Справа № 521/2160/23
Суддя: Тополева Ю. В.
Дата ухвалення: 2023-04-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №521/2160/23
Провадження №2-а/521/64/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2023 року м. Одеса

Малиновський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого судді Тополевої Ю.В.,

за участю секретаря Івчук К.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали адміністративної справи за позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

Представник ОСОБА_1 звернувся до Малиновського районного суду м. Одеси з позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування постанови, в якому просив скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України серії AA № 00001220 від 23.09.2022, складеної старшим державним інспектором відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту реалізації державної політики та нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Державної служби України з безпеки на транспорті - Семенченко Лілією Михайлівною, про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП, та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 8500 гривень.

Позов обґрунтований наступними обставинами.

23.09.2022 старшим державним інспектором відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту реалізації державної політики та нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Державної служби України з безпеки на транспорті - Семенченко Лілією Михайлівною було винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України серії АА№ 00001220 про притягнення ОСОБА_1 . ІНФОРМАЦІЯ_1 до адміністративної відповідальності та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 8500 грн.

ОСОБА_1 є власником: транспортного засобу марки MAN, модель: TGX 26.440. тип: спеціалізований вантажний сідловий тягач - д.н.з. НОМЕР_1 (згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 ), а також напівпричіпу марки KOSTSHENREUTHER, модель: SCT-3, тип: спеціалізований напівпричіп Н/ПР- контейнеровоз, д.н.з. НОМЕР_3 (згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 ).

Представник позивача вказує, що у постанові серії АА № 00001220 від 23.09.2022 зазначено, що за допомогою технічних засобів «WIM 29. Q-Free HI-TRAC TMU4 WIM», 09.08.2022 о 17 год 53 хв.. за адресою Н-23. км 2 = 998, Кіровоградська область зафіксовано транспортний засіб MAN TGX 26.440. д.н.з. НОМЕР_1 , та що відповідальною особою було допущено рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів, зазначених пунктом 22.5 ПДР України, а саме: загальної маси транспортного засобу на 5,7% (2,3 т), при дозволеній максимальній масі 40 тон.

Позивач вважає дану постанову незаконною та складеною з порушенням чинного законодавства, без дослідження всіх обставин справи, передчасною та такою, шо підлягає скасуванню.

Пунктом 22.5 ПДР України визначено, що за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м (для сільськогосподарської техніки, яка рухається за межами населених пунктів, дорогами сіл, селищ, міст районного значення, - 3,75 м), за висотою від поверхні дороги - 4м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах 4,35 м), за довжиною 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Виходячи зі змісту п. 22.5 ПДР України, допустима фактична маса для контейнеровозів встановлена з обмеженням 44 т.

Представник позивача вказує, що враховуючи допустиму похибку у 10%, в даному випадку, позивачем не порушено нормативно допустимі параметри, встановлені пунктом 22.5 ПДР України.

Вказує, що транспортний засіб, яким здійснювалось перевезення, має шість осей: три осі (одиночну та здвоєну) має спеціалізований вантажний сідловий тягач MAN TGX 26.440, д.н.з. НОМЕР_1 , а також три осі (строєні) має спеціалізований причіп контейнеровоз KOSTSHENREUTHER SCT-3 Н/ПР-контейнеровоз, д.н.з. НОМЕР_3 . Однак, оскаржувана постанова містить недостовірні данні щодо кількості осей, що викликає сумніви щодо достовірності показників навантаження на кожну із осей.

Крім того, у постанові не вірно вказані допустимі габаритно-вагові параметри транспортних засобів для проїзду на ділянці автомобільної дороги, де було зафіксовано перевищення габаритно-вагових нормативів.

Фактично, у Постанові серії АА № 00001220 від 23.09.2022 зазначено лише: "допущено рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів, зазначених пунктом 22.5 ПДР України, а саме: загальної маси транспортного засобу на 5,7% (2,3 т), при дозволеній максимальній масі 40 тон.".

Однак, яким чином та з урахуванням яких доказів було встановлено допустиму максимальну масу ТЗ невідомо.

Крім того, в постанові не зазначено відомості про напівпричіп-контейнеровоз, у зв`язку з чим не відомо враховував інспектор таку інформацію при винесенні постанови чи ні. При цьому, на фотофіксації адміністративного правопорушення зображено вантажний автомобіль, який перевозить контейнер. На цій же фотофіксації вбачається, що транспортний засіб мав 6 осей (в оскаржуваній постанові йде мова про 5 осей).

Крім того, представник Барбу С.О. щодо габаритно-вагових параметрів зазначив, що у постанові про накладення адміністративного стягнення за правопорушення, зафіксоване в автоматичному режимі, зазначаються "виміряні з урахуванням похибки вагові та габаритні параметри транспортного засобу, які перевищили нормативні вагові та/або габаритні параметри транспортних засобів на ділянці автомобільної дороги" (п.17 1 Порядку № 1174).

Відсоткове значення перевищення максимально допустимої маси транспортних засобів отримується з врахуванням допустимої похибки вимірювання вагового комплексу, яка складає 10 % щодо визначення загальної маси транспортного засобу, та 16 % щодо навантаження на осі. що передбачено ДСТУ OIML R 134-1:2010 «Прилади автоматичні для зважування дорожніх транспортних засобів у русі та вимірювання навантаження на вісь. Загальні технічні вимоги та методи випробування.

В постанові серії АА № 00001220 від 23.09.2022 зазначено габаритно-вагові параметри, зафіксовані в автоматичному режимі, транспортного засобу д.н.з. НОМЕР_5 : ТЗ має 5 осей.

Звернув увагу, що відповідно до фотофіксації адміністративного правопорушення, транспортний засіб позивача має 6 осей одну одиночну, одну здвоєну та одну строєну.

З оскаржуваної постанови вбачається перевантаження загальної маси ТЗ на 5.7% (2.3 т), а не на окрему вісь, у зв`язку з чим розрахунок ваги на одну вісь з врахуванням похибки в 16% не здійснюється. Вищезазначені результати щодо загальної маси ТЗ зазначені без вирахування допустимої маси ТЗ в 44 тони, а не 40 тон, та без врахування допустимої 10% похибки вагового комплексу автоматичного зважування.

Крім того, надав розрахунок за формулою, наведеною у постанові серії АА № 00001220 від 23.09.2022 з урахуванням похибки у 10%: (47000-44000-10%*47000)/44000)* 100 = -3,86%. Тобто, представник позивача вважає, що перевищення відсутнє.

Враховуючи, що ст. 132-1 КУпАП передбачає відповідальність за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм починаючи від 5%, то позивач не повинен нести відповідальність за ст. 132-1 КУпАП.

Враховуючи, що позивач при здійсненні керівництва юридичною особою керувався офіційним документом, що видається державним органом (свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу), врахував вимоги діючого законодавства щодо допустимих вагових обмежень щодо транспортного засобу (контейнеровозу) допустив навантаження транспортного засобу в рамках допустимих 44 тон, представник позивача вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутня вина у вчиненні адміністративного правопорушення, яке йому інкримінується

20 березня 2023 року представником Державної служби України з безпеки на транспорті було подано відзив на позовну заяву, в якому у задоволенні позову просила відмовити. Обґрунтовуючи заперечення проти позову зазначила наступне.

За порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів та правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, статтею 132-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, передбачено адміністративну відповідальність.

Правилами проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2001 № 30 врегульовано, що допускається перевищення вагових параметрів порівняно з визначеними у пункті 22.5 Правил дорожнього руху на 2 відсотки (величина похибки) без оформлення відповідного дозволу та внесення плати за проїзд.

Механізм фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі визначено Порядком фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2019 № 1174.

Відповідно до пункту 7 Порядку фіксації адміністративних правопорушень, фіксація правопорушень в автоматичному режимі здійснюється на автоматичних пунктах, які облаштовані відповідно до вимог, визначених у додатку.

Відтак, здійснення державного нагляду (контролю) за безпекою, зокрема на автомобільному транспорті здійснюється, за допомогою встановлених на автомобільних дорогах автоматичних пунктів - комплексів технічних засобів, що здатні в автоматичному режимі, вимірювати загальну масу транспортного засобу; визначати кількості осей транспортного засобу; вимірювати навантаження, що припадають на кожну вісь транспортного засобу тощо (пункт 12 Порядку фіксації адміністративних правопорушень).

В метеріалах справи містяться матеріали фото фіксації та метадані, що підтверджують наявність факту вчиненого правопорушення.

Таким чином, оскаржувана постанова в повній мірі відповідає встановленим вимогам та містить усі необхідні відомості, зокрема, виміряні з урахуванням похибки вагові параметри транспортного засобу (кількість вісей, відстань між вісями. навантаження на вісь, загальну масу, формулу розрахунку, відсоток перенавантаження, тонаж перенавантаження та норматив, який застосовується до транспортного засобу).

Щодо твердження про застосування помилкового нормативного вагового параметру, представник відповідача зазначила наступне.

В постанові АА № 00001220 від 23.09.2022 встановлено перевищення транспортним засобом MAN TGX 26.440, д.н.з. НОМЕР_1 перевищення загальної маси транспортного засобу на 5,7% (2,3 тон), при дозволеній максимальній фактичній масі 40 тон.

Відповідно до відомостей оскаржуваної постанови (графа фактичні зафіксовані параметри ТЗ) загальна маса транспортного засобу становить 47000 кг.

Транспортний засіб позивача є спеціалізованим вантажним сідловим тягачем. Прилад автоматичний для зважування транспортних засобів у русі зафіксував 5 осей, відстань між вісями 1-2: 3950 мм, 2-3: 5170 мм, 3-4: 1390 мм; 4-5: 1290 мм; навантаження на вісь 1 - 6606 кг, 2 - 11969 кг, 3 - 9617 кг, 4 - 8089 кг; 5 - 10719 кг.

Щодо фіксації саме 5 осей повідомила, що з матеріалів фото фіксації вбачається, що друга вісь транспортного засобу - була піднята. Крім того, вказане підтверджується і визначеними відстанями між осями. Так, відстань між вісями 1-2 становить 3950 мм, тобто друга вісь не була зафіксована з огляду на те, що була піднятою.

Суть вказаного механізму полягає у можливості підняття осі, у зв`язку із чим за наявності 3-х осей, переміщення буде здійснюватися на 2-х осях, що і має місце у даному випадку.

Звернула увагу суду, що необхідно брати до уваги саме ті характеристики транспортного засобу, які мали місце при фактичному здійсненні перевезень. В даному випадку перевезення здійснювалися на 2-ох осях тягача, що чітко зафіксовано автоматичним пунктом фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті.

Справність та придатність технічного засобу, яким в автоматичному режимі зафіксовано правопорушення, підтверджується сертифікатом відповідності на підсистему вагового контролю транспортних засобів UA.TR.001 35 376-21, UA.TR.001 35 377-21, чинний до 10.09.2022 та сертифікатом перевірки типу підсистеми вагового контролю № UA.TR.001 62-21 REV.0 від 17.06.2021, чинний до 16.06.2031. Отже твердження про невідповідність кількості осей є хибним та таким, що не відповідає дійсності.

Крім того, представник Державної служби України з безпеки на транспорті зазначила, що в справі відсутні жодні докази, що під час проведення габаритно-вагового контролю транспортним засобом, здійснювалися безпечні вантажні перевезення, згідно з їх призначенням.

Так, розрахунок перевищення виглядає наступним чином: *% перевищення = ((47000 кг - 40000кг - 10%*47000кг)/40000кг)*100% = ((7000кг-4700кг)/40000 кг)*100% = (2300 кг/40000кг)*100% = 5,7 %. Таким чином вірно встановлено перенавантаження в 2300 кг, що становить 5,7%.

Крім того, звернула увагу суду, що в оскаржуваних постановах в графі фактичні зафіксовані параметри транспортного засобу вказані всі зафіксовані показники, зокрема, кількість вісей, спарені колеса, відстань між осями, навантаження на вісь, загальна маса.

Також оскаржувані постанови містять формулу розрахунку % перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами.

Тобто, позивач мав в наявності усі необхідні дані для самостійного проведення розрахунку.

Таким чином, сторона відповідача вважає, що оскаржувана постанова про адміністративне правопорушення відповідає усім вищенаведеним критеріям та містить усю необхідну інформацію, передбачену КУпАП та пунктом 17 Порядку фіксації адміністративних правопорушень, а отже, зміст оскаржуваної постанови відображає ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 132 і КУпАП (перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами).

28 березня 2023 року представник ОСОБА_1 подав до суду відповідь на відзив, в якому зазначив, що на час складання оскаржуваної постанови, у інспектора відповідача була відсутня інформація про тип транспортного засобу, а саме напівпричіпу-контейнеровозу, його номерний знак, у зв`язку з чим використовувати інформацію з Єдиного державного реєстру транспортних засобів, посадова особа відповідна не мала можливості. Це свідчить про неповноту інформації на час складання оскаржуваної постанови.

На спростування твердження, що позивач здійснював вантажні перевезення транспортним засобом, який не є контейнеровозом надав копію договору № 18 від 22.07.2022 про надання транспортно-експлуатаційних послуг по здійсненню перевезень вантажів автомобільним транспортом у внутрішньому сполученні, укладений між ТОВ «Агропроект 21» (Перевізник) та ТОВ «Моспродторг» (Замовник), товарно-транспортну накладну від 09.08.2022 та опис вантажів, завантажених в автомобільний контейнер від 09.08.2022.

Представник ОСОБА_1 вказує, що останній, як засновник ТОВ «Агропроект» використовує належні йому транспортні засоби у своїй підприємницькій діяльності.

З зазначених документів вбачається, що перевезення здійснювалося в контейнері товару, який був фасований у тару (мішки) та не відноситься до переліку товарів, які заборонено перевозити в контейнерах. Контейнер має номер та при перевезенні його дверцята були опломбовані.

Також з фотофіксації адміністративного правопорушення також вбачається, що перевезення здійснювалося в контейнері, який був розташований на напівпричіпу-контейнеровозі.

Таким чином, вважає що допустима фактична маса для транспортного засобу позивача складає 44 тони, а не 40 як стверджує відповідач.

У відкритому судовому засідання представник Барбу С.О. позов підтримав в повному обсязі, просив його задовольнити.

У відкритому судовому засідання представник Державної служби України з безпеки на транспорті заперечувала щодо задоволення позову з підстав зазначених у відзиві.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

23.09.2022 старшим державним інспектором відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту реалізації державної політики та нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Державної служби України з безпеки на транспорті - Семенченко Лілією Михайлівною було винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України серії АА№ 00001220 про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до адміністративної відповідальності та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 8500 грн.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 є власником: транспортного засобу марки MAN, модель: TGX 26.440. тип: спеціалізований вантажний сідловий тягач - д.н.з. НОМЕР_1 (згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 ) (а.с. 18), а напівпричіпу марки KOSTSHENREUTHER, модель: SCT-3, тип: спеціалізований напівпричіп Н/ПР-контейнеровоз, д.н.з. НОМЕР_3 ОСОБА_2 (згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 ) (а.с. 19).

У постанові серії АА № 00001220 від 23.09.2022 зазначено, що за допомогою технічних засобів «WIM 29. Q-Free HI-TRAC TMU4 WIM», 09.08.2022 о 17 год 53 хв.. за адресою Н-23. км 2 = 998, Кіровоградська область зафіксовано транспортний засіб MAN TGX 26.440. д.н.з. НОМЕР_1 , та що відповідальною особою було допущено рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів, зазначених пунктом 22.5 ПДР України, а саме: загальної маси транспортного засобу на 5,7% (2,3 т), при дозволеній максимальній масі 40 тон.

Так, ч. 11 п.п «б» п. 22.5 ПДР України визначено, що рух трьохвісних автомобілів (тягач) з двовісним або трьохвісним напівпричепом (контейнеровоз), що здійснює перевезення одного або більше контейнерів або змінних кузовів загальною максимальною довжиною 13,716 метра, допускається у разі, коли їх параметри не перевищують фактичної маси для автомобільних доріг державного значення 44 т, а для місцевого значення 24 т.

Відповідно до ч. 2 ст. 132-1 КУпАП перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами тягне за собою накладення штрафу в розмірі: п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5% до 10% включно; однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10%, але не більше 20%; двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20%, але не більше 30%; трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 30%.

Як вбачається з свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , транспортний засіб марки MAN, модель: TGX 26.440. тип: спеціалізований вантажний сідловий тягач - д.н.з. НОМЕР_1 , його вага становить 7,5 т.

З свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 встановлено, що

напівпричіп марки KOSTSHENREUTHER, модель: SCT-3, тип: спеціалізований напівпричіп Н/ПР-контейнеровоз, д.н.з. НОМЕР_3 , його вага становить 5920 кг (5,92 т).

Тобто, судом встановлено, що напівпричіп марки KOSTSHENREUTHER, д.н.з. НОМЕР_3 є контейнеровозом.

Крім того, з наданих представником позивача фотофіксації ТЗ зображено вантажний автомобіль, який перевозить контейнер (а.с. 15).

На цій же фотофіксації вбачається, що тип транспортного засобу має 6 осей одну одиночну, одну здвоєну та одну строєну (а.с. 16).

Таким чином, враховуючи те, що напівпричіп марки KOSTSHENREUTHER, модель: SCT-3, д.н.з. НОМЕР_3 , є контейнеровозом та тип транспортного засобу має шість осей, суд приходить до висновку, що фактична загальна маса транспортного засобу з вантажем повинна не перевищувати максимальне значення для автомобільних доріг державного значення в 44 т, відповідно до ч. 11 п.п «б» п. 22.5 ПДР України (трьохвісний автомобіль (тягач) з двовісним або трьохвісним напівпричепом (контейнеровоз), що здійснює перевезення одного або більше контейнерів або змінних кузовів загальною максимальною довжиною 13,716 метра).

Відповідно до товарно-транспортної накладної №Р16 від 09.08.2022 року (Форма N-ТН) вбачається: автомобіль MAN TGX 26.440, д.н.з. НОМЕР_1 ; причіп/напівпичіп KOSTSHENREUTHER SCT-3, д.н.з. НОМЕР_3 /контейнер; вид перевезення автоперевезення контейнера; автомобільний перевізник ТОВ «Агропроект 21»; вантажовідправник ТОВ «МОСТ ПРОД ОРГ»; вантажоодержувач ТОВ «МОСТ ПРОД ОРГ»; маса брутто 30 тон; опломбовано №№ 0006. Відомості про вантаж: 1. Насіння пшениці «Недра» фасоване, вид пакування мішок 25 кг, маса брутто 20 т; 2. Насіння ячменю «Вакула» фасоване, вид пакування мішок 25 кг, маса брутто 10 т. (а.с. 52-53).

Тобто загальна вага сідлового тягача MAN TGX 26.440, д.н.з. НОМЕР_1 (7.5 т), спеціалізованого Н/ПР-контейнеровоза KOSTSHENREUTHER SCT-3, д.н.з. НОМЕР_3 (5,92 т), а також вантажу (20 т) складає 43,420 т (без похибки вагових та габаритних параметрів транспортного засобу), що дає суду підстави стверджувати про дотримання позивачем ч. 11 п.п «б» п. 22.5 ПДР України.

Зазначена загальна вага транспортного засобу з вантажем 43,420 т, також збігається із вагою, зазначеною в графі «Відомості про параметри транспортного засобу (автопоїзду)» товарно-транспортної накладної №Р16 від 09.08.2022 року (Форма N-ТН).

Будь-яких доказів, які б спростовували надані стороною позивача відомості матеріали справи не містять.

Суд погоджується з доводами представника позивача, що в оскаржуваній постанові не зазначено відомості про напівпричіп-контейнеровоз, що і могло стати причиною встановлення допустимої максимальної маси ТЗ в 40 т, що не відповідає фактичним обставинам справи. Суд приходить до висновку, що на час складання оскаржуваної постанови, у інспектора відповідача була відсутня інформація про тип транспортного засобу, а саме напівпричіпу-контейнеровозу, його номерний знак, у зв`язку з чим використовувати інформацію з Єдиного державного реєстру транспортних засобів, відповідна посадова особа не мала можливості. Це свідчить про неповноту інформації на час складання оскаржуваної постанови.

Належних та допустимих доказів того, що загальна маса транспортного засобу складала 47 т, при дозволеній максимальній фактичній масі 40 т, як зазначено в постанові серії АА № 00001220 від 23.09.2022, як і доказів того, що під час проведення габаритно-вагового контролю транспортним засобом, здійснювалися вантажні перевезення в контейнері, з порушенням їх призначення, матеріали справи не містять.

При цьому, з огляду на низку тверджень сторін, що не стали предметом аналізу в даному рішенні, суд вважає за необхідне зазначити, що Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Згідно зі ст. 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Частиною 2 ст. 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Таким чином, з врахуванням процесуальних особливостей адміністративного судочинства, доведення факту неправомірності дій позивача покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до закріпленого в ст. 62 Конституції України принципу, особа вважається невинуватою, доки її вину не буде доведено в законному порядку; ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість; обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь.

На підставі вищенаведеного, враховуючи те, що підставами для скасування оскаржуваної постанови у справі про адміністративне правопорушення є не доведення відповідачем належними та допустимими доказами факту вчинення позивачем адміністративного правопорушення, а також не виконання інспектором вимог, передбачених чинним законодавством щодо процедури притягнення до адміністративної відповідальності, враховуючи, невідповідність оскаржуваної постанови вимогам ст. 283 КУпАП, з врахуванням встановлених КАС України завдань адміністративного судочинства, суд дійшов до висновку про необхідність задоволення адміністративного позову ОСОБА_1 шляхом скасування рішення відповідача, прийнятого у виді постанови і закриття справи про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до ст. 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу в межах позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 2, 5 - 9, 72 - 77, 90, 243-246, 250, 251, 255, 286 КАС України,

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування постанови задовольнити.

Скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України серії AA № 00001220 від 23.09.2022, складеної старшим державним інспектором відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту реалізації державної політики та нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Державної служби України з безпеки на транспорті - Семенченко Лілією Михайлівною, про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП, та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 8500 гривень.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Ю.В. Тополева