Справа № 320/15661/21
Суддя: Войтович І.І.
Дата ухвалення: 2023-05-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 травня 2023 року Справа № 320/15661/21

Суддя Київського окружного адміністративного суду Войтович І.І., розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Головного управління Державної податкової служби у Київській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу,

в с т а н о в и в:

У грудні 2021 року Головне управління Державної податкової служби у Київській області звернулось до Київського окружного адміністративного суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення 60 929,47 грн. в рахунок погашення податкового боргу по єдиному податку з фізичних осіб.

31.12.2021, ухвалою Київського окружного адміністративного суду відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 29 КАС України адміністративну справу №320/15661/21 передано за підсудністю до Окружного адміністративного суду м. Києва.

05.10.2022 вказану справу надіслано до Окружного адміністративного суду м. Києва.

Відповідно до Закону України "Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду" від 13.12.2022 №2825-ІХ ліквідовано Окружний адміністративний суд міста Києва; утворено Київський міський окружний адміністративний суд із місцезнаходженням у місті Києві; визначено територіальну юрисдикцію Київського міського окружного адміністративного суду, яка поширюється на місто Київ.

Згідно п. 2 розділу ІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону №2825-ІХ, установлено, що з дня набрання чинності цим Законом:

Окружний адміністративний суд міста Києва припиняє здійснення правосуддя;

до початку роботи Київського міського окружного адміністративного суду справи, підсудні окружному адміністративному суду, територіальна юрисдикція якого поширюється на місто Київ, розглядаються та вирішуються Київським окружним адміністративним судом;

Окружний адміністративний суд міста Києва невідкладно, протягом десяти робочих днів, передає судові справи, які перебувають у його володінні, до Київського окружного адміністративного суду; з дня початку роботи Київського міського окружного адміністративного суду Київський окружний адміністративний суд невідкладно передає справи, підсудні окружному адміністративному суду, територіальна юрисдикція якого поширюється на місто Київ, до Київського міського окружного адміністративного суду.

Як наслідок, враховуючи положення вказаного Закону №2825-ІХ, справи, що перебували в провадженні Окружного адміністративного суду міста Києва та не розглянуті, підлягають передачі до Київського окружного адміністративного суду для розгляду за належністю.

Відповідно, за вказаною справою №320/15661/21, згідно розпорядження від 23.01.2023 №3-р/ка Київського окружного адміністративного суду "Щодо призначення повторного автоматичного розподілу справ" на виконання вказаного вище Закону №2825-ІХ та відповідно до ст. 155 Закону України "Про судоустрій та статус суддів", Положення про автоматизовану систему документообігу суду, Засад використання автоматизованої системи документообігу, затверджених рішенням зборів суддів від 12.09.2019, 25.01.2023 визначено потворний перерозподіл.

26.01.2023 протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справа №320/15661/21 розподілена судді Войтович І.І.

31.01.2023, ухвалою Київського окружного адміністративного суду відкрито провадження в адміністративній справі та вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.

Судом встановлено, що позивач у своєму позові просить суд стягнути з ОСОБА_1 податковий борг по єдиному податку з фізичних осіб у розмірі 60 919,47 грн. посилаючись на положення пп. 14.1.156, пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14, п. 46.1 ст. 46 п. 57.1 ст. 57 ПК України вказує про узгодженість заявленого до стягнення податкового зобов`язання, такого, що самостійно визначено фізичною особою за результатами поданої до контролюючого органу податкової звітності.

З метою погашення податкового боргу було надіслано відповідачу згідно положень ст. 42, ст. 59 ПК України податкову вимогу від 27.05.2021 № 0-1007, оскільки податкова вимога є не відкликаною та не скасованою, контролюючий орган звернулось до суду з даним позовом на праві визначеному п.п. 20.1.34 п.20.1 ст. 20 ПК України та просить стягнути вказану суму боргу.

13.02.2023 до суду надійшла заява від відповідача ОСОБА_1 , в якій останній вказує про сплату заявленої податковим органом суми боргу платіжним дорученням 27.10.2021 та надаючи до заяви копії платіжного доручення, виписки з особового рахунку, станом на 09.03.2023, підтверджує відсутність боргу та наявність обставин переплати по податку з доходів фізичних осіб в розмірі 80,53 грн. Просив суд витребувати у позивача інформацію про стан розрахунків ОСОБА_1 з бюджетом по податку з фізичних осіб та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю боргу.

08.03.2023, ухвалою Київського окружного адміністративного суду для всебічного та об`єктивного розгляду справи по суті, відповідно до положень ст. 80 КАС України витребувано від Головного управління Державної податкової служби у Київській області інформацію щодо стану розрахунків ОСОБА_1 з бюджетом по єдиному податку з фізичних осіб.

Ухвала суду від 08.03.2023 отримана сторонами за допомогою засобів електронного зв`язку, а саме, позивачем 08.03.2023 та відповідачем 09.03.2023, що підтверджується наявними у справі довідками.

13.03.2023 судом отримано клопотання від позивача на виконання вимог ухвали суду від 08.03.2023, надано катку особового рахунку платника податку ОСОБА_1 по єдиному податку з фізичних осіб, завірену представником контролюючого орану належним чином, яку просив долучити до матеріалів справи.

З наданих карток особового рахунку ОСОБА_1 вбачається, що 27.10.2021 року до бюджету зараховано 61000 грн. суму податку згідно платіжного доручення №274947927 від 27.10.2021.

Недоїмка за вказаною карткою платника податків станом на 27.10.2021 становила 60 929,47, яка заявлена позивачем до стягнення у вказаній справі.

За другою карткою платника ОСОБА_1 вбачається станом на 31.01.2022 переплата в сумі 80,53 грн.

Суд зазначає, що клопотання від позивача про залишення позову без розгляду станом на час вирішення судом спору не надійшло.

21.03.2023 відповідач по справі ОСОБА_1 надіслав до суду заяву, в якій просить суд відмовити в задоволенні позову, оскільки заявлений борг до стягнення відсутній.

ОСОБА_1 також надано листа від ГУ ДПС у Київській області за № 6696/6/10-36-13-05 від 24.02.2023 в якому вказано про відсутність станом на 22.02.3023 податкового боргу по єдиному податку з фізичних осіб у платника ОСОБА_1 .

Враховуючи вищезазначене, за ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше та за ч. 8 вказаної статті при розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.

Встановивши обставин по справі, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, надані сторонами, суд зазначає слідуюче.

Згідно положень ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами, зокрема, письмовими, речовими і електронними доказами.

Частиною 1 та 3 ст. 73 КАС України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 74 КАС України).

Статтями 75 та 76 КАС України передбачено, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом (ч. 4 ст. 77 КАС України).

Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів (ч. 6 ст. 77 КАС України).

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Пунктом 46.1 ст. 46 ПК України визначено, що податкова декларація, розрахунок, звіт (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючим органам у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата грошового зобов`язання, у тому числі податкового зобов`язання або відображаються обсяги операції (операцій), доходів (прибутків), щодо яких податковим та митним законодавством передбачено звільнення платника податку від обов`язку нарахування і сплати податку і збору, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку, а також суми нарахованого єдиного внеску.

Платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом (п. 57.1 ст. 57 ПК України).

Податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету або на єдиний рахунок як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк) (пп. 14.1.156 п. 14.1 ст. 14 ПК України).

Податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом (пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК України).

Відповідно до статті 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

У разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення (ст. 59 ПК України).

Податкова вимога надсилається (вручається) також платникам податків, які самостійно подали податкові декларації, але не погасили суми податкових зобов`язань у встановлені цим Кодексом строки, без попереднього надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення (п. 59.4 ст. 59 ПК України).

З матеріалів справи вбачається, що позивачем було надіслано на адресу ОСОБА_1 податкову вимогу від 27.05.2021 № 0-1007, яка повернулась адресату за закінченням терміну зберігання.

Згідно розрахунку податкового боргу та наданих до справи доказів борг виник у ОСОБА_1 на підставі самостійно узгоджених податкових зобов`язань згідно поданих до контролюючого органу декларацій платника єдиного податку фізичної особи - підприємця № 8974172 від 08.02.2021 на суму податкового зобов`язання 59432,00 грн., № від 26.04.4021 на суму 5000,00 грн. податкового зобов`язання. З урахуванням наявної переплати у сумі 3498,63, борг склав 60 929,47 грн., який позивач просить стягнути в даній справі.

Відповідно до положень п. 20.1.34 ст. 20.1 ПК України податковий орган має право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Суд зазначає, що податкове законодавство надає право на звернення до суду з даним позовом в разі наявності факту не сплаченого податкового зобов`язання та з підтвердженням узгодженості такого належними та достатніми доказами.

Як вказано вище до матеріалів справи надано відповідачем ОСОБА_1 платіжне доручення від 27.10.2021 на суму сплаченого податкового зобов`язання 61000 грн. та катки особового рахунку за якими підтверджує відсутність боргу.

На вимогу суду, позивачем також надано до справи картки по платнику податку ОСОБА_1 по єдиному податку з фізичних осіб, завірену належним чином, за якими вбачається, що 27.10.2021 року до бюджету зараховано 61000 грн. суму податку згідно платіжного доручення №274947927 від 27.10.2021 та станом на 31.01.2022 наявна переплата в сумі 80,53 грн.

Відсутність податкового боргу також підтверджено наданим відповідачем листом ГУ ДПС у Київській області за № 6696/6/10-36-13-05 від 24.02.2023 в якому вказано про відсутність станом на 22.02.3023 податкового боргу по єдиному податку з фізичних осіб у платника ОСОБА_1 .

Таким чином, судом встановлено відсутність заявленого контролюючим органом до стягнення з ОСОБА_1 податкового боргу по єдиному податку з фізичних осіб у сумі 60 929,47 грн., оскільки такий було сплачено відповідачем до бюджету ще 27.10.2021 та такі встановлені обставини не оспорюються позивачем за даною справою.

Враховуючи вищезазначене, оскільки позивачем не подано до суду відповідного клопотання чи заяви про залишення позову без розгляду, оскільки судом встановлено наявними у справі відсутність податкового боргу вказаного у позові, суд відмовляє в задоволенні позову.

За наслідками вирішення справи у суду відсутні підстави для вирішення питання щодо понесених судових витрат сторонами за відсутності таких до заявлення.

Керуючись ст. 2, 76-77, 90, 242- 246, 255, 262, 295 КАС України, суд

в и р і ш и в:

Відмовити в задоволенні позову.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Войтович І.І.