіни, що відокремлюють котельню від будівлі, повинні бути паро газонепроникними) (порушення: п. 6.64. ДБН В.2.5-20:2001 «Інженерне обладнання будинків і споруд. Зовнішні мережі і споруди. Газопостачання», п. п. п. 23.1., 23.4. ДБН В.2.5-77:2014 «Котельні»);

- сходові клітки не забезпечені евакуаційним освітленням (порушення: п. 7.1.10. ДБН В.1.1-7:2016 «Пожежна безпека об`єктів будівництва», п.п. 9.7.1., 9.7.5. ДБН В.2.5-56.2014 «Системи протипожежного захисту»;

- автоматичне закриття запірних клапанів на вводі у газову котельню не передбачено при спрацюванні систем протипожежного захисту (порушення: п.п. 17.2.5., 23.7. ДБН В.2.5-77:2014 «Котельні»);

- вхідні двері в номери не виконані з класом вогнестійкості ЕІ 30 (порушення: п. 9.16. ДБН В.2.2-20:2008 Будинки і споруди. Готелі»);

- допускається улаштування та експлуатація тимчасових електромереж в підвальному приміщені;

- не надано акти проведення прихованих робіт по прокладанню проводів (кабелів);

- вбудовані та навісні шафи пожежних кран-комплектів, не мають отворів для провітрювання і пристосування для візуального огляду їх без розкривання;

- черговий персонал готелю, а також мешканці готелю не забезпечені засобами індивідуального захисту органів дихання для саморятування людей під час пожежі для організації евакуації людей у разі виникнення пожежі;

- у готельних номерах та приміщеннях для обслуговуючого персоналу відсутні шафи зберігання засобів індивідуального захисту органів дихання для саморятування людей під час пожежі, (порушення: п. 9.24. ДБН В.2.2-20:2008 «Будинки і споруди. Готелі»);

- не всі евакуаційні виходи не обладнані світловими покажчиками «ВИХІД» білого кольору на зеленому фоні, підключеними до джерела живлення аварійного (евакуаційного) освітлення;

- в сходовій клітці типу СК 1 влаштовані приміщення номерів (порушення: п. 7.3.22. ДБН В.1.1-7:2016 «Пожежна безпека об`єктів будівництва. Загальні вимоги»);

- в об`ємі сходової клітки типу СК 1 влаштовані електрощити які не відносяться до її освітлення (порушення: п. 7.3.22. ДБН В.1.1-7:2016 «Пожежна безпека об`єктів будівництва. Загальні вимоги»);

- з приміщень мансардного поверху не передбачено два евакуаційні виходи (порушення: п.п. 7.2.1., 7.2.4. ДБН В.1.1-7:2016 «Пожежна безпека об`єктів будівництва»);

- сполучення ліфта з цокольним поверхом не виконано через протипожежний тамбур шлюз 1-го типу з підпором повітря під час пожежі (порушення: п. 6.35. ДБН В.1.1-7:2016 «Пожежна безпека об`єктів будівництва»;

- допускається захаращення матеріальними цінностями шляхів евакуації (коридори, сходові клітки) меблями, матеріальними цінностями;

- вхід на сходи що ведуть до першого поверху з приміщень цокольного поверху не виконаний через протипожежний тамбур-шлюз 1-го типу (порушення: п. 6.36. ДБН В. 1.1-7:2016 «Пожежна безпека об`єктів будівництва»);

- не всі двері на шляхах евакуації обладнані замками що легко відчиняється з середини;

- електричні розетки та вимикачі встановлені на горючій основі без підкладання під них суцільного негорючого матеріалу, що виступає за габарити електроприладу на 1 см з кожного боку;

- офісні приміщення, які розташовані на поверхах із житловою зоною, не відокремлені від приміщень іншого призначення глухими протипожежними перегородками 1-го типу (порушення: п. 9.10. ДБН В.2.2-20:2008 «Будинки і споруди. Готелі»);

- будівля готелю не обладнана системою оповіщення про пожежу та управління евакуацією людей 3-го типу (порушення: п. 15., додаток Б, таб. Б.1. ДБН В.2.5-56:2014«Системи протипожежного захисту»);

- компоненти системи пожежної сигналізації в приміщенні газової котельні не виконані у вибухобезпечному виконанні (порушення: п. 1.6.1., додаток А, таб. А.2. ДБН В.2.5-56:2014 «Системи протипожежного захисту», п. 23.9. ДБН В.2.5-77:2014 «Котельні»;

- не здійснено навчання працівників з питань цивільного захисту, у тому числі правилам техногенної безпеки.

Як вбачається зі змісту позовної заяви та доданих до неї матеріалів, застосування заходів реагування у вигляді зупинення експлуатації готельного комплексу, є заходом, направленим на попередження настання негативних наслідків, викликаних наявністю на об`єкті порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, які створюють загрозу життю та здоров`ю людей.

Колегія суддів наголошує на тому, що поняття «загроза життю та/або здоров`ю людини» є оціночним поняттям, який лежить у сфері захисту населення, територій, навколишнього природного середовища та майна, функція контролю (нагляду) за чим, зокрема, покладена на позивача, посадові особи якого володіють спеціальними знаннями у цій сфері.

В контексті вищевикладеного підлягає врахуванню те, що відповідачем проведено роботу з усунення порушень та недоліків, встановлених актом №777 від 04.10.2019 року, що підтверджується подальшими перевірками.

Так, суду першої інстанції було надано акт №966 від 24.12.2019, складений за результатами позапланового заходу державного нагляду (контролю) щодо дотримання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки. Так, за результатами проведення перевірочного заходу, контролюючим органом було зафіксовано наступні порушення, які залишились:

- ліфтові холи не відокремлені від інших приміщень протипожежними перегородками (порушення: п.п. 6.31, 6.32 ДБН ДБН В.1.1-7-2016 «Пожежна безпека об`єктів будівництва»);

- газова котельня не відокремлена від суміжних приміщень протипожежними стінами, перегородками та перекриттями з класом вогнестійкості не менше ніж REI 45 (ЕІ 45) та групою за межею поширення вогню М0. (Стіни, перегородки та міжповерхові перекриття, що відділяють котельню від інших приміщень, а також стіни, що відокремлюють котельню від будівлі, повинні бути парогазонепроникними) (порушення: п. 6.64. ДБН В.2.5-20:2001 «Інженерне обладнання будинків і споруд. Зовнішні мережі і споруди. Газопостачання», п. п. п. 23.1., 23.4. ДБН В.2.5-77:2014 «Котельні»);

- сходові клітки не забезпечені евакуаційним освітленням (порушення: п. 7.1.10. ДБН В.1.1-7:2016 «Пожежна безпека об`єктів будівництва», п.п. 9.7.1., 9.7.5. ДБН В.2.5-56.2014 «Системи протипожежного захисту»;

- вхідні двері в номери не виконані з класом вогнестійкості ЕІ 30 (порушення: п. 9.16. ДБН В.2.2-20:2008 Будинки і споруди. Готелі»);

- в сходовій клітці типу СК 1 влаштовані приміщення номерів (порушення: п. 7.3.22. ДБН В.1.1-7:2016 «Пожежна безпека об`єктів будівництва. Загальні вимоги»);

- в об`ємі сходової клітки типу СК 1 влаштовані електрощити які не відносяться до її освітлення (порушення: п. 7.3.22. ДБН В.1.1-7:2016 «Пожежна безпека об`єктів будівництва. Загальні вимоги»);

- сполучення ліфта з цокольним поверхом не виконано через протипожежний тамбур шлюз 1-го типу з підпором повітря під час пожежі (порушення: п. 6.35. ДБН В.1.1-7:2016 «Пожежна безпека об`єктів будівництва»;

- вхід на сходи що ведуть до першого поверху з приміщень цокольного поверху не виконаний через протипожежний тамбур-шлюз 1-го типу (порушення: п. 6.36. ДБН В. 1.1-7:2016 «Пожежна безпека об`єктів будівництва»);

- офісні приміщення, які розташовані на поверхах із житловою зоною, не відокремлені від приміщень іншого призначення глухими протипожежними перегородками 1-го типу (порушення: п. 9.10. ДБН В.2.2-20:2008 «Будинки і споруди. Готелі»);

- компоненти системи пожежної сигналізації в приміщенні газової котельні не виконані у вибухобезпечному виконанні (порушення: п. 1.6.1., додаток А, таб. А.2. ДБН В.2.5-56:2014 «Системи протипожежного захисту», п. 23.9. ДБН В.2.5-77:2014 «Котельні»;

- не здійснено навчання працівників з питань цивільного захисту, у тому числі правилам техногенної безпеки.

Таким чином, станом на 24.12.2019 відповідачем було усунуто 12 з 23 порушень.

В подальшому, 02 січня та 13 січня 2023 року до Шостого апеляційного адміністративного суду через Електронний суд та поштою надійшли ідентичні додаткові пояснення Публічного акціонерного товариства «Укрнафта», разом з якими позивач додає новий акт перевірки № 194 від 18.11.2022 року.

Так, згідно з проведеним позаплановим заходом державного нагляду (контролю) щодо дотримання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, результати якого зафіксовано в акті № 194 від 18.11.2022 року, відповідачем усунуто 21 з 23 порушень, зафіксовано два наявних порушення:

- ліфтові холи не відокремлені від інших приміщень протипожежними перегородками (порушення: п.п. 6.31, 6.32 ДБН ДБН В.1.1-7-2016 «Пожежна безпека об`єктів будівництва»);

- вхід на сходи що ведуть до першого поверху з приміщень цокольного поверху не виконаний через протипожежний тамбур-шлюз 1-го типу (порушення: п. 6.36. ДБН В. 1.1-7:2016 «Пожежна безпека об`єктів будівництва»).

Таким чином, апеляційним судом встановлено, що згідно з актом перевірки № 194 від 18.11.2022 року, контролюючим органом зафіксовано лише два порушення: ліфтові холи не відокремлені від інших приміщень протипожежними перегородками; вхід на сходи що ведуть до першого поверху з приміщень цокольного поверху не виконаний через протипожежний тамбур-шлюз 1-го типу.

Колегія суддів наголошує на тому, що застосування заходів реагування спрямовано не як санкція для відповідача, а виключно для забезпечення безпеки життя та здоров`я людей, які працюють на підприємстві, від будь-якого ризику настання небезпечних чинників, а захід реагування має тимчасовий та спонукаючий характер, період дії якого залежить безпосередньо від факту усунення виявлених порушень.

Отже, за результатами здійснення чергового перевірочного заходу, відповідачем не було усунуто лише два порушення. Проте, слід врахувати, що при вирішенні питання про наявність підстав для застосування заходів реагування, у вигляді повного зупинення експлуатації приміщень, слід виходити з того, чи можуть порушення, що так і не було усунуто призвести до реальної загрози життю та здоров`ю людей, адже важливим та необхідним є дотримання балансу наявності можливого ризику з негативними наслідками для суб`єкта господарювання, пов`язаними з блокуванням роботи підприємства.

Так, колегія суддів вважає, що більшість виявлених порушень, які могли нести реальну загрозу було усунуто суб`єктом господарювання та підтверджується актами перевірки, а два порушення, що не було усунуто - не містять прямого та очевидного впливу на виникнення надзвичайної ситуації та можливості швидкого реагування - збереження життя/здоров`я людей та майна.

Слід наголосити, що два неусунуті порушення є прямим обов`язком для виконання відповідачем, проте, виходячи з їх суті та можливих ризиків настання надзвичайної ситуації, не є співмірним для застосування заходів реагування у вигляді повного блокування роботи підприємства.

Колегія суддів звертає увагу на те, що, перевіряючи обгрунтованість позовних вимог відповідного органу ДСНС України про застосування заходів реагування, суд має перевірити: 1) відповідність виявлених порушень з вимогами законодавства, що регулюють дані правовідносини; 2) встановити обсяг та «вагу» зазначених в акті перевірки порушень на предмет існування реальної загрози життю та здоров`ю людей (працівників, відвідувачів); 3) оцінити зібрані під час розгляду спору по суті докази від усіх сторін на предмет здійснення суб`єктом господарювання заходів по усуненню порушень, виявлених під час перевірочного заходу (вжиття заходів по ініціюванню проведення позапланової перевірки, часткове/повне усунення виявлених порушень, пріоритет усунення реальних загроз над «паперовими порушеннями» тощо); 4) надати оцінку спірним правовідносинам щодо наявності/відсутності підстав для застосування заходів реагування. Проте, доводи апелянта про те, що суд під час розгляду спору по суті має перевіряти реальність зазначених в акті перевірки порушень з встановленням певних технічних характеристик та оцінки «технічної» сторони таких порушень, є необгрунтованими, адже зазначене виходить за межі компетенції суду, та є виключно дискреційними повноваженнями спеціального уповноваженого органу - Державної служби України з надзвичайних ситуацій, працівники якої, володіють спеціальними знаннями та мають необхідні навички по виявленню порушень вимог законодавства. Факт усунення порушень потребує також візуального огляду посадовими особами ДСНС України.

Таким чином, враховуючи вказані вище дії відповідача, спрямовані на усунення виявлених порушень, що залишились після проведення останнього перевірочного заходу, колегія суддів вважає, що застосування заходів реагування, у такому разі, буде спрямовано як санкція для відповідача, жодним чином не пришвидшуючи усунення порушень, які залишились.

На переконання колегії суддів, застосований судом першої інстанції захід реагування у повній мірі виконав свій спонукаючий характер, з огляду на що, порушення, які не усунуті на даний час, не створюють прямої загрози життю чи здоров`ю людей, та мають бути усунуті в подальшому.

Крім того, під час прийняття судового рішення, мають бути враховані не лише обставини і підстави, які спонукали позивача, як суб`єкта владних повноважень, звернутися до суду з позовом про застосування заходів реагування, але і ті, які існують на час ухвалення судового рішення. За своїм змістом і суттю застосування такого заходу, він застосовується до усунення виявлених порушень та існування реальної загрози життю та/або здоров`ю людей, у зв`язку з чим, його застосування після усунення виявлених порушень втрачає той сенс, який законодавцем покладений як основа і правова підстава для його застосування.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 77 КАС України, передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з ч. ч. 1-3 ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи вищевикладене, з`ясувавши та перевіривши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення, враховуючи основні засади адміністративного судочинства, вимоги законодавства України та судову практику, колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у м. Києві до Публічного акціонерного товариства «Укрнафта» про застосування заходів реагування.

Згідно з положеннями статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до вимог частини четвертої статті 317 Кодексу адміністративного судочинства України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення, є, зокрема, неправильне застосування норм матеріального права.

Заслухавши доповідь головуючого судді, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, додаткових пояснень, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції скасуванню з прийняттям нової постанови про відмову у задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст. 243, 315, 317, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд

П О С Т АН О В И В:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Укрнафта» на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 22 вересня 2022 року - задовольнити.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 22 вересня 2022 року - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою у задоволенні позовних вимог Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у м. Києві до Публічного акціонерного товариства «Укрнафта» про застосування заходів реагування - відмовити.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, за виключенням випадків передбачених п. 2 ч. 5ст.328 КАС України.

Головуючий суддя Л.В. Бєлова

Судді А.М. Горяйнов,

А.Г. Степанюк