Справа № 320/11901/21
Суддя: Панченко Н.Д.
Дата ухвалення: 2023-04-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 квітня 2023 року м. Київ № 320/11901/21

Суддя Київського окружного адміністративного суду Панченко Н.Д., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями «Проктер енд Гембл Україна» до Державної екологічної інспекції Придніпровського округу (Дніпропетровська та Кіровоградська області) про скасування припису в частині,

В С Т А Н О В И В :

До Київського окружного адміністративного суду звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями «Проктер енд Гембл Україна» (далі по тексту позивач, ТОВ ІІ «Проктер енд Гембл»; ; адреса: 08304, Київська обл., м. Бориспіль, вул. Завокзальна, 2) з позовом до Державної екологічної інспекції Придніпровського округу (Дніпропетровська та Кіровоградська області) (далі по тексту відповідач, Держекоінспекція; ; адреса: 50103, Дніпропетровська обл., м. Кривий Ріг, вул. Героїв АТО, 92), в якому просить суд скасувати пункти 1-10, 12-20, 28, 29 припису Держекоінспекції від 05.03.2021 вих. № 29/2.1-7/21.

В обґрунтування заявлених вимог позивачем зазначено, що оскаржуваний припис винесено відповідачем на підставі акта, складеного за результатами проведення планового заходу державного нагляду (контролю) щодо додержання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів від 26.02.2021 № 35/2.1-7/21. При цьому, за твердженням позивача, більшість викладених у вказаному акті порушень взагалі відсутні та у спірному приписі відповідач зобов`язує позивача вчиняти дії, що не направлені на виправлення порушень і які не передбачені законодавством України. За таких підстав позивач вважає, що ряд пунктів припису відповідача від 05.03.2021 вих. № 29/2.1-7/21, є незаконними та підлягають скасуванню. Крім того, позивач вказує на порушення законодавчо встановлених приписів щодо складання акта перевірки, що також є підставою для задоволення позовних вимог.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 29.09.2021 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами; у задоволенні клопотання позивача про розгляд справи за правилами загального позовного провадження з викликом сторін та проведенням судового засідання відмовлено.

Відповідачем подано до суду відзив на позовну заяву, у якому Держекоінспекція просить в задоволенні адміністративного позову відмовити з урахуванням того, що органом екологічного нагляду було проведено планову перевірку позивача та виявлено ряд порушень, з огляду на що, і було прийнято відповідний припис, направлений саме на реагування та виправлення виявлених в акті порушень природоохоронного та екологічного законодавства України.

У відповіді на відзив позивач зазначив, що відповідач не виконав вимог частини другої статті 162 КАС України, адже не відповів на жоден з аргументів позивача, покладених в основу позовних вимог, та відтворив (переніс) зміст акта перевірки, без аналізу та надання заперечень по суті спору.

Представником відповідача подано до суду клопотання про зупинення розгляду справи, мотивоване введенням воєнного стану в Україні.

Дослідивши подане клопотання про зупинення провадження у справі, суд зазначає наступне.

Указом Президента України від 24.02.2022 року №64/2022 з 5:30 24 лютого 2022 року в Україні введений воєнний стан у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації, та у подальшому був продовжений Указами Президенту України.

Статтею 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» визначено, що воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Статтею 9 Закону встановлено, що в умовах воєнного стану Президент України та Верховна Рада України діють виключно на підставі, в межах повноважень та в спосіб, визначені Конституцією та законами України. Кабінет Міністрів України, інші органи державної влади, військове командування, військові адміністрації, Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, органи місцевого самоврядування здійснюють повноваження, надані їм Конституцією України, цим та іншими законами України.

Згідно зі статтею 12-2 Закону в умовах правового режиму воєнного стану суди, органи та установи системи правосуддя діють виключно на підставі, в межах повноважень та в спосіб, визначені Конституцією України та законами України. Повноваження судів, органів та установ системи правосуддя, передбачені Конституцією України, в умовах правового режиму воєнного стану не можуть бути обмежені.

Аналіз вищевказаних норм законодавства свідчить про те, що суди в умовах воєнного стану здійснюють правосуддя. Крім того, в умовах воєнного стану органи державної влади та місцевого самоврядування також здійснюють повноваження, надані їм Конституцією України, цим та іншими законами України.

Разом з тим, нормами чинного процесуального законодавства, зокрема приписів статті 236 Кодексу адміністративного судочинства України, яка встановлює підстави та порядок зупинення провадження у справі не передбачає такої підстави для зупинення провадження у справі як введення воєнного стану. Крім того, відповідачем у поданому до суду клопотання про зупинення провадження у справі не зазначено підстави передбаченої чинним законодавством для зупинення провадження у справі.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання відповідача про зупинення провадження по справі до закінчення воєнного стану в Україні.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд виходить з наступного.

Матеріалами справи підтверджено, що ТОВ ІІ «Проктер енд Гембл Україна» має дозвіл №-25 на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами, виданий 31.01.2019; місцезнаходження об`єкта 533, Дніпропетровська обл., м. Покров, вул. Уральська, 1А.

Висновком Міністерства екології та природних ресурсів України від 29.10.2015 №7-03/12-61 державної екологічної експертизи по матеріалам з оцінки впливів на навколишнє середовище «Переоснащення ділянки очищення зливових стоків і системи зливових стоків» Мінприроди вважає за можливе визнати екологічну допустимість прийнятих у наданих матеріалах рішень та надати їм позитивну оцінку за умови дотримання вимог природоохоронного законодавства.

Пунктами 1-10, 12-20, 28, 29 припису Держекоінспекції від 05.03.2021 вих. № 29/2.1-7/21 (далі по тексту Припис) з метою усунення порушень природоохоронного законодавства, виявлених під час перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства позивачу приписано наступне:

1) розробити інвентаризацію джерел викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря по об`єкту Покровська філія ТОВ ІІ «Проктер енд Гембл» з урахуванням погоджених проектних рішень, умов висновків з оцінки впливу на довкілля (висновку державної екологічної експертизи) та з урахуванням всіх джерел утворення викидів та обсягів викидів забруднюючих речовин до 01.05.2021 (статті 10, 11 Закону України «Про охорону атмосферного повітря», статті 3, Закону України «Про оцінку впливу на довкілля»;

2) отримати дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря з урахуванням висновків з оцінки впливу на довкілля та з урахуванням всіх джерел викидів до 01.05.2021 (статті 10, 11 Закону України «Про охорону атмосферного повітря»);

3) не допускати здійснення викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря від джерел викидів та джерел утворення викидів забруднюючих речовин, обсяги викидів від яких не обліковано у діючому дозволі до 05.03.2021 ( стаття 24 Закону України «Про охорону атмосферного середовища»;

4) статистичну звітність у сфері охорони атмосферного повітря, у сфері поводження з відходами складати в повному обсязі з урахуванням всіх обсягів викидів забруднюючих речовин та обсягів утворення відходів на підприємстві до 28.02.2022 (стаття 24 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», стаття 10 Закону України «Про охорону атмосферного повітря», стаття 17 Закону України «Про відходи»;

5) забезпечити ефективне очищення стічних вод підприємства до 15.03.2021 (статті 44, 70, 98 Водного кодексу України, стаття 51 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища»;

6) забезпечити дотримання умов дозволу на спеціальне водокористування №16/ДП/49д-17 до 05.03.2021 (статті 44, 49, 70 Водного кодексу України);

7) запровадити ведення первинного обліку за якістю та кількістю стічних вод підприємства в повному обсязі до 01.04.2021 (статті 44, 98 Водного кодексу України);

8) забезпечити контроль за якісним станом підземних горизонтів через локальні мережі спостережувальних свердловин до 01.05.2021 (статті 44, 95, 101, 105 Водного кодексу України, статті 164 Земельного кодексу України, статті 35 Закону України «Про охорону земель»;

9) розробити питомі балансові норми водоспоживання та водовідведення на одиницю продукції по об`єкту Покровська філія ТОВ ІІ «Проктер енд Гембл Україна» з урахуванням погоджених проектних рішень, умов висновків з оцінки впливу на довкілля (висновку державної екологічної експертизи) до 01.05.2021 ( статті 40, 44 Водного кодексу України, статті 3, 17 Закону України «Про оцінку впливу на довкілля»;

10) забезпечити виконання висновків з оцінки впливу на довкілля (висновку державної екологічної експертизи) в повному обсязі при експлуатації об`єкту до 05.03.2021 (стаття 51 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», статті 3, 17 Закону України «Про оцінку впливу на довкілля»;

12) розробити матеріали оцінки впливу на довкілля від провадження планової діяльності із збільшення потужностей виробництва по об`єкту Покровська філія ТОВ ІІ «Проктер енд Гембл Україна» та отримати висновок з оцінки впливу на довкілля до 01.06.2021 (стаття 51 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», стаття 3 Закону України «Про оцінку впливу на довкілля»;

13) розробити інвентаризацію відходів по об`єкту Покровська філія ТОВ ІІ «Проктер енд Гембл Україна» з урахуванням погоджених проектних рішень, умов висновків з оцінки впливу на довкілля (висновку державної екологічної експертизи) та з урахуванням всіх видів відходів, що утворюються при діяльності підприємства до 01.05.2021 (статті 7, 17, 26 Закону України «Про відходи»);

14) визначити склад і властивості всіх видів відходів, що утворюються при діяльності підприємства, ступінь їх небезпечності для навколишнього природного середовища та здоров`я людини до 01.05.2021 (стаття 17 Закону України «Про відходи»);

15) розробити та погодити згідно вимог законодавства нормативи граничних показників утворення всіх видів відходів у технологічних процесах та нормативи питомих показників утворення всіх видів відходів, що утворюються при діяльності підприємства до 01.05.2021 (стаття 7 Закону України «Про відходи»);

16) розробити технічні паспорти відходів (ТПВ) на всі види відходів, що утворюються при діяльності підприємства до 01.05.2021 (стаття 26 Закону України «Про відходи, постанова КМУ від 01.11.1999 №2034);

17) забезпечити ведення первинного обліку кількості відходів, що утворюються на підприємстві за формою 1-ВТ у повному обсязі до 01.04.2021 (стаття 17 Закону України «Про відходи»);

18) забезпечити у повному обсязі здійснення моніторингу місць утворення, зберігання і видалення відходів підприємства до 01.05.2021 (стаття 29 Закону України «Про відходи»);

19) розробити реєстрові карти ОУВ на всі види відходів, які утворюються при діяльності підприємства та погодити згідно вимог законодавства до 01.05.2021 (стаття 27 Закону України «Про відходи»);

20) забезпечити здійснення науково-технічних досліджень складу і властивостей відходів, що утворюються на об`єктів (відходи ІІІ класу небезпеки) до 01.05.2021 (стаття 17 Закону України «Про відходи»);

28) інформацію про проведення інструментально-лабораторного контролю, щодо дотримання затверджених нормативів гранично допустимих концентрацій забруднюючих речовин (згідно дозволу №447/ДП/49д-18 на спеціальне водокористування), контроль за якістю води водних об`єктів у контрольних створах р. Базавлук та вжитих заходах, надати до Держекоінспекції до 03.05.2021 (пункту 7 статті 44 Водного кодексу України, Правила охорони поверхневих вод від забруднення зворотними водами, затверджені постановою КМУ №465);

29) вживати заходи щодо запобігання скидів зворотних (зливових) вод підприємства в р. Базавлук зі скиду №1 з перевищенням затверджених нормативів гранично допустимих концентрацій забруднюючих речовин (згідно дозволу №16/ДП/49д-17 та №447/ДП/49д-18 на спеціальне водокористування) до 05.03.2021 (статті 44, 110 Водного кодексу України; Правила охорони поверхневих вод від забруднення зворотними водами, затверджені постановою КМУ №465).

У приписі міститься відмітка про направлення засобами поштового зв`язку 05.03.2021.

Оскаржуваний Припис винесено на підставі перевірки, результати якої оформлені актом від 26.02.2021 №35/2.1-7/21, складеним за результатами проведення планового (позапланового) заходу державного нагляду (контролю) щодо дотримання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів (далі по тексту акт перевірки); планову перевірку проведено на підставі розпорядчого документа від 11.02.2021 №201-П, посвідчення (направлення) від 11.02.2021 №4-157-21-3 у період з 15.02.2021 з 11:30 год. по 26.02.2021 12:00 год. за участю генерального директора Кисельова Д.М., третіх осіб уповноваженої особи позивача Макаренко О.Л.; у ході проведення перевірки виявлено 21 порушення, перелік яких міститься в акті перевірки, а саме:

1) в ході обстеження підприємства та за аналізом документів встановлено, що значна частина обладнання демонтована, відповідно до наказу від 07.12.2018 №1068-Ф, а саме, цех з виробництва мила туалетного твердого; проектна документація на проведення ліквідації (демонтаж) об`єктів з відповідним погодженням на розгляд не надано, що є порушенням статей 20-2, 51 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», статей 8, 11 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності»;

2) згідно висновку державної екологічної експертизи від 20.11.2008 №486 передбачено обсяг випуску продукції рідких миючих засобів 64000 т/рік; висновку державної екологічної експертизи від 26.12.2008 №579 передбачено обсяг випуску продукції синтетичних миючих засобів 240,000 т/рік; висновку державної екологічної експертизи від 18.10.2010 №04/24.09.2010-1511 передбачено обсяг випуску продукції, що чистять, 7624 т/рік; висновку державної екологічної експертизи від 22.12.2009 №04/30.10.09-200 передбачено обсяг випуску продукції пластикових пляшок 1664,4 т/рік максимально. За аналізом документів, наданих у ході перевірки, встановлено, що підприємством збільшено потужності на виробництві, а саме, засоби, що чистять, синтетичних миючих засобів, рідких миючих засобів, пластикових пляшок. Проектна документація на збільшення потужностей з відповідним погодженням, відсутня. У зв`язку з викладеним, підприємством не виконуються проектні рішення та умови висновків державної екологічної експертизи від 20.11.2008 №486, від 26.12.2008 №579, від 18.10.2010 №04/24.09.2010-1511, від 22.12.2009 №04/30.10.09-200, що є порушенням статті 51 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», статей 3, 17 Закону України «Про оцінку впливу на довкілля»;

3) журнали обліку кількості та якості стічних вод, що скидаються, не ведуться, що є порушенням статей 44, 98 Водного кодексу України;

4) контроль за станом заглиблених ємностей стічних вод та їх можливим впливом на підземні водоносні горизонти та ґрунти не запроваджено. Локальні мережі спостережувальних свердловин для контролю за якісним станом підземних горизонтів відсутні, що є порушенням статей 44, 105 Водного кодексу України, статей 96, 164 Земельного кодексу України, статті 35 Закону України «Про охорону земель»;

5) підприємством здійснюється скид зворотних (стічних) вод у р. Базвлук, відповідно умов дозволу підприємство повинно дотримуватись вимог водного законодавства, зокрема статті 44 Водного кодексу України. В ході перевірки не надано розрахунок податкового зобов`язання з екологічного податку для перевірки правильності визначення підприємством фактичних обсягів скиду забруднюючих речовин у водні об`єкти. На підприємстві фіксуються перевищення нормативів затверджених гранично-допустимих концентрацій (згідно дозволу №16/ДП/49д-17 на спеціальне водокористування) на скидах протягом 2017-2018 років, достатні заходи з охорони вод підприємством не запроваджені, що є порушенням статей 44, 49 Водного кодексу України, статей 8, 11 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», статті 51 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища»;

6) за аналізом документів встановлено, що на підприємстві утворюються відходи, які не обліковані в матеріалах інвентаризації відходів, а саме: пил ГОУ, біг-беги з під сировини, відходи розчинного силікату натрію, пил целюлози. Норми утворення відходів, їх якісний та кількісний склад і властивості не облікованих в матеріалах інвентаризації відходів не визначено. У зв`язку з вищезазначеним, матеріали інвентаризації джерел утворення і видів відходів не відповідають фактичному стану підприємства таким чином, Пзув підлягає перерахунку. Облік відходів за формою 1-ВТ, статистична звітність за формою 1 відходи (річна) складаються не в повному обсязі. Технічні паспорти відходів та реєстрові картки об`єктів утворення відходів складені не у повному обсязі (без врахування відходів, не облікованих у матеріалах інвентаризації), моніторинг місць утворення, зберігання відходів здійснюється не в повному обсязі, що є порушенням статей 7, 17, 26, 28, 29, 32, 33, 34 Закону України «Про відходи»;

7) на території підприємства утворюються шлами зливових стоків, відповідно даних висновку за результатами санітарно-хімічних та токсиколого-гігієнічних досліджень промислових відходів від 30.11.2015 №3004 якісний склад відходів, представлений переважно нерозчинними у воді мінеральними домішками, концентрації у відходах важких мінералів, їх нерозчинність у воді та малу рухливість у буферному середовищі, та на підставі вмісту нафтопродуктів (>3%), відходах штаму зливових стоків відноситься до помірно небезпечних відходів (ІІІ клас токсичності). Слід зазначити, що даний вид відходу може змінювати склад та вміст небезпечних речовин, контроль за складом відходів проведено лише у 2015 році (висновок є дійсний три роки з дня видачі). Таким чином, підприємством не достатньо вживаються заходи з визначення складу і властивостей відходів, що утворюються, а також ступінь небезпечності відходів для навколишнього природного середовища та здоров`я людини, що є порушенням статті 17 Закону України «Про відходи»;

8) підприємством розроблено та погоджено матеріали інвентаризації викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря від стаціонарних джерел Покровської філії, на обсяг продукції 365500 т/рік: мила 24000 т, засоби, що чистять 31500 т, синтетичних миючих засобів 240000 т, рідкі миючі засоби 65000 т, пластикові пляшки 5000 т, (41000 од.). отримано дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами від 31.09.2019 №-25, терміном дії до 31.01.2019. Фактично підприємством розроблено дозвільні документи на значно більший випуск продукції ніж передбачено проектними документами та висновками державної екологічної експертизи, що є невиконанням умов висновків державної екологічної експертизи від 20.11.2008 №486, від 26.12.2008 №579, від 18.10.2010 №04/24.09.2010-1511, від 22.12.2009 №04/30.10.09-200. При складанні та погодженні матеріалів інвентаризації підприємством надано недостовірну інформацію щодо проектної потужності підприємства, що є порушенням статей 10, 11 Закону України «Про охорону атмосферного повітря», статей 3, 17 Закону України «Про оцінку впливу на довкілля»;

9) за результатами аналізу наданих документів та візуального обстеження території підприємства було встановлено, що матеріали інвентаризації викидів підприємства та, відповідно, дозвіл на викиди, не відповідають фактичному стану підприємства за переліком джерел утворення викидів та джерел викидів, та не обліковані в матеріалах інвентаризації, а саме, дільниця очистки ливневих стоків, свічі допалу надлишкового газу, дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря від даних джерел відсутній, що є порушенням статей 10, 11 Закону України «Про охорону атмосферного повітря»;

10) статистична звітність по формі 2-ТП (повітря) складається не у повному обсязі (без урахування всіх забруднюючих речовин, що утворюються на підприємстві, а саме, кислота сірчана, алюміній оксид, марганець та його з`єднання (в перерахунку на діоксин марганцю), спирт метиловий, фреон тощо), що є порушенням статті 10 Закону України «Про охорону атмосферного повітря», статті 8, 11 Закону №877-V;

11) згідно звіту 1П-НПП за 2019 рік підприємством збільшено випуск продукції в порівнянні з обсягом продукції, визначеної в документації, обсяг випуску продукції, що зазначено в матеріалах інвентаризації викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря від стаціонарних джерел Покровської філії звіту про роботу з інвентаризації джерел утворення і видів відходів Покровської філії; обґрунтуванні потреб в воді з встановленням індивідуальних питомих балансових норм постачання та водовідведення на одиницю продукції, менша, ніж фактично вироблено позивачем. Таким чином, матеріали інвентаризації викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря від стаціонарних джерел, діючий дозвіл на викиди, матеріали звіту про роботу з інвентаризації джерел утворення і викидів відходів та проект індивідуальних питомих балансових норм водопостачання та водовідведення на одиницю продукції не відповідає фактичному стану підприємства за обсягом викидів забруднюючих речовин, погодженим нормам утворення відходів та погодженим нормам водопостачання та водовідведення. Таким чином, вищезазначені документи підлягають перерахунку. Зазначене є порушенням статей 10, 11 Закону України «Про охорону атмосферного повітря», статей 7, 17, 26 Закону України «Про відходи», статті 51 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища, статей 25, 40, 44 Водного кодексу України;

12) за інформацією наданих документів встановлено, що в період з 17.12.2018 по 30.01.2019 підприємство здійснювало свою діяльність в наднормативному режимі без дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря від стаціонарних джерел викидів, а саме: ДВ №№ 1, 2, 5, 7-35, 37-40, 42, 43, 45-48, 48/1, 52-55, 57-60, 63, 64, 67-76, 78, 80, 82, 85, 87. Підприємством надано журнали обліку робочого часу ПГОУ за 2018-2019 роки, інформація щодо кількості годин роботи від інших джерел викидів в наднормативному режимі на момент перевірки не надано, що є порушенням статей 10, 11, 34 Закону України «Про охорону атмосферного повітря», Методики №277 від 28.04.2020, статей 8, 11 Закону №877-V;

13) під час виконання інвентаризації викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря виявлено наднормативні викиди від дооблікованих стаціонарних джерел викидів в атмосферу №№ 94, 100, 102, 103, 107, 108 за період з16.10.2018 по 30.01.2019 включно. Таким чином, з моменту реєстрації звіту по інвентаризації викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря до моменту отримання дозволу №-25 від 31.01.2019 підприємство працювало в наднормативному режимі (викид без Дозволу). Також виявлено наднормативні викиди (викид без Дозволу) від стаціонарних джерел викидів по дооблікованим забруднюючим речовинам в атмосферу, а саме, № 2 по спирту етиловому та феноксіетанолу за період з 16.10.2018 по 30.01.2019 включно; №26 по цинку та його сполуках за період з 03.11.2017 по 30.01.2019 включно; №№39, 40 по фреону за період з 16.10.2018 по 31.09.2019 включно; №45 по оксидах вуглецю та оцтовій кислоті за період з 16.10.2018 по 31.01.2019 включно. Таким чином, з моменту проведення інвентаризації вимірювань та з моменту реєстрації звіту по інвентаризації викидів забруднюючих речовин до моменту отримання Дозволу на викиди від 31.01.2019 підприємство працювало у наднормативному режимі. Інформацію щодо кількості годин роботи в наднормативному режимі від джерел викидів підприємства на момент перевірки не надано, що є порушенням статей 10, 11, 34 Закону України «Про охорону атмосферного повітря», Методики №277 від 28.04.2020, статей 8, 11 Закону №877-V;

14) за результатами інструментальних вимірювань, що проведені під час виконання інвентаризації викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря від стаціонарних джерел викиду виявлено наднормативний викид (перевищення нормативів величини масової витрати) від джерел викиду №13 по оксидах азоту за період з 19.10.2017 до 16.12.2018 включно, №43 по водню хлористому за період 06.11.2017 по 16.12.2018 включно, №47 та 48 по оксидах вуглецю та діоксидах азоту за період з 16.11.2017 по 16.12.2018 включно, №52 по оцтовій кислоті за період з 07.11.2017 по 16.12.2018 включно, №№ 57, 58 по сульфатній кислоті за період з 23.11.2017 по 16.12.2018 включно, №82 по оксидах вуглецю, діоксидах азоту, ангідриду сірчистому за період з 09.11.2017 по 30.01.2019 включно згідно Дозволу на викиди від 16.12.2013. також згідно Дозволу на викиди від 20.09.2016 виявлено наднормативний викид від джерела викиду №48/1 по оксидах вуглецю та діоксидах азоту за період з 16.11.2017 по 30.01.2019 включно, від джерела викиду №56 по сульфатній кислоті за період з 07.11.2017 по 30.01.2019 включно. Інформацію щодо кількості годин роботи в наднормативному режимі від джерел викидів підприємства на момент перевірки не надано, що є порушенням статей 10, 34 Закону України «Про охорону атмосферного повітря», умов Дозволу, Методики №277 від 28.04.2020, статей 8, 11 Закону №877-V;

15) заходи щодо здійснення контролю за дотриманням встановлених граничнодопустимих викидів забруднюючих речовин на умов Дозволу на викиди від стаціонарних джерел викидів №№ 4, 6, 41, 48, 49 підприємства за 2018 рік не проведено, що є порушенням статей 10, 29 Закону України «Про охорону атмосферного повітря», умов Дозволу на викиди №-20;

16) під час перевірки встановлено порушення правил технічної експлуатації установок очистки газу (акти перевірки відповідності фактичних параметрів очистки газу проектним від джерел викидів №№ 5-8, 12-15, 18-23, 32-34, 37, 38, 46 за 2020 на розгляд не надано); за результатами виробничого контролю зафіксовано, що фактичні параметри викидів забруднюючих речовин не відповідають проектним (об`ємна витрата від джерела викиду №23 за 2019, 2020; в паспортах ПГОУ при складанні таблиці 3.1 додатку 3 та додатку 4 відсутні параметри показників швидкості газопилового потоку на виході з димової труби від джерел викиду №№ 5-8, 12-15, 18-23, 32,34, 37, 38, 46 за 2018, 2019, 2020; до паспортів ПГОУ не заносяться відомості про проведені ремонти, заміну або модернізацію установок очистки газу від джерел викиду №№ 5-8, 12-15, 18-23, 32-34, 37, 38, 46 за 2019, 2020, , що є порушенням статті 10 Закону України «Про охорону атмосферного повітря», умов Дозволу на викиди №-20, Правил технічної експлуатації установок очистки газу, статей 8, 11 Закону №877-V;

17) за результатами відомчого контролю в зворотних (зливових) водах підприємства зі скиду №1 в р. Базавлук перевищувались нормативи затверджених гранично-допустимих концентрацій (згідно дозволу №16/ДП/49д-17) забруднюючих речовин за період 4 квартал 2017 3 квартал 2018 по БСК5 в 1,7 р. 2,6 р., завислих речовинах в 2,1 р. та нітритах в 1,3 р.. що є порушенням пункту 3 частини першої статті 110 Водного кодексу України;

18) підприємством не виконуються заходи щодо запобігання скиду зворотних вод в р. Базвлук з перевищенням нормативів затверджених гранично допустимих концентрацій (згідно дозволу №16/ДП/49д-17) забруднюючих речовин, що є порушенням статті 107, 108 Водного кодексу України, статей 8, 11 Закону №877-V;

19) несвоєчасно надається інформація про проведення контролю за якістю скинутих зворотних вод з Випуску №1 в р. Базавлук та якістю води водних об`єктів у контрольних створах пункт 7 частини першої статті 44 ВКУ; статті 8, 11 Закону №877-V;

20, 21) графік відомчого контролю зворотних та поверхневих вод позивачем на 2018-2021 рік, узгоджений з Департаментом екології та природних ресурсів ДОДА на розгляд не надано порушення пункту 7 статті 44 ВКУ; статті 8, 11 Закону №877-V.

Акт перевірки містить відмітку про відмову від отримання та підписання та про направлення засобами поштового зв`язку 26.02.2021.

Вважаючи ряд пунктів припису є незаконними та підлягають скасуванню, оскільки видані всупереч вимогам чинного законодавства, позивач звернувся до адміністративного суду з відповідною позовною заявою.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Правові, економічні та соціальні основи організації охорони навколишнього природного середовища в інтересах нинішнього і майбутніх поколінь визначені Законом України «Про охорону навколишнього середовища» від 25.06.1991 року № 1264-XII (далі по тексту - Закон № 1264-XII), стаття 20-2 якого визначає компетенцію центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, у сфері охорони навколишнього природного середовища, до якої належить, зокрема: а) організація і здійснення у межах компетенції державного нагляду (контролю) за додержанням центральними органами виконавчої влади та їх територіальними органами, місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування в частині здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади, підприємствами, установами та організаціями незалежно від форми власності та господарювання, громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, а також юридичними особами - нерезидентами вимог законодавства, зокрема, про екологічну та радіаційну безпеку.

Відповідно до норм статті 34 Закону «Про охорону навколишнього природного середовища», завдання контролю у галузі охорони навколишнього природного середовища полягають у забезпеченні додержання вимог законодавства про охорону навколишнього природного середовища всіма державними органами, підприємствами, установами та організаціями, незалежно від форм власності і підпорядкування, а також громадянами.

Постановою Кабінету Міністрів України від 19.04.2017 року № 275 затверджено Положення про Державну екологічну інспекцію України (далі по тексту - Положення № 275), згідно із пунктом 1 якого Державна екологічна інспекція України (Держекоінспекція) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра екології та природних ресурсів і який реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів.

В силу приписів підпунктів «а», «в», «е» підпункту 2 пункту 4 Положення № 275, Держекоінспекція відповідно до покладених на неї завдань здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням центральними органами виконавчої влади та їх територіальними органами, місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування в частині здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади, підприємствами, установами та організаціями незалежно від форми власності і господарювання, громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, а також юридичними особами - нерезидентами: вимог законодавства про екологічну та радіаційну безпеку, зокрема: щодо виконання вимог висновків державної екологічної експертизи; під час провадження видів діяльності, що становлять підвищену екологічну небезпеку; під час провадження діяльності на об`єктах, що становлять підвищену екологічну небезпеку; про охорону, раціональне використання вод та відтворення водних ресурсів, зокрема щодо: наявності та додержання умов дозволів, установлених нормативів гранично допустимого скидання забруднюючих речовин, лімітів забору і використання води та скидання забруднюючих речовин; про охорону, використання і відтворення риби та інших водних живих ресурсів.

Держекоінспекція України для виконання покладених на неї завдань має право проводити перевірки (у тому числі документальні) із застосуванням інструментально-лабораторного контролю, складати відповідно до законодавства акти за результатами здійснення державного нагляду (контролю) за додержанням вимог законодавства з питань, що належать до її компетенції, надає обов`язкові до виконання приписи щодо усунення виявлених порушень вимог законодавства та здійснює контроль за їх виконанням і здійснює лабораторні вимірювання (випробування) (підпункт 3 пункту 4 Положення № 275).

Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначаються Законом України «про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» від 05.04.2007 року № 877-V (далі по тексту Закон № 877-V).

Відповідно до абзаців 2, 3 частини першої статті 1 Закону № 877-V державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища;

заходи державного нагляду (контролю) - планові та позапланові заходи, які здійснюються у формі перевірок, ревізій, оглядів, обстежень та в інших формах, визначених законом.

У відповідності до вимог до частини першої, третьої статті 4 Закону № 877-V державний нагляд (контроль) здійснюється за місцем провадження господарської діяльності суб`єкта господарювання або його відокремлених підрозділів, або у приміщенні органу державного нагляду (контролю) у випадках, передбачених законом.

Планові та позапланові заходи здійснюються в робочий час суб`єкта господарювання, встановлений правилами внутрішнього трудового розпорядку.

Позивач посилається необхідність проведення планової перевірки його Покровської філії виключно на території виробничого об`єкта, розташованого за адресою: вул. Уральська, 1-А, м. Покров, Дніпропетровська область, не навівши при цьому доводів, підтверджених належними та допустимим доказами щодо порушення відповідачем порядку проведення перевірки з даної підстави.

Водночас, з акта перевірки вбачається, що фактичним місцезнаходженням об`єкта позивача є вул. Уральська, 1-А, м. Покров, Дніпропетровська область; в описі виявлених порушень зазначено, зокрема, що «…у ході обстеження підприємства та за аналізом документів встановлено…», з чого слідує здійснення обстеження перевіряючими об`єкта позивача в ході проведення перевірки здійснювалося саме за його місцезнаходженням та, відповідно, виключає доводи позивача про порушення частини першої статті 4 Закону № 877-V в частині місця проведення перевірки.

Щодо ненадання акта перевірки в останній день перевірки, а надіслання його поштою, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до положень частини шостої статті 7 Закону № 877-V, в останній день перевірки два примірники акта підписуються посадовими особами органу державного нагляду (контролю), які здійснювали захід, та суб`єктом господарювання або уповноваженою ним особою, якщо інше не передбачено законом.

Якщо суб`єкт господарювання не погоджується з актом, він підписує акт із зауваженнями.

У разі відмови суб`єкта господарювання підписати акт посадова особа органу державного нагляду (контролю) вносить до такого акта відповідний запис.

Один примірник акта вручається керівнику чи уповноваженій особі суб`єкта господарювання - юридичної особи, її відокремленого підрозділу, фізичній особі - підприємцю або уповноваженій ним особі в останній день заходу державного нагляду (контролю), а другий зберігається в органі державного нагляду (контролю).

Враховуючи наявність в акті перевірки відмітки про відмову від отримання та за відсутності жодних доказів на підтвердження готовності позивача підписати акт перевірки в останній день перевірки, суд вважає, що відповідачем правомірно направлено його засобами поштового зв`язку 26.02.2021, а тому доводи позивача у цій частині не знайшли свого документального підтвердження.

Частиною сьомою статті 7 Закону № 877-V встановлено, що на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п`яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу, а у випадках, передбачених законом, також звертається у порядку та строки, встановлені законом, до адміністративного суду з позовом щодо підтвердження обґрунтованості вжиття до суб`єкта господарювання заходів реагування, передбачених відповідним розпорядчим документом.

Згідно з приписами частини восьмої статті 7 Закону № 877-V припис - це вимога посадової особи органу державного нагляду (контролю) суб`єкту господарювання щодо усунення порушень вимог законодавства.

Положеннями статті 8 Закону № 877-V визначено повноваження та обов`язки органу державного нагляду (контролю), відповідно до частин першої та другої якої орган державного нагляду (контролю) в межах повноважень, передбачених законом, під час здійснення державного нагляду (контролю) має право: вимагати від суб`єкта господарювання усунення виявлених порушень вимог законодавства; вимагати припинення дій, які перешкоджають здійсненню державного нагляду (контролю); відбирати зразки продукції, призначати експертизу, одержувати пояснення, довідки, документи, матеріали, відомості з питань, що виникають під час державного нагляду (контролю), у випадках та порядку, визначених законом; надавати (надсилати) суб`єктам господарювання обов`язкові для виконання приписи про усунення порушень і недоліків; застосовувати санкції до суб`єктів господарювання, їх посадових осіб та вживати інших заходів у межах та порядку, визначених законом.

Органи державного нагляду (контролю) та їх посадові особи під час здійснення заходів державного нагляду (контролю) зобов`язані: повно, об`єктивно та неупереджено здійснювати державний нагляд (контроль) у межах повноважень, передбачених законом; дотримуватися ділової етики у взаємовідносинах із суб`єктами господарювання, утримуватися від необґрунтованих висновків щодо відповідності поведінки суб`єктів господарювання вимогам законодавства, неправомірного та необґрунтованого застосування санкцій до суб`єктів господарювання; не втручатися і не перешкоджати здійсненню господарської діяльності під час здійснення заходів державного нагляду (контролю), якщо це не загрожує життю та здоров`ю людей, не спричиняє небезпеки виникнення техногенних ситуацій і пожеж; забезпечувати нерозголошення комерційної таємниці та конфіденційної інформації суб`єкта господарювання, що стає доступною посадовим особам у ході здійснення державного нагляду (контролю); ознайомити керівника суб`єкта господарювання - юридичної особи, її відокремленого підрозділу або уповноважену ним особу (фізичну особу - підприємця або уповноважену ним особу) з результатами державного нагляду (контролю) в строки, передбачені законом; у межах своєї компетенції надавати суб`єкту господарювання консультаційну підтримку з питань здійснення державного нагляду (контролю); не допускати здійснення заходів державного нагляду (контролю) та інших заходів, що не відповідають або не встановлені цим Законом; встановлювати нормативи оцінювання діяльності посадових осіб, які беруть участь у заходах державного нагляду (контролю), та регулярно проводити оцінювання діяльності таких осіб за встановленими нормативами; дотримуватися встановлених законом принципів, вимог та порядку здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності; не перешкоджати праву суб`єктів господарювання на будь-який законний захист, у тому числі третіми особами; виконувати законні вимоги посадових осіб центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну регуляторну політику, політику з питань нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, ліцензування та дозвільної системи у сфері господарської діяльності та дерегуляції господарської діяльності, щодо усунення порушень законодавства про державний нагляд (контроль) у сфері господарської діяльності; подавати центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну регуляторну політику, політику з питань нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, ліцензування та дозвільної системи у сфері господарської діяльності та дерегуляції господарської діяльності, достовірну інформацію, документи, матеріали і передбачені цим Законом звіти про здійснені заходи державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності; сприяти здійсненню посадовими особами центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну регуляторну політику, політику з питань нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, ліцензування та дозвільної системи у сфері господарської діяльності та дерегуляції господарської діяльності, покладених на них повноважень.

Згідно статті 11 Закону № 877-V суб`єкт господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) зобов`язаний: допускати посадових осіб органу державного нагляду (контролю) до здійснення заходів державного нагляду (контролю) за умови дотримання ними порядку здійснення державного нагляду (контролю), передбаченого цим Законом; виконувати вимоги органу державного нагляду (контролю) щодо усунення виявлених порушень вимог законодавства; надавати документи, зразки продукції, пояснення в обсязі, який він вважає необхідним, довідки, відомості, матеріали з питань, що виникають під час державного нагляду (контролю), відповідно до закону; одержувати примірник акта та/або припису органу державного нагляду (контролю) за результатами здійсненого планового чи позапланового заходу.

По суті порушень, усунення яких вимагається оскаржуваними пунктами припису, суд зазначає наступне.

Оскаржувані пункти 1, 2, 3, 4 припису містять наступні вимоги: розробити інвентаризацію джерел викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря по об`єкту Покровська філія ТОВ ІІ «Проктер енд Гембл» з урахуванням погоджених проектних рішень, умов висновків з оцінки впливу на довкілля (висновку державної екологічної експертизи) та з урахуванням всіх джерел утворення викидів та обсягів викидів забруднюючих речовин; отримати дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря з урахуванням висновків з оцінки впливу на довкілля та з урахуванням всіх джерел викидів; не допускати здійснення викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря від джерел викидів та джерел утворення викидів забруднюючих речовин, обсяги викидів від яких не обліковано у діючому дозволі; статистичну звітність у сфері охорони атмосферного повітря, у сфері поводження з відходами складати в повному обсязі з урахуванням всіх обсягів викидів забруднюючих речовин та обсягів утворення відходів на підприємстві.

Вказані приписи відповідач застосував внаслідок того, що під час проведення перевірки візуальним обстеженням встановлено наявність на підприємстві необлікованих стаціонарних джерел викидів.

Відповідно до вимог діючого законодавства позивач може здійснювати організаційно-господарські заходи лише за наявності Дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря; в ході візуального обстеження було встановлено, що в матеріалах інвентаризації джерел викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря та відповідно у діючому дозволі на викиди забруднюючих речовин в атмосферу, не в повному обсязі обліковуються джерела викидів та джерела утворення викидів.

У відповідності до вимог статті 11 Закону України «Про охорону атмосферного повітря» у разі зміни параметрів джерел викидів, їх кількості, кількісного та якісного складу забруднюючих речовин, заходів із зниження їх кількості до зазначених дозволів вносяться зміни.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про охорону атмосферного повітря», викид - надходження в атмосферне повітря забруднюючих речовин або суміші таких речовин; забруднююча речовина - речовина хімічного або біологічного походження, що присутня або надходить в атмосферне повітря і може прямо або опосередковано справляти негативний вплив на здоров`я людини та стан навколишнього природного середовища.

Згідно зі статтею 10 Закону України «Про охорону атмосферного повітря» підприємства, установи, організації та громадяни - суб`єкти підприємницької діяльності, що здійснюють викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря та діяльність яких пов`язана з впливом фізичних та біологічних факторів на його стан, зобов`язані, зокрема,:

- здійснювати організаційно-господарські, технічні та інші заходи щодо забезпечення виконання вимог, передбачених нормативами екологічної безпеки у галузі охорони атмосферного повітря, дозволами на викиди забруднюючих речовин тощо;

- вживати заходів щодо зменшення обсягів викидів забруднюючих речовин і зменшення впливу фізичних факторів;

- забезпечувати безперебійну ефективну роботу і підтримання у справному стані споруд, устаткування та апаратури для очищення викидів і зменшення рівнів впливу фізичних та біологічних факторів;

- здійснювати контроль за обсягом і складом забруднюючих речовин, що викидаються в атмосферне повітря, і рівнями фізичного впливу та вести їх постійний облік;

- заздалегідь розробляти спеціальні заходи щодо охорони атмосферного повітря на випадок виникнення надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру і вживати заходів для ліквідації причин, наслідків забруднення атмосферного повітря;

- забезпечувати здійснення інструментально-лабораторних вимірювань параметрів викидів забруднюючих речовин стаціонарних і пересувних джерел та ефективності роботи газоочисних установок;

- забезпечувати розроблення методик виконання вимірювань, що враховують специфічні умови викиду забруднюючих речовин;

- використовувати метрологічно атестовані методики виконання вимірювань і повірені засоби вимірювальної техніки для визначення параметрів газопилового потоку і концентрацій забруднюючих речовин в атмосферному повітрі та викидах стаціонарних і пересувних джерел;

- здійснювати контроль за проектуванням, будівництвом і експлуатацією споруд, устаткування та апаратури для очищення газопилового потоку від забруднюючих речовин і зниження впливу фізичних та біологічних факторів, оснащення їх засобами вимірювальної техніки, необхідними для постійного контролю за ефективністю очищення, дотриманням нормативів гранично допустимих викидів забруднюючих речовин і рівнів впливу фізичних та біологічних факторів та інших вимог законодавства в галузі охорони атмосферного повітря.

Частиною першою статті 11 України «Про охорону атмосферного повітря» визначено, що для забезпечення екологічної безпеки, створення сприятливого середовища життєдіяльності, запобігання шкідливому впливу атмосферного повітря на здоров`я людей та навколишнє природне середовище здійснюється регулювання викидів найбільш поширених і небезпечних забруднюючих речовин, перелік яких встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно з частиною п`ятою статті 11 Закону України «Про охорону атмосферного повітря» викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами можуть здійснюватися після отримання дозволу, виданого суб`єкту господарювання, об`єкт якого належить до другої або третьої групи, обласними, Київською, Севастопольською міськими державними адміністраціями, органом виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань охорони навколишнього природного середовища за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері санітарного та епідемічного благополуччя населення.

Постановою Кабінету Міністрів України від 29.11.2001 № 1598 затверджено Перелік найбільш поширених і небезпечних забруднюючих речовин, викиди яких в атмосферне повітря підлягають регулюванню, серед яких найбільш поширені забруднюючі речовини (Оксиди азоту Бенз(а)пірен Діоксид та інші сполуки сірки Оксид вуглецю Озон Речовини у вигляді суспендованих твердих частинок (мікрочастинки та волокна) Свинець та його сполуки Формальдегід) та небезпечні забруднюючі речовини (Метали та їх сполуки Органічні аміни Леткі органічні сполуки Стійкі органічні сполуки Хлор, бром та їх сполуки Фтор та його сполуки ОСОБА_1 та його сполуки).

Відповідно до абзацу 2 пункту 1.8 розділу 1 Інструкції у випадку зміни параметрів джерел викидів, зареєстрованих у звіті по інвентаризації викидів забруднюючих речовин, підприємство, при необхідності, проводить інвентаризацію викидів в повному обсязі або вибірково без відповідних вказівок вищезазначених органів і представляє звіт в Мінприроди, обласні, Київську та Севастопольську міські державні адміністрації, орган виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань охорони навколишнього природного середовища.

Так, судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивачем розроблено звіт про роботу з інвентаризації джерел утворення і видів відходів Покровської філії, затверджений 09.09.2019, отримано дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами від 31.01.2019 №-25 з терміном дії до 31.01.2019.

При цьому відповідач вказані приписи застосував внаслідок того, що під час проведення перевірки візуальним обстеженням встановлено наявність на підприємстві необлікованих стаціонарних джерел викидів.

Доводи відповідача базуються на зазначених у пункті 9 акта перевірки порушеннях, в якому визначено, що за результатами аналізу наданих документів та візуального обстеження території підприємства було встановлено, що матеріали інвентаризації викидів підприємства та, відповідно, дозвіл на викиди, не відповідають фактичному стану підприємства за переліком джерел утворення викидів та джерел викидів, та не обліковані в матеріалах інвентаризації, а саме, дільниця очистки ливневих стоків, свічі допалу надлишкового газу, дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря від даних джерел відсутній.

Позивач, в свою чергу, стверджує, що не допускає здійснення викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря від джерел викидів та джерел утворення викидів забруднюючих речовин, обсяги викидів від яких не обліковано у діючому дозволі, а всі стаціонарні джерела викидів на виробництві, та наведені викиди від всіх джерел викидів, що експлуатуються товариством, зазначені у дозволі на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами № -25 від 31.01.2019.

Водночас, відповідачем, на якого покладено обов`язок доказування в адміністративному процесі, не наведено жодних доводів, підтверджених належними та допустимими доказами, наявності таких необлікованих джерел викидів та, відповідно, що з таких об`єктів в атмосферне повітря надходять забруднюючі речовини або їх суміші, з урахуванням чого суд вважає, що у позивача відсутній обов`язок повторно розробляти інвентаризацію джерел викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря по об`єкту Покровська філія з урахуванням всіх джерел утворення викидів та обсягів викидів забруднюючих речовин, отримувати новий дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря з урахуванням всіх джерел викидів, не допускати здійснення викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря від джерел викидів та джерел утворення викидів забруднюючих речовин, обсяги викидів від яких не обліковано у діючому дозволі; складати статистичну звітність у сфері охорони атмосферного повітря, у сфері поводження з відходами в повному обсязі з урахуванням всіх обсягів викидів забруднюючих речовин та обсягів утворення відходів на підприємстві.

З матеріалів справи вбачається, що відповідачем під час проведення перевірки на предмет дотримання вимог природоохоронного законодавства, за наслідками якого складено акт, не було вчинено відповідних дій щодо відбору проб та інструментально-лабораторних вимірювань для з`ясування чи дійсно позивачем здійснюються викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря в межах викладених в акті перевірки висновків, з урахуванням чого у суду є підстави вважати, що позивачем здійснювалися викиди забруднюючих речовин в атмосферу повітря стаціонарними джерелами на підставі дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами, та, з огляду на те, що відповідачем не було встановлено здійснення позивачем експлуатації об`єктів, що не визначені цим дозволом, з яких надходять в атмосферне повітря забруднюючі речовини або їх суміші, що мають негативний вплив на здоров`я людини та стан навколишнього природного середовища, суд дійшов висновку, що посилання відповідача на порушення Закону України «Про охорону атмосферного повітря» є безпідставними та необґрунтованими.

Щодо вказаної у акті перевірки дільниці очистки зливових стоків, відповідачем не було вказано, які саме речовини надходять в атмосферне повітря внаслідок роботи цього об`єкта, чи є такі речовини забруднюючими, в яких обсягах здійснюються викиди забруднюючих речовин, адже під час проведення перевірки, інструментально-лабораторні вимірювання не здійснювалися, проби не відбиралися, технічна документація на обладнання не досліджувалася, натомість, позивач наголошує на тому, що це обладнання не утворює викидів забруднюючих речовин в атмосферу, відповідно, не є джерелом викидів та не потребує отримання дозволу та обліку в матеріалах інвентаризації джерел викидів.

Так, відповідно до висновку від 29.10.2015 № 7-03/12-61 державної екологічної експертизи по матеріалам з оцінки впливів на навколишнє середовище «Переоснащення ділянки очищення зливових стоків і системи зливових стоків» (а саме Еколого-експертної оцінки, яка є додатком до цього висновку), джерела утворення і впливу організованих шкідливих викидів у навколишнє середовище дообладнанням установки очисних споруд зливової води зворотно-осмотичною установкою відсутні.

Суд з даного приводу наголошує на тому, що висновок з оцінки впливу на довкілля, є обов`язковим для виконання, екологічні умови провадження планованої діяльності, є обов`язковими, висновок з оцінки впливу на довкілля враховується при вирішенні даного спору.

Щодо висновків акта перевірки про свічі допалу надлишкового газу, позивач наголошує на тому, що таке обладнання у позивача взагалі відсутнє, а у відповідача відсутні будь-які докази наявності такого обладнання, а також викидів з нього.

Також, з урахуванням відсутності доказів наявності необлікованих джерел викидів, суд вважає, що позивачем статистична звітність у сфері охорони атмосферного повітря, у сфері поводження з відходами складалась в повному обсязі з урахуванням всіх обсягів викидів забруднюючих речовин та обсягів утворення відходів на підприємстві, а такі висновки базується на пунктах п. 6, 9 та 10 переліку порушень акта перевірки, де відповідач встановив утворення необлікованих видів відходів, експлуатацію необлікованих джерел викидів, та складання статистичної звітності по формі 2-ТП (повітря) не в повному обсязі.

При цьому позивач вказує на те, що складає статистичну звітність по формі 2-ТП (повітря) у повному обсязі з урахуванням всіх забруднюючих речовин, що утворюються на підприємстві (копія звіту за 2019 рік додана до позовної заяви).

Судом враховуються посилання позивача про те, що такі дані статистичної звітності надсилаються через державну електронну систему документообігу «М.Е.ООС.Держава», яка не дає змоги вводити цифрові значення менші за 0,0005. Значення по кислота сірчана (під кодом 05004 в Системі) складає 0,0000023, але вона додається до діоксиду та інші сполуки сірки (під кодом 05000 в Системі). Значення по алюмінію оксид (під кодом 01101 в Системі) складає 0 (фактично не використовувалось виробництвом). Значення по марганець та його сполуки (під кодом 05004 в Системі) складає 0 (фактично не використовувалось виробництвом). Значення по спирт метиловий (під кодом 11036 в Системі) складає 0,0004653, але вона додається до "неметанові леткі органічні сполуки" (НМЛОС) (під кодом 11000 в Системі).

З огляду на зазначене, суд погоджується з доводами позивача про те, що статистичну звітність у сфері охорони атмосферного повітря, у сфері поводження позивач складає з урахуванням всіх обсягів викидів забруднюючих речовин та обсягів утворення відходів на підприємстві.

Враховуючи встановлені обставини, суд дійшов висновку про необґрунтованість вимог оскаржуваних пунктів 1, 2, 3, 4 припису.

Оскаржувані пункти 5, 6, 7 припису містять наступні вимоги: забезпечити ефективне очищення стічних вод підприємства; забезпечити дотримання умов дозволу на спеціальне водокористування №16/ДП/49д-17; запровадити ведення первинного обліку за якістю та кількістю стічних вод підприємства в повному обсязі.

Стосовно обґрунтувань та вимог зазначених пунктів припису, суд зазначає, що припис має містити вимогу щодо усунення порушень вимог законодавства, проте, вказані вимоги припису сформульовані загально (описово), фактично дублюють загальні обов`язки які і так встановлені законом. Водночас, включення до змісту припису вимог, які не спрямовані на усунення конкретних виявлених порушень законодавства, а носять загальний характер, суперечить суті та меті припису, як розпорядчого документа, що складається за результатами заходу державного нагляду (контролю), тому, такі вимоги не можуть спрямовуватись на усунення порушень та бути визнані, як припис суб`єкту господарювання щодо усунення конкретно визначеного порушення.

Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 23.12.2020 у справі №815/132/17.

Крім того, суд вважає, що з метою забезпечення належної доказовості висновків акта перевірки за кожним відображеним в описовій частині фактом порушення в обов`язковому порядку необхідно чітко викласти зміст порушення з посиланням на конкретні пункти і статті нормативно-правових актів, якими встановлено відповідні норми, що були порушені. Проте, відповідачем під час проведення перевірки на предмет дотримання вимог природоохоронного законодавства, за наслідками якого складено акт перевірки та припис, не проведено відбору проб та інструментально-лабораторних вимірювань, для з`ясування, зокрема, рівня очищення стічних вод підприємства, яке, на думку відповідача, є неефективним. Неможливо в ході візуального обстеження, як про це зазначає відповідач, без проведення відповідних вимірювань встановити факт неефективності очищення стічних вод.

Крім того відповідачем не було доведено ефективності та цілі спрямування вимог припису в цій частині, з огляду на що, суд дійшов висновку, що вказані пункти 5, 6, 7 припису є необґрунтованими та підлягають скасуванню як такі, що не відповідають меті припису.

Оскаржуваний пункт 8 припису містить наступні вимоги: забезпечити контроль за якісним станом підземних горизонтів через локальні мережі спостережувальних свердловин.

Відповідно до положень частини першої статті 105 Водного кодексу України, підприємства, установи і організації, діяльність яких може негативно впливати на стан підземних вод, особливо ті, які експлуатують накопичувані промислових, побутових і сільськогосподарських стоків чи відходів, повинні здійснювати заходи щодо попередження забруднення підземних вод, а також обладнувати локальні мережі спостережувальних свердловин для контролю за якісним станом цих вод.

Водночас відповідач, на якого покладено обов`язок доказування в адміністративному процесі, не навів жодних доводів, підтверджених належними та допустимими доказами, що позивач експлуатує накопичувані промислових, побутових і сільськогосподарських стоків чи відходів, та не вказав яким саме чином діяльність позивача може негативно впливати на стан підземних вод, з урахуванням того, що матеріали справи не містять доказів проведення відбору зразків ґрунту та води на предмет виявлення забруднення в результаті діяльності на об`єктах товариства.

Оскаржуваний пункт 9 припису містить наступні вимоги: розробити питомі балансові норми водоспоживання та водовідведення на одиницю продукції по об`єкту Покровська філія ТОВ ІІ «Проктер енд Гембл Україна» з урахуванням погоджених проектних рішень, умов висновків з оцінки впливу на довкілля (висновку державної екологічної експертизи).

Відповідно до статті 1 Водного кодексу України водокористування - використання вод (водних об`єктів) для задоволення потреб населення, промисловості, сільського господарства, транспорту та інших галузей господарства, включаючи право на забір води, скидання стічних вод та інші види використання вод (водних об`єктів).

Згідно зі статтею 42 Водного кодексу України водокористувачами в Україні можуть бути підприємства, установи, організації і громадяни України, а також іноземці та особи без громадянства, іноземні юридичні особи.

Водокористувачі можуть бути первинними і вторинними.

Первинні водокористувачі - це ті, що мають власні водозабірні споруди і відповідне обладнання для забору води.

Вторинні водокористувачі (абоненти) - це ті, що не мають власних водозабірних споруд і отримують воду з водозабірних споруд первинних водокористувачів та скидають стічні води в їх системи на умовах, що встановлюються між ними.

Пунктами 1, 7 статті 44 Водного кодексу України передбачено, що водокористувачі зобов`язані: економно використовувати водні ресурси, дбати про їх відтворення і поліпшення якості вод; здійснювати облік забору та використання вод, вести контроль за якістю і кількістю скинутих у водні об`єкти зворотних вод і забруднюючих речовин та за якістю води водних об`єктів у контрольних створах, а також подавати відповідним органам звіти в порядку, визначеному цим Кодексом та іншими законодавчими актами.

Статтею 40 Водного кодексу України встановлено, що для оцінки та забезпечення раціонального використання води у галузях економіки встановлюються технологічні нормативи використання води, а саме: поточні технологічні нормативи використання води - для існуючого рівня технологій; перспективні технологічні нормативи використання води - з урахуванням досягнень на рівні передових світових технологій.

Технологічні нормативи використання води розробляються та затверджуються відповідними центральними органами виконавчої влади за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони навколишнього природного середовища.

Тобто, статтями 40, 44 Водного кодексу України не передбачено обов`язку саме підприємства розробляти будь-які балансові норми.

Статтею 49 Водного кодексу України визначено, що розробка індивідуальних технологічних норм водоспоживання та водовідведення передбачена лише для суб`єктів господарювання які надають послуги з централізованого водопостачання та водовідведення (для отримання такими суб`єктами дозволу на спеціальне водокористування).

У свою чергу, для інших суб`єктів господарювання, розробка та затвердження індивідуальних технологічних норм водоспоживання та водовідведення не передбачена законодавством.

Оскаржувані пункти 10, 12 припису містять наступні вимоги: забезпечити виконання висновків з оцінки впливу на довкілля (висновку державної екологічної експертизи) в повному обсязі при експлуатації об`єкту; розробити матеріали оцінки впливу на довкілля від провадження планової діяльності із збільшення потужностей виробництва по об`єкту Покровська філія ТОВ ІІ «Проктер енд Гембл Україна» та отримати висновок з оцінки впливу на довкілля.

Зокрема вказано на необхідність розроблення матеріалів оцінки впливу на довкілля від провадження планової діяльності зі збільшення потужностей виробництва, оскільки у пункті 2 акта перевірки відповідачем зазначено, що згідно висновку державної екологічної експертизи від 20.11.2008 №486 передбачено обсяг випуску продукції рідких миючих засобів 64000 т/рік; висновку державної екологічної експертизи від 26.12.2008 №579 передбачено обсяг випуску продукції синтетичних миючих засобів 240,000 т/рік; висновку державної екологічної експертизи від 18.10.2010 №04/24.09.2010-1511 передбачено обсяг випуску продукції, що чистять, 7624 т/рік; висновку державної екологічної експертизи від 22.12.2009 №04/30.10.09-200 передбачено обсяг випуску продукції пластикових пляшок 1664,4 т/рік максимально. За аналізом документів, наданих у ході перевірки, встановлено, що підприємством збільшено потужності на виробництві, а саме, засоби, що чистять, синтетичних миючих засобів, рідких миючих засобів, пластикових пляшок. Проектна документація на збільшення потужностей з відповідним погодженням, відсутня. У зв`язку з викладеним, підприємством не виконуються проектні рішення та умови висновків державної екологічної експертизи від 20.11.2008 №486, від 26.12.2008 №579, від 18.10.2010 №04/24.09.2010-1511, від 22.12.2009 №04/30.10.09-200, що є порушенням статті 51 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», статей 3, 17 Закону України «Про оцінку впливу на довкілля».

Позивач в адміністративному позові зазначає, що ні проектна виробнича потужність Покровської філії, ні фактична кількість виробленої продукції не перевищували показників, які наведені у висновках державної екологічної інспекції у періодах, що перевірялися. На підтвердження зазначеного матеріали справи містять дані по кількості виробленої продукції довідку позивача та копії статистичних звітів про виробництво та реалізацію промислової продукції за формою №1П-НПП, якими підтверджується, що сумарний обсяг виробленої продукції не перевищує сумарний обсяг, вказаний у висновках державної екологічної експертизи від 20.11.2008 №486, від 26.12.2008 №579, від 18.10.2010 №04/24.09.2010-1511, від 22.12.2009 №04/30.10.09-200.

Водночас, висновок про збільшення проектної потужності повинен підтверджуватися наявністю відповідної проектної документації чи фактичних робіт з реконструкції чи технічного переобладнання, які б збільшували проектну потужність.

Проте, як встановлено судом, відповідачем не надано доказів щодо збільшення позивачем потужностей на підприємстві з виробництва поліетиленової тари, синтетичних миючих засобів, рідких миючих засобів та порошків, що чистять, з урахуванням чого суд вважає, що у позивача відсутній обов`язок отримання нового висновку оцінки на довкілля.

Крім того, пункт 10 припису має загальний характер, дублює норми законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища та не спрямований на усунення конкретних виявлених порушень законодавства. Водночас, включення у припис загальних та неконкретизованих до позивача вимог, суперечить суті та меті припису, як розпорядчого документа, що складається за результатами заходу державного нагляду (контролю).

Оскаржувані пункти 13-19 припису містять наступні вимоги: розробити інвентаризацію відходів по об`єкту Покровська філія ТОВ ІІ «Проктер енд Гембл Україна» з урахуванням погоджених проектних рішень, умов висновків з оцінки впливу на довкілля (висновку державної екологічної експертизи) та з урахуванням всіх видів відходів, що утворюються при діяльності; визначити склад і властивості всіх видів відходів, що утворюються при діяльності підприємства, ступінь їх небезпечності для навколишнього природного середовища та здоров`я людини; розробити та погодити згідно вимог законодавства нормативи граничних показників утворення всіх видів відходів у технологічних процесах та нормативи питомих показників утворення всіх видів відходів, що утворюються при діяльності підприємства; розробити технічні паспорти відходів (ТПВ) на всі види відходів, що утворюються при діяльності підприємства; забезпечити ведення первинного обліку кількості відходів, що утворюються на підприємстві за формою 1-ВТ у повному обсязі; забезпечити у повному обсязі здійснення моніторингу місць утворення, зберігання і видалення відходів підприємства; розробити реєстрові карти ОУВ на всі види відходів, які утворюються при діяльності підприємства та погодити згідно вимог законодавства.

Зазначені пункти припису базуються на пункті 6 акта перевірки, в якому відповідач зазначає, що на підприємстві позивача утворюються відходи, які не обліковуються в матеріалах інвентаризації відходів, а саме, пил ГОУ, біг-беги з під сировини, відходи розчинного силікату натрію, пил целюлози.

Позивач наголошує на тому, що такий висновок відповідача не відповідає дійсності, адже необлікованих відходів у позивача немає, а в господарській діяльності не утворюється окремо такий вид відходів як «пил ГОУ», адже на підприємстві експлуатується 20 одиниць пило-газоочисних установок (ПГОУ) з рукавними фільтрами; при заміні відпрацьованих рукавних фільтрів утворюються відходи фільтрувальної тканини забрудненої специфічним пилом.

Судом встановлено, що у Звіті з інвентаризації відходів Покровської філії позивача від 09.09.2019 обліковано такий вид відходу як «Фільтрувальна тканина ПГОУ відпрацьована» (№ 34), що дає суду підстави для висновку, що «пил ГОУ» було обліковано у складі відходу «Фільтрувальна тканина ПГОУ відпрацьована».

Також, позивач пояснив, що вказані у приписі «Біг-беги» з під сировини у Звіті з інвентаризації відходів Покровської філії товариства позивача від 09.09.2019 були обліковані в такому виді відходу, як «Поліпропіленові вироби відпрацьовані» (№ 46). У описі утворення цього відходу вказано, що цей вид відходів включає близько 45 тис./рік поліпропіленових мішків із-під сировини (вТРР, перборат натрію, сода, сульфат натрію, доломіт, натрію перкарбонат, лимонна кислота, натрію карбонат, натрію силікат); 50 шт./рік поліпропіленових мішків з-під бісульфіду для водо очистки. Таким чином, всі мішки з під сировини вже обліковані у складі відходу «Поліпропіленові вироби відпрацьовані».

Стосовно вказаних у приписі відходів розчинного силікату, позивач вказує на те, що у Звіті з інвентаризації відходів Покровської філії товариства позивача від 09.09.2019, обліковано такий вид відходу «Силікатні шлами нерозчинні» (№ 10).

Щодо вказаного у приписі «Пилу целюлози» позивач пояснює, що сам пил целюлози взагалі не утворюється в роботі товариства.

Водночас відповідачем, на якого покладено обов`язок доказування в адміністративному процесі, не навів суду доводів, які б підтверджувалися належними та допустимими доказами, у спростування пояснень позивача щодо відображення спірних відходів у Звіті з інвентаризації відходів, з урахуванням чого порушення в цій частині, зазначені в акті перевірки, не є підтвердженими документально, а спірні відходи позивачем належним чином обліковані.

Оскаржуваний пункт 20 припису містить наступні вимоги: забезпечити здійснення науково-технічних досліджень складу і властивостей відходів, що утворюються на об`єкті (відходи ІІІ класу небезпеки).

Відповідно до положень статті 17 Закону України «Про відходи», на яку посилається відповідач, суб`єкти господарської діяльності у сфері поводження з відходами зобов`язані визначати склад і властивості відходів, що утворюються, а також ступінь небезпечності відходів для навколишнього природного середовища та здоров`я людини відповідно до нормативно-правових актів, які затверджуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері санітарного та епідемічного благополуччя населення, за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони навколишнього природного середовища.

Таким нормативно-правовим актом є Порядок ведення державного обліку та паспортизації відходів, затверджений Постановою Кабінету міністрів України від 01.11.1999 № 2034.

Відповідно до пунктів 2, 8 цього Порядку, виявлення, ідентифікація, опису і реєстрації відходів, облік обсягів їх утворення здійснюється шляхом проведення інвентаризації відходів. Саме в звіті з інвентаризації відходів визначається склад і властивості відходів, що утворюються позивачем, а також ступінь їх небезпечності для навколишнього природного середовища та здоров`я людини.

З наведеного слідує, що норми статті 17 Закону України «Про відходи», не містять обов`язку забезпечувати «науково-технічні дослідження складу та властивостей відходів», як це вказано у пункті 20 припису.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що у позивача наявний розроблений та затверджений Звіт з інвентаризації відходів Покровської філії товариства від 09.09.2019; позивач зазначає про надання такого звіту для огляду інспекторам ДЕІ при проведенні перевірки; у зазначеному звіті визначений склад, властивості та ступінь небезпечності всіх відходів Покровської філії товариства, з урахуванням чого у суду є підстави вважати, що вимоги статті 17 Закону України «Про відходи» щодо визначення складу, властивостей та ступеня небезпечності всіх відходів, були виконані позивачем, шляхом проведення в 2019 році інвентаризації відходів.

Суд вважає, що, оскільки, законодавством не встановлений обов`язок позивача проводити «науково-технічні дослідження складу та властивостей відходів» (додатково до розроблення звіту з інвентаризації відходів), пункт 20 є протиправним та підлягає скасуванню.

Оскаржуваний пункт 28 припису містить наступні вимоги: інформацію про проведення інструментально-лабораторного контролю, щодо дотримання затверджених нормативів гранично допустимих концентрацій забруднюючих речовин (згідно дозволу №447/ДП/49д-18 на спеціальне водокористування), контроль за якістю води водних об`єктів у контрольних створах р. Базавлук та вжитих заходах, надати до Держекоінспекції.

Позивач зазначає, що законодавством не зобов`язно на регулярній основі надавати Державній екологічній інспекції (ДЕІ) дані контролю за якістю і кількістю скинутих у водні об`єкти зворотних вод і забруднюючих речовин та за якістю води водних об`єктів у контрольних створах; на виконання приписів пункту 7 частини першої статті 44 Водного кодексу України та Порядку ведення державного обліку водокористування, затвердженого наказом Міністерства екології та природних ресурсів України 16.03.2015 № 78 щорічно забезпечує складання статистичної звітності зі спеціального водокористування відповідно до фактичного стану підприємства, шляхом подання звітів про використання води за формою № 2ТП-водгосп, які подаються Держводагенству, і жодна норма законодавства не зобов`язує регулярно подавати їх ДЕІ.

Водночас, оскільки матеріали справи не містять жодних доказів надання такої інформації відповідачу під час перевірки, з урахуванням її відсутності в матеріалах справи, суд вважає даний пункт вимоги винесеним правомірно, з урахуванням чого позовні вимоги у цій частині не підлягають задоволенню.

При цьому, доводи позивача щодо відсутності обов`язку надавати таку інформацію на регулярній основі не нівелюють обов`язок надання відповідачу інформації про проведення інструментально-лабораторного контролю, щодо дотримання затверджених нормативів гранично допустимих концентрацій забруднюючих речовин в межах здійснення перевірки.

Оскаржуваний пункт 29 припису містить наступні вимоги: вживати заходи щодо запобігання скидів зворотних (зливових) вод підприємства в р. Базавлук зі скиду №1 з перевищенням затверджених нормативів гранично допустимих концентрацій забруднюючих речовин (згідно дозволу №16/ДП/49д-17 та №447/ДП/49д-18 на спеціальне водокористування).

Суд зазначає, що зазначений пункт Припису має загальний характер, дублює норми законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища та не спрямований на усунення конкретних виявлених порушень законодавства; включення у припис таких вимог суперечить суті та меті припису, як розпорядчого документа, що складається за результатами заходу державного нагляду (контролю).

Крім того, відповідачем під час проведення перевірки на предмет дотримання вимог природоохоронного законодавства, за наслідками якого складено акт, не було вчинено відповідних дій щодо відбору проб та інструментально-лабораторних вимірювань для з`ясування чи дійсно позивачем перевищувались нормативи затверджених гранично-допустимих концентрацій у відповідності до дозволу №16/ДП/49д-17 на спеціальне водокористування в межах викладених в акті перевірки висновків, з урахуванням чого у суду є підстави вважати, що доводи відповідача у цій частині гуртуються виключно на припущеннях та не підтверджені документально.

Суд зазначає, що за своєю суттю, припис спрямований не на констатацію фактів порушення вимог законодавства у минулому, а на усунення дійсно існуючих порушень, які тривають. В іншому випадку, видання припису нівелює його суть, як індивідуального акта, оскільки він видаватиметься на усунення порушень вимог законодавства, які не існують.

Підсумовуючи суд констатує, що оскаржувані пункти 1-10, 12-20, 29 припису є необґрунтованими та такими, що підлягають скасуванню, а позовні вимоги задоволенню у цій частині як такі, що підтвердженими документально та нормативно.

Позовні вимоги про визнання протиправним та скасування пункту 28 припису задоволенню не підлягають.

Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно із частиною другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Системно проаналізувавши приписи законодавства України, що були чинними на момент виникнення спірних правовідносин між сторонами, зважаючи на взаємний та достатній зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до частини третьої статті 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

За подання даного адміністративного позову до суду позивачем було сплачено за реквізитами Київського окружного адміністративного суду судовий збір в сумі 2270,00 грн згідно квитанції про сплату від 22.09.2021 №0.0..1, який в силу положень статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України підлягає відшкодуванню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 243-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати пункти 1-10, 12-20, 29 припису Державної екологічної інспекції Придніпровського округу (Дніпропетровська та Кіровоградська області) від 05.03.2021 вих. № 29/2.1-7/21.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями «Проктер енд Гембл Україна» (; адреса: 08304, Київська обл., м. Бориспіль, вул. Завокзальна, 2) судовий збір у сумі 2270,00 грн. (дві тисячі двісті сімдесят грн 00 коп.) за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Державної екологічної інспекції Придніпровського округу (Дніпропетровська та Кіровоградська області) (; адреса: 50103, Дніпропетровська обл., м. Кривий Ріг, вул. Героїв АТО, 92).

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями "Проктер енд Гембл Україна" (, адреса: 08304, Київська обл., м. Бориспіль, вул. Завокзальна, 2)

Відповідач: Державна екологічна інспекція Придніпровського округу (Дніпропетровська та Кіровоградська області) (, адреса: 50103, Дніпропетровська обл., м. Кривий Ріг, вул. Героїв АТО, 92)

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

рішення виготовлене у повному обсязі та підписане 28.04.2023

Суддя Панченко Н.Д.