Справа № 160/6127/23
Суддя: Прудник Сергій Володимирович
Дата ухвалення: 2023-05-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

01 травня 2023 року Справа № 160/6127/23

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Прудник С.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

28.03.2023 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якій позивач на виконання вимог ухвал суду від 03.04.2023 року та від 17.04.2023 року просить суд:

- визнати противоправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (вул. Набережна Перемоги, 26, м. Дніпро, 49094, ) № 29 від 07.05.2021 року, у здійсненні ОСОБА_1 , перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці в розмірі 74 % без урахування 1/2 строку навчання на денному відділенні Київського державного університету ім. Т.Г. Шевченка та про відмову у здійсненні ОСОБА_1 перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці в розмірі 78 % з урахування 1/2 строку навчання на денному відділенні Київського державного університету ім. Т.Г. Шевченка, викладене листом від 20.08.2021 року № 28688-22491/К-01/8-0400/21;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити ОСОБА_1 перерахунок, та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі 78 % з урахування 1/2 строку навчання на денному відділенні Київського державного університету ім. Т.Г. Шевченка, починаючи виплату з 19 лютого 2020 року, без обмеження граничного розміру, з урахуванням раніше виплачених сум, з подальшим урахуванням вказаного стажу при перерахунку раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання, у разі зміни грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач є суддею у відставці з 30.12.2014 року на підставі Постанови Верховної Ради України № 59-VІІІ від 25.12.2014 року, та має стаж роботи судді, який дає їй право на відставку 32 роки 6 місяців 10 днів, а з урахуванням навчання у Київському державному університеті ім. Т.Г. Шевченка - 34 роки 11 місяців 26 днів, що підтверджується розрахунком виданим Дніпровським апеляційним судом від 30.03.2020 року № 04.1- 03/38/2020. Позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та отримувала щомісячне довічне грошове утримання у розмірі 90% суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. На підставі рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.01.2021 року у справі № 160/13077/20 Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зобов`язано здійснити перерахунок щомісячного довічного утримання судді у відставці мені, ОСОБА_1 , на підставі довідки Дніпровського апеляційного суду № 04.2/50/20-С від 19.03.2020 року. Отже, за матеріалами пенсійної справи та довідок апеляційного суду Дніпропетровської області розмір щомісячного довічного грошового утримання було встановлено 90% від заробітної плати працюючого судді на відповідній посаді та виплачувався відповідачем до травня 2021 року. Однак, з червня 2021 року Пенсійний фонд змінив позивачу розмір довічного грошового утримання судді у відставці з 90 % на 74 %.

Відповідно до відповіді ГУ ПФУ в Дніпропетровській області від 27.04.2021 року № 14204-8005/К-01/8-0400/21, на звернення позивача, зазначено, що на виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.01.2021 року у справі № 160/13077/20 перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 19.02.2020 року здійснено відповідно до п. З ст.142 Закону України № 1402-VІІ від 02.06.2016 Про судоустрій і статус суддів, згідно яким щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді , який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання. Також у відповіді ПФУ зазначено, що розмір довічного грошового утримання судді у відставці з 19.02.2020 року позивачу перераховано і складає 74 % щомісячного довічного грошового утримання, виходячи зі суддівського стажу 32 роки 6 місяців 10 днів, при цьому ПФУ не врахувало навчання позивача у Київському державному університеті ім. Т.Г. Шевченка, що складає - 34 роки 11 місяців 26 днів і що підтверджується розрахунком виданим Дніпровським апеляційним судом від 30.03.2020 року № 04.1-03/38/2020. Відтак, спірне рішення ГУ ПФУ в Дніпропетровській області у здійсненні ОСОБА_1 перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці в розмірі 74 % без урахування 1/2 строку навчання на денному відділенні Київського державного університету ім. Т.Г. Шевченка та про відмову у здійсненні ОСОБА_1 перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці в розмірі 78 % з урахування 1/2 строку навчання на денному відділенні Київського державного університету ім. Т.Г. Шевченка є протиправним та належить до скасування.

За відомостями з витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.03.2023 року, зазначена вище справа була розподілена та 29.03.2023 року передана судді Пруднику С.В.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03.04.2023 року означено позовну заяву було залишено без руху та надано було позивачу трок для усунення недоліків позовної заяви протягом 10 (десяти) робочих днів, з моменту отримання копії даної ухвали, шляхом надання до суду: оригіналу документа про доплату судового збору у сумі 81,20 грн.; позовної заяви та її копіями, відповідно до кількості учасників справи, у відповідності до вимог ст. 160 КАС України з максимально чітко і зрозуміло сформованими позовними вимогами виходячи із приписів ст. 5 КАС України; заяви про поновлення пропущеного строку звернення до суду із позовною заявою, вказавши підстави для поновлення такого строку, якщо вони є, та надати суду докази поважності причин його пропуску.

Так, на виконання вимог ухвали суду від 03.04.2023 року позивачем до суду подано позовну заяву для суду та для відповідача, квитанцію від 10.04.2023 року про сплату судового збору у сумі 82 грн. та заяву про поновлення строку звернення до суду з позовною заявою.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17.04.2023 року продовжено ОСОБА_1 строк для усунення недоліків позовної заяви, що викладені в ухвалі суду від 03.04.2023 року. Позивачу надано строк для усунення недоліків позовної заяви протягом 5 (п`яти) робочих днів, з моменту отримання копії даної ухвали, шляхом подання до суду: позовної заяви та її копіями, відповідно до кількості учасників справи, у відповідності до вимог ст. 160 КАС України з максимально чітко і зрозуміло сформованими позовними вимогами виходячи із приписів ст. 5 КАС України.

25.04.2023 року ОСОБА_1 на виконання вимог ухвали суду від 17.04.2023 року подано заяву, в якій містилось пояснення до позову та 27.04.2023 року позивачем подано до суду позовну заяву із її копією.

Так, щодо заяви про заяву про поновлення строку звернення до суду з позовною заявою, ОСОБА_1 зазначила, що ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13.06.2022 року у справі №160/1950/22 повернуто позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії. Копію ухвали про повернення позовної заяви направлено особі, яка її подала. Роз`яснено позивачу, що відповідно до ч.8 ст.169 Кодексу адміністративного судочинства України, повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом. Про те, що вказаний позов позивачу було повернуто, остання дізналася 21.02.2023 року і в цей день в суді отримала позовну заяву та ухвалу суду від 13.06.2022 року, в матеріалах справи про це є відповідна розписка. 28.03.2023 року позивач повторно звернулася до суду з відповідним позовом і додала до справи ухвалу суду від 13.06.2022 року (справа №160/1950/22). Позивач вважає, що при вказаних обставинах остання вважала, що не пропустила строк позовної давності, але, якщо суд має іншу думку, то просить поновити строк звернення до суду з відповідною позовною заявою, оскільки через знаходження далеко за межами міста Дніпро і через стан здоров`я, у позивача не було можливості в інформаційному порядку відслідкувати перебіг розгляду справи.

Перевіривши доводи даної заяви, суддя доходить до наступних висновків.

Так, згідно з частиною першою статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів (частина друга статті 122 КАС України).

Відповідно до частин першої статті 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

За реплікацією «Діловодство спеціалізованого суду» установлено, що копію ухвали суду від 13.06.2022 року із позовною заявою у справі №160/1950/22 отримано ОСОБА_1 у березні 2023 року, про що свідчить розписка від 14.03.2023 року, яка створена судом розписка. В свою ж чергу, повторно до суду із даною позовною заявою позивач звернулась до суду 28.03.2023 року.

Суддеюбереться до уваги, що позивачем отримано копію ухвали суду від 13.06.2022 року із позовною заявою у справі №160/1950/22 лише у березні 2023 року.

При цьому, у рішенні від 04.12.1995 р. по справі "Беллет проти Франції" Європейський Суд з прав людини зазначив, що стаття 6 параграфу 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданих національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.

Згідно зі ст. 17 Закон України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, з метою забезпечення реалізації права позивача на доступ до правосуддя, суддя вважає за необхідне визнати поважними причини пропуску строку звернення до суду та поновити ОСОБА_1 строк звернення до суду із позовною заявою.

Відтак, в установлений ухвалами суду від 03.04.2023 року та 17.04.2023 року строк позивач усунула недоліки адміністративного позову.

При вирішення питання щодо відкриття провадження в адміністративній справі та призначення її до розгляду суд виходить з такого.

Позовна заява відповідає вимогам, встановленим статтями 160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України, підсудна Дніпропетровському окружному адміністративному суду.

Відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 4 КАС України адміністративна справа незначної складності (малозначна справа) - адміністративна справа, у якій характер спірних правовідносин, предмет доказування та склад учасників тощо не вимагають проведення підготовчого провадження та (або) судового засідання для повного та всебічного встановлення її обставин.

За змістом норм ч. 1, 2 ст. 12 КАС України адміністративне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного). Спрощене позовне провадження призначене для розгляду справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

Пунктом ч. 4 ст. 12 цього Кодексу визначено, що виключно за правилами загального позовного провадження розглядаються справи у спорах: 1) щодо оскарження нормативно-правових актів, за винятком випадків, визначених цим Кодексом; 2) щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень, якщо позивачем також заявлено вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної такими рішеннями, діями чи бездіяльністю, у сумі, що перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 3) про примусове відчуження земельної ділянки, інших об`єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, з мотивів суспільної необхідності; 4) щодо оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 5) щодо оскарження рішень Національної комісії з реабілітації у правовідносинах, що виникли на підставі Закону України «Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917 - 1991 років».

Поряд з цим, згідно п. 10 ч. 6 ст. 12 КАС України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є інші справи, у яких суд дійде висновку про їх незначну складність, за винятком справ, які не можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження.

Також нормами ч. 2 і 3 ст. 257 КАС України встановлено, що за правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті, зміст якої відповідає змісту ч. 4 цієї статті.

При вирішенні питання про розгляд справи за правилами спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: 1) значення справи для сторін; 2) обраний позивачем спосіб захисту; 3) категорію та складність справи; 4) обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначати експертизу, викликати свідків тощо; 5) кількість сторін та інших учасників справи; 6) чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес; 7) думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Згідно з ч. 1 ст. 260 КАС України питання про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження у справі.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Дослідивши наявні матеріали справи, предмет та підстави позову, склад учасників справи, суд вважає, що подана до суду позивачем позовна заява підлягає до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження згідно частини 2 статті 257 Кодексу адміністративного судочинства України.

З матеріалів адміністративного позову порушень строків, передбачених статтею 122 Кодексу адміністративного судочинства України, не вбачається.

Підстав для її повернення або відмови у відкритті провадження у справі не має.

Керуючись статтями 171, 257, 260, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Визнати поважними причини пропуску строку звернення до суду та поновити ОСОБА_1 строк звернення до суду із позовною заявою.

Прийняти до свого провадження позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії та відкрити провадження в адміністративній справі.

Призначити справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін в приміщенні суду з 26 травня 2023 року за адресою: 49089, м. Дніпро, вул. Академіка Янгеля, 4, зала судових засідань № 1.

Здійснювати розгляд адміністративної справи одноособово суддею С. В. Прудником.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області подати до суду у строк до 26 травня 2023 року:

- засвідчену належним чином у відповідності до вимог ст. 94 КАС України копію пенсійної справи відносно ОСОБА_1 .

Роз`яснити відповідачу його право на подання відзиву на позовну заяву та доказів, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача, а також документів, що підтверджують надіслання (надання) відзиву і доданих до нього доказів позивачу, протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали про відкриття провадження у справі.

Встановити позивачу строк для подання відповіді на відзив протягом п`яти днів з дня отримання відзиву на позов.

Встановити відповідачу строк для подання заперечень на відповідь на відзив протягом п`яти днів з дня отримання відповіді на відзив. Повідомити сторін, що відзив на позовну заяву (відзив), відповідь на відзив, заперечення та пояснення повинні відповідати вимогам частин другої-четвертої статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України.

Інформацію щодо адміністративної справи учасники даної справи можуть отримати на офіційному порталі судової влади України у мережі Інтернет (веб-адреса сторінки: http://adm.dp.court.gov.ua/sud0470/gromadyanam/csz/).

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя С. В. Прудник