Справа № 120/1780/23
Суддя: Сало Павло Ігорович
Дата ухвалення: 2023-05-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 травня 2023 р. Справа № 120/1780/23

Вінницький окружний адміністративний суд у складі судді Сала Павла Ігоровчиа, розглянувши в м. Вінниці в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання відповіді протиправною та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

24.02.2023 через підсистему "Електронний суд" до суду надійшла позовна заява за підписом адвоката Савчука М.В., подана від імені та в інтересах позивача ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Миколаївській області (далі відповідач 1) про:

- визнання протиправною відповіді відповідача 1 за № 98 від 07.11.2022 щодо відмови позивачу у призначенні пенсії згідно із ст. 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування";

- зобов`язання відповідача 1 з 02.11.2022 призначити та виплачувати позивачу пенсію згідно із ст. 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що позивач з 2013 року отримує пенсію, призначену згідно із ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". 02.11.2022, у зв`язку з досягненням пенсійного віку (60 років), позивач звернувся до відповідача з заявою про призначення пенсії відповідно до ст. 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Однак рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області № 98 від 07.11.2022 у призначенні пенсії відмовлено.

Позивач з відповіддю пенсійного органу, викладеною у рішенні № 98 від 07.11.2022, не погоджується, вважає її протиправною, а тому за захистом своїх прав та інтересів звертається до суду.

Ухвалою суду від 01.03.2023 позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху з підстав її невідповідності вимогам статей 160, 161 КАС України. Судом встановлено, що у позовній заяві відповідачем зазначено лише Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, однак з доданого до позовної заяви листа від 21.11.2022 за № 0200-0206-8/87547 вбачається, що Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (Управління обслуговування громадян відділ обслуговування громадян № 4 (сервісний центр) повідомило позивача про відмову у перерахунку пенсії № 98 від 07.11.2022. Відтак позивачу запропоновано уточнити суб`єктний склад учасників справи або ж письмово висловити свою позицію щодо можливості залучення судом до участі у справі Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, як співвідповідача. Крім того, судом встановлено, що при зверненні до адміністративного суду позивач сплатив судовий збір в розмірі 993,00 грн, тобто не доплатив 80,60 грн. Також на підтвердження наведених у позовній заяві обставин до позовної заяви не додано заяви, з якою позивач звертався до відповідача про призначення пенсії за віком. Відтак позивачу надано строк для усунення виявлених недоліків позовної заяви протягом 10 днів з дня отримання копії ухвали про залишення позовної заяви без руху.

02.03.2023 через підсистему "Електронний суд" до суду надійшла заява представника позивача про усунення недоліків позовної заяви, до якої додано квитанцію про доплату судового збору у розмірі 82,00 грн. Крім того, представник вказує на те, що заява позивача про призначення пенсії згідно із ст. 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" повинна знаходитись у відповідача, а тому просить витребувати з пенсійного органу матеріали пенсійної справи позивача.

Також 02.03.2023 через підсистему "Електронний суд" до суду надійшло клопотання представника позивача про залучення до участі Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області у якості співвідповідача.

Отже, позивач усунув недоліки позовної заяви, про які було зазначено в ухвалі суду від 01.03.2023.

Відтак ухвалою суду від 03.03.2023 відкрито провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 та вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні). Цією ж ухвалою залучено до участі у справі як другого відповідача Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (далі відповідач 2) та вирішено витребувати у цього відповідача матеріали пенсійної справи позивача.

15.03.2023 до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач 1 позов заперечує та просить відмовити у його задоволенні.

Відповідач 1 зазначає, що згідно з абз. 1 ст. 55 Закону України № 796-XII "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", за наявності відповідного страхового стажу, але не менше 15 років страхового стажу. Відповідно до ч. 3 ст. 55 Закону № 796-XII призначення та виплата пенсії названим категоріям проводиться відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Таким чином, стаття 55 Закону № 796-XII передбачає лише право на зниження пенсійного віку, необхідного для призначення пенсії за віком відповідно до ст. 26 Закону № 1058-IV, а не право на призначення відповідного виду пенсійного забезпечення.

Відповідач 1 зауважує, що позивачу в 2013 році при досягненні 50 років призначено пенсію за віком відповідно до Закону № 1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" зі зниженням пенсійного віку, з якого настає таке право відповідно до ст. 55 Закону № 796-XII. Відтак, оскільки позивачу вже призначено пенсію за віком, повторної реалізації права на призначення одного й того ж виду пенсії бути не може.

Відповідач 1 вважає правомірним рішення про відмову у перерахунку пенсії позивача за заявою від 02.11.2022, а тому просить відмовити у задоволенні позову.

14.04.2023 на виконання вимог ухвали суду від 03.03.2023 Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області надало суду оригінал пенсійної справи позивача.

18.04.2023 та 24.04.2023 до суду надійшли відзиви на позовну заяву, в яких відповідач 2 позов заперечує та просить відмовити у його задоволенні.

Відповідач 2 вказує на те, що призначення та виплата пенсії особам, призначеним за статтею 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", провадиться відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Відтак позивачу з 28.05.2013 було призначено пенсію за віком, обчислену відповідно до норм Закону № 1058-IV, з урахуванням статті 55 Закону № 796-XII. 02.11.2022 позивач звернувся до пенсійного органу із заявою про перерахунок пенсії відповідно до Закону № 1058-IV. Зазначена заява за принципом екстериторіальності розглянута Головним управлінням Пенсійного фонду України в Миколаївській області.

Відповідач 2 зазначає, що оскільки станом на момент розгляду заяви позивач ОСОБА_1 вже скористався правом на пенсію за віком, підстави для повторного призначення такого виду пенсії відсутні.

Таким чином, на думку відповідача 2, Головним управління Пенсійного фонду в Миколаївській області прийнято правомірне та обґрунтоване рішення № 98 від 07.11.2022 про відмову в перерахунку пенсії позивача.

Відповідно до ч. 5 ст. 250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Водночас дата постановлення судового рішення у цій справі обумовлена перебуванням головуючого судді (судді-доповідача) у відпустці в період з 17.04.2023 по 30.04.2023 включно.

Вивчивши матеріали справи, оцінивши наведені сторонами доводи на підтримку своїх вимог та заперечень, суд встановив, що з 28.05.2013 позивач перебуває на пенсійному обліку та отримує пенсію згідно із Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", обчислену відповідно до норм Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

02.11.2022 позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області із заявою про перерахунок/призначення пенсії. У заяві просив призначити пенсію за віком на загальних підставах із застосуванням показника середньої заробітної плати за 2019-2021 роки.

За принципом екстериторіальності заяву позивача розглянуто Головним управлінням Пенсійного фонду в Миколаївській області із прийняттям рішення від 07.11.2022 № 98 про відмову у перерахунку пенсії.

Підставою для такого рішення є те, що станом на дату звернення за перерахунком пенсії, а саме 02.11.2022, заявник досяг віку 60 років, але вже скористався правом виходу на пенсію за віком, яку було обчислено із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачені страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, в подальшому проводились перерахунки передбачені пунктом 2 статті 42 Закону № 1058-IV. Отже, підстави для проведення перерахунку пенсії відсутні.

Позивач вважає відповідь відповідача 1, що викладена у рішення про відмову в перерахунку № 98 від 07.11.2022 протиправною і такою, що підлягає скасуванню, а тому за захистом своїх прав та інтересів звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд керується такими мотивами.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною першою статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" визначено, що особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Призначення та виплата пенсій названим категоріям провадиться відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" і цього Закону.

Таким чином, особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, призначення і виплата пенсії здійснюється із зниженням пенсійного віку відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Частина перша статті 9 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" визначає такі види пенсій: пенсія за віком; пенсія по інвалідності; пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Згідно з приписами статті 45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку:

1) пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

При відстрочці часу призначення пенсії за віком пенсія з урахуванням положень статті 29 цього Закону призначається за заявою пенсіонера з дня, що настає за останнім днем місяця, в якому набуто повний місяць страхового стажу (у тому числі сумарно) для відстрочки часу виходу на пенсію, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з такого дня;

2) пенсія по інвалідності призначається з дня встановлення інвалідності, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня встановлення інвалідності;

У такому самому порядку призначається пенсія по інвалідності в розмірі пенсії за віком, якщо вимоги частини другої статті 33 цього Закону виконані на день встановлення інвалідності, і з дня виникнення такого права якщо вимоги частини другої статті 33 цього Закону виконані в період після встановлення інвалідності до дня звернення за призначенням пенсії по інвалідності.

У разі коли вимоги частини другої статті 33 цього Закону виконані після призначення пенсії по інвалідності, пенсія по інвалідності в розмірі пенсії за віком призначається з дня настання такого права, якщо звернення за призначенням пенсії по інвалідності в розмірі пенсії за віком відбулося не пізніше трьох місяців з дня настання такого права.

3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається з дня, що настає за днем смерті годувальника, якщо звернення про призначення такого виду пенсії надійшло протягом 12 місяців з дня смерті годувальника.

Пенсія призначається довічно або на період, протягом якого пенсіонер має право на виплату пенсії відповідно до цього Закону.

Переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Якщо особа після призначення пенсії по інвалідності продовжувала працювати та набула не менш як 24 місяці страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі, при переведенні вперше з пенсії по інвалідності на пенсію за віком застосовується середня заробітна плата (дохід), визначена частиною другою статті 40 цього Закону для призначення пенсії.

Перерахунок призначеної пенсії, крім випадків, передбачених частиною першою статті 35, частиною другою статті 38, частиною третьою статті 42 і частиною п`ятою статті 48 цього Закону, провадиться в такі строки:

- у разі виникнення права на підвищення пенсії з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа;

- у разі настання обставин, які тягнуть за собою зменшення пенсії, з першого числа місяця, в якому настали ці обставини, якщо вони мали місце до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо вони мали місце після 15 числа.

Документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.

З системного аналізу наведених правових норм видно, що пенсія за віком призначається з дня звернення до пенсійного органу, а переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

Судом встановлено, що 02.11.2022 позивач звернувся до пенсійного органу із заявою про перерахунок/призначення пенсії, в якій просив призначити йому пенсію за віком на загальних підставах із застосуванням показника середньої заробітної плати за 2019-2021 роки.

За результатами розгляду вказаної заяви Головним управлінням Пенсійного фонду в Миколаївській області прийнято рішення № 98 від 07.11.2022 про відмову у перерахунку пенсії позивача. Підставою для такого рішення стало те, що станом на дату звернення за перерахунком пенсії, а саме 02.11.2022, заявник досяг віку 60 років, але вже скористався правом виходу на пенсію за віком.

Оцінюючи вказане рішення суд враховує, що у 2013 році позивачеві була призначена пенсія за віком, як учаснику ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, відповідно до ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Факт призначення та виплати позивачу пенсії з наведених вище підстав визнається відповідачами та підтверджується матеріалами пенсійної справи.

З огляду на це суд погоджується з твердженнями позивача в тій частині, що у даному випадку за призначенням пенсії за віком на загальних підставах, тобто відповідно до ст. 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", позивач звернувся вперше.

При цьому суд не погоджується з доводами відповідачів про те, що пенсія за віком відповідно до ст. 55 Закону № 796-XII та пенсія за віком відповідно до ст. 26 Закону № 1058-IV є тотожними видами пенсії і що оскільки позивач скористався своїм правом на пенсію за віком, то відсутні підстави для повторного призначення такого виду пенсії.

Суд враховує, що в силу положень ч. 1 ст. 10 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

З матеріалів справи вбачається, що позивач виявив бажання змінити вид пенсії та подав пенсійному органу заяву про призначення пенсії за віком на загальних підставах у зв`язку з досягненням ним 60-річного віку.

Натомість відповідач 1 помилково розцінив таку заяву, як заяву про перерахунок пенсії відповідно до Закону № 1058-IV та, відповідно, неправомірно розглянув звернення позивача крізь призму можливості здійснення перерахунку пенсії позивача.

Суд повторює, що заява позивача від 02.11.2022 є саме заявою про призначення пенсії за віком з підстав, передбачених ст. 26 Закону № 1058-IV. Таку заяву не слід трактувати як заяву про перерахунок вже отримуваної пенсії чи заяву про переведення з одного виду пенсії на інший, оскільки, по-перше, позивач про це не просив, а, по-друге, для перерахунки пенсії та переведення на інший вид пенсії закон передбачає відмінні підстави, на які позивач не посилається.

Відтак, на думку суду, за результатами розгляду заяви позивача пенсійний орган зобов`язаний прийняти одне з двох рішень: або при призначення пенсії за віком на загальних підставах, якщо позивач відповідає всім визначеним законом умовам, або про відмову у призначенні пенсії за віком, якщо пенсійний орган із наведенням належних підстав дійде висновку, що позивач немає право на призначення такого виду пенсії.

Як зазначено у п.п. 5.1 п. 5 Рішення Конституційного Суду України від 29 серпня 2012 року № 16-рп/2012, Конституція України гарантує здійснення судочинства судами на засадах, визначених у ч. 3 ст. 129 цієї Конституції, які забезпечують неупередженість здійснення правосуддя судом, законність та об`єктивність винесеного рішення тощо. Ці засади, як наголосив Конституційний Суд України в абз. 1 п.п. 3.2 п. 3 мотивувальної частини Рішення від 02 листопада 2011 року № 13-рп/2011, є конституційними гарантіями права кожного на судовий захист.

Відповідно до висновків Європейського суду з прав людини у рішенні від 18 липня 2006 року у справі "Проніна проти України" (заява № 63566/00), суд зобов`язаний оцінити кожен специфічний, доречний та важливий аргумент, а інакше він не виконує свої зобов`язання щодо п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Завданням адміністративного судочинства є перевірка правомірності дій суб`єкта владних повноважень, відповідності його рішень критеріям, які пред`являються до рішень суб`єктів владних повноважень та закріплені в частині 2 статті 2 КАС України.

Суд враховує, що оскарженим рішенням від 07.11.2022 № 98 відповідач 1 відмовив позивачу у перерахунку пенсії, тобто неналежно розглянув заяву позивача про призначення пенсії за віком відповідно до ст. 26 Закону № 1058-IV, помилково вважаючи, що подана заява стосується перерахунку пенсії.

Водночас суд не може перебирати на себе виключну компетенцію пенсійного органу та самостійно вирішувати питання щодо можливості призначення позивачу пенсії за віком на загальних умовах без попереднього прийняття таким органом рішення по суті.

Також суд зауважує, що Головне управлінням Пенсійного фонду в Миколаївській області прийняло саме рішення про відмову у перерахунку пенсії, а не надало позивачу відповідь на звернення, як помилково вважає позивач і просить визнати таку відповідь протиправною.

Враховуючи наведене, суд доходить висновку, що рішення відповідача за результатами розгляду заяви про призначення пенсії прийняте необґрунтовано, тобто без урахування усіх обставин, які мають значення для вирішення цього питання по суті, що свідчить про допущення відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, протиправної бездіяльності стосовно належного і повного розгляду заяви позивача про призначення пенсії.

Частиною четвертою статті 245 КАС України визначено, що у випадку, визначеному пунктом 4 частини 2 цієї статті, суд може зобов`язати відповідача-суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних справах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно зі статтею 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили.

Перевіривши обґрунтованість доводів сторін та оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до переконання, що заявлений позов слід задовольнити частково, а саме у спосіб визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області від 07.11.2022 № 98 про відмову у перерахунку пенсії за віком та покладення на Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області обов`язку повторно розглянути заяву позивача від 02.11.2022 про призначення пенсії за віком та прийняти за результатами розгляду заяви рішення з урахуванням висновків суду у цій справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (ч. 3 ст. 139 КАС України).

Таким чином, оскільки позовні вимоги мають немайновий характер, а позов задоволено частково, на користь позивача належить стягнути половину понесених ним судових витрат зі сплати судового збору, тобто 536,80 грн, за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст.ст. 72, 77, 90, 139, 242, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області від 07 листопада 2022 року № 89 про відмову у перерахунку пенсії за віком ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 02 листопада 2022 року про призначення пенсії за віком відповідно до ст. 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та за результатом розгляду заяви прийняти рішення з урахуванням висновків суду у цій справі.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 536,80 грн. (п`ятсот тридцять шість гривень 80 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області.

Оригінал пенсійної справи ОСОБА_1 за № 89 повернути Головному управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області.

Рішення набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо справу розглянуто в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Інформація про учасників справи:

1) позивач: ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 );

2) представник позивача: адвокат Савчук Микола Васильович (РНОКПП НОМЕР_2 , адреса для листування: вул. Пирогова, 76в/79, м. Вінниця, 21037);

3) відповідач 1: Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (, місцезнаходження: вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, 54008);

4) відповідач 2: Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (, місцезнаходження: вул. Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця, 21100).

Повне судове рішення складено 02.05.2023.

Суддя Сало Павло Ігорович