Справа № 639/410/23
Суддя: Баркова Н. В.
Дата ухвалення: 2023-04-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №639/410/23
Провадження №2-а/639/8/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2023 року Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді Баркової Н.В.,

за участю секретаря Кравченко А.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Інспектора Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції старшого лейтенанта поліції Папуга Павла Григоровича, Управління патрульної поліції у Харківській області Департаменту патрульної поліції про визнання дій протиправними, скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження у справі, -

ВСТАНОВИВ:

26.01.2023 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Жовтневого районного суду м. Харкова з адміністративним позовом, який в подальшому був уточнений, до відповідачів Інспектора Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції старшого лейтенанта поліції Папуга Павла Григоровича, Управління патрульної поліції у Харківській області Департаменту патрульної поліції, і просить суд визнати протиправними дії відповідача щодо винесення постанови серії ЕАР №6447830 від 23.01.2023 року про притягнення позивача до адміністративної відповідальності; скасувати постанову серії ЕАР №6447830 від 23.01.2023 року, якою позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності, провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити та стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 23.01.2023 року він керував транспортним засобом «Hyndai SantaFe» державний номерний знак НОМЕР_1 по вул. Чернишевського у м. Харкові. На вимогу патрульної поліції позивач зупинив вказаний транспортний засіб, яким керував. Після зупинки транспортного засобу, до нього підійшов інспектор Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції старший лейтенант поліції Папуга П.Г. та повідомив позивача, що на його погляд, ОСОБА_1 порушив Правила дорожнього руху України, а саме: здійснив проїзд перехрестя на заборонений сигнал світлофору. В результаті 23.01.2023 року відповідачем стосовно позивача винесена постанова про вчинення адміністративного правопорушення серія ЕАР №6447830 від 23.01.2023 року, згідно якої на позивача накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510,00 грн. На думку позивача, оскаржувана постанова винесена без будь-яких підтверджуючих доказів скоєння ним адміністративного правопорушення. Так, згідно з вказаною постановою ОСОБА_1 23.01.2023 року о 16.33 год. на не регульованому перехресті вул. Пушкінська та вул. Чернишевского у м. Харкові здійснив проїзд зазначеного перехрестя на заборонений сигнал світлофору, чим порушив вимоги п. 8.7.3. Правил дорожнього руху України, що є складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП. Однак позивач вказує, що він керував транспортним засобом, який рухався по вул. Пушкінська у м. Харкові, а попереду транспортного засобу, яким він керував, в цьому ж напрямку рухався інший транспортний засіб під керуванням невідомого йому водія, в той час на світлофорі горів зелений сигнал, який дозволяв здійснити позивачу проїзд перехрестя вулиць Пушкінська та Чернишевська у м. Харкові, тому позивач ввімкнув лівий сигнал повороту у транспортному засобі з метою здійснення повороту з вул. Пушкінська на вул. Чернишевська в м. Харкові та проїхав смугу СТОП, отже знаходився на перехресті та чекав проїзду зустрічного транспорту. В цей момент загорівся червоний сигнал світлофору, тому позивач зобов`язаний був завершити початий маневр та проїхав перехрестя (п. 16.8 Правил дорожнього руху України) Такі пояснення залишені інспектором патрульної поліції поза увагою, докази позивача відхилені. При цьому, інспектор Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції старший лейтенант поліції Папуга П.Г. надав позивачу відео, де було видно, як його транспортний засіб вже проїхав перехрестя, оскільки транспортний засіб патрульної поліції не рухався позад його транспортного засобу, а рухався паралельно по другій смузі ближче до площі Поезії, що призвело до того, що інспектор патрульної поліції не мав можливості бачити, як транспортний засіб позивача проїхав смугу СТОП на сигнал світлофора, що дозволяв проїзд, тобто зелений сигнал та чекав проїзду зустрічного транспорту для завершення початого маневру. Крім того, як вказує ОСОБА_1 , відповідачем було проігноровано клопотання позивача про забезпечення юридичною допомогою при розгляді справи та залучення до участі справі адвоката або іншого фахівця у галузі права.

У зв`язку з викладеним, позивач вимушений звернутися до суду з вказаним позовом.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 26.01.2023 року адміністративний позов ОСОБА_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - залишено без руху. Надано позивачу строк для усунення зазначених недоліків позовної заяви 10 днів з дня вручення даної ухвали.

На виконання ухвали суду позивачем вказані недоліки були усунуті, подана уточнена позовна заява та ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 13.02.2023 року прийнято позов до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Інспектора Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції старшого лейтенанта поліції Папуга Павла Григоровича про визнання дій протиправними, скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження у справі. Призначено судове засідання.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 20.03.2023 року за заявою позивача залучено до участі у адміністративній справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Інспектора Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції старшого лейтенанта поліції Папуга Павла Григоровича про визнання дій протиправними, скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження у справі, співвідповідача - Управління патрульної поліції у Харківській області Департаменту патрульної поліції (адреса: м. Харків, вул. Шевченка, буд. 315-А).

Також на адресу суду від представника Управління патрульної поліції у Харківській області Департаменту патрульної поліції надійшов відзив на позов, в якому останній просить суд відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. Зокрема, у відзиві зазначено, що 23.01.2023 о 16:23 по вул. Чернишевська, буд. 2 в місті Харкові ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «Hyndai SantaFe», номерний знак НОМЕР_1 , проїхав регульоване перехрестя вулиць Чернишевська та Пушкінська на заборонений червоний сигнал світлофора, чим порушив пункт 8.7.3.е Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306. Позивачеві в повному обсязі роз`ясненні його права, передбачені статтею 63 Конституції України, статтею 268 КУпАП, жодних клопотань позивачем заявлено не було. За результатом розгляду справи, згідно з вимогами статей 251, 252, 268, 278, 279, 280 КУпАП, поліцейським встановлений факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 122 КУпАП. У зв`язку з вищевказаним, представник відповідача вважає, що позовна заява ОСОБА_1 щодо скасування постанови не підлягає задоволенню, оскільки постанова серії ЕАР № 6447830 винесена у відповідності до норм чинного законодавства. На відеозаписах з відеореєстратора, який встановлений у службовому транспортному засобі зафіксовано, як 23.01.2023 року о 16 год. 33 хв. на регульованому перехресті позивач, рухаючись на своєму автомобілі, проїхав на заборонений червоний сигнал світлофора, вчинивши такими діями адміністративне правопорушення. Під час розгляду адміністративної справи позивачеві було, запропоновано ознайомитися з матеріалами відеозапису з відеореєстратора, а також наглядно продемонстровано вищевказаний відеозапис, на якому засвідчено вчинення правопорушення, роз`яснені права, передбачені статтею 268 КУпАЛ, зокрема давати пояснення, подавати докази та заявляти клопотання та інші. Жодних клопотань позивач не заявляв, а поліцейський не перешкоджав скористатися останньому його правами. При цьому твердження позивача, про те, що відповідачем було проігноровано клопотання про забезпечення його юридичною допомогою при розгляді справи та залучення до участі у справі адвоката або іншого фахівця у галузі права є таким, що не відповідає дійсності і спростовується відеозаписом розгляду адміністративної справи з бодікамери 470923 ,копія якого надана до відзиву. Крім того, дії інспектора по складанню оскаржуваної постанови за порушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП охоплюються вимогами про скасування постанови, тому вимогу позивача про визнання дій інспектора неправомірними автор відзиву вважає необґрунтованою і безпідставною.

Позивачем ОСОБА_1 подано відповідь на відзив, в якому останній просить суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

В судове засідання 12.04.2023 року позивач ОСОБА_1 не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, просив позов задовольнити у повному обсязі.

Відповідач Інспектор Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції старший лейтенант поліції Папуга П.Г. у судове засідання не з`явився, повідомлений про день і час розгляду справи належним чином, про причини неявки суд не сповістив.

Представник відповідача Управління патрульної поліції у Харківській області Департаменту патрульної поліції у судове засідання не з`явився, його представник надав відзив на позов, в якому просив відмовити у задоволенні позову.

Відповідно до ч.3 ст.205 КАС України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши письмові докази, відеозапис, надані учасниками справи, приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. А саме, відповідно до ч.1 ст.23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція вживає заходів для забезпечення публічної безпеки і порядку на вулицях, площах, у парках, скверах, на стадіонах, вокзалах, в аеропортах, морських та річкових портах, інших публічних місцях, а відповідно до п.8 ч.1 ст.23 Закону України «Про Національну поліцію» у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 № 580-VIII.

Відповідно до ч.1 ст. 1 Закону України «Про Національну поліцію» Національна поліція України - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

У своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами (ст. 3 Закону).

Відповідно до ст.23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживає у межах своєї компетенції заходів для їх усунення; вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення.

Згідно з п.11 ст.23 Закону України «Про Національну поліцію» до основних повноважень поліції входить регулювання дорожнього руху та здійснення контролю за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Поліцейський, відповідно до ч.1 ст. 62 Закону України «Про Національну поліцію» під час виконання покладених на поліцію повноважень є представником держави. В свою чергу, інспектор є працівником Управління, тобто посадовою особою органів Національної поліції. Таким чином, інспектор має законні підстави здійснювати провадження у справі про адміністративне правопорушення та приймати рішення про застосування адміністративного стягнення за місцем його вчинення.

Статтею 222 КУпАП передбачено перелік справ про адміністративні правопорушення, які розглядають органи Національної поліції, зокрема, розглядають справи про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 127 КУпАП. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень. Уповноваженими працівниками підрозділів Національної поліції штраф може стягуватися на місці вчинення адміністративного правопорушення незалежно від розміру виключно за допомогою безготівкових платіжних пристроїв.

Частиною 5 ст. 258 КУпАП передбачено, якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі. Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Згідно з п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» зміст постанови повинен відповідати вимогам, встановленим статтями 283, 284 КУпАП. В ній, зокрема, необхідно зазначити докази, на яких базується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення.

Відповідно до статті 276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

В свою чергу, Конституційний Суд України у рішенні від 26 травня 2015 року у справі № 1-11/2015 за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої ст.276 КУпАП дав офіційне тлумачення зазначеній нормі, вказавши, що положення частини 1 статті 276 КУпАП, яке передбачає, що «справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення», в аспекті порушеного у конституційному поданні питання необхідно розуміти так, що використане в ньому словосполучення «за місцем його вчинення» визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

Таким чином, виходячи з системного аналізу рішення Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року у справі № 1-11/2015, змісту ст.258 КУпАП станом на дату винесення рішення Конституційним Судом України, змісту ст.258 КУпАП України станом на дату винесення рішення по цій справі, суд вважає, що в разі заперечень особи, справа не може бути розглянута без певного часового інтервалу, достатнього для підготовки особи до захисту, тобто, не може бути розглянута безпосередньо на місці правопорушення.

Аналогічну правову позицію висловлено Вищим адміністративним судом України у справі №379/758/15-а (К/800/37207/15).

Суд також звертає увагу, що в Додатку №4 до Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 року №1395, передбачено форму запрошення до підрозділу патрульної поліції для розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Згідно з 2 ст. 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч.1, ч. 2 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Як вбачається з копії постанови серії ЕАР №6447830 від 23.01.2023 року Інспектором Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції старшого лейтенанта поліції Папуга Павлом Григоровичем притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на якого накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510,00 грн. В тексті постанови зазначені обставини правопорушення, а саме, що 23.01.2023 року о 16.23.17 год. в м. Харкові по вул. Чернишевська,2, водій, керуючи тз «Hyndai SantaFe» державний номерний знак НОМЕР_1 , проїхав регульоване перехрестя вулиць Чернишевська та Пушкінська на заборонений червоний сигнал світлофору, чим порушив вимоги п. 8.7.3.е Правил дорожнього руху України порушення проїзду на заборонний червоний сигнал, або миготливий, або два червоних миготливих сигнали забор.рух, що є складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП. Вказано, що до постанови додається відео з бодікам 470923. Позивачем ОСОБА_1 отримана копія постанови та поставлено підпис нижче напису про те, що права за ст. 268 КУпАП та строк оскарження за ст. 289 КУпАП йому роз`яснені (а.с. 4).

Згідно з ч. 2 ст. 122 КУпАП порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з п. 8.10 ПДР України у разі подання світлофором (крім реверсивного) або регулювальником сигналу, що забороняє рух, водії повинні зупинитися перед дорожньою розміткою 1.12 (стоп-лінія), дорожнім знаком 5.69, якщо їх немає - не ближче 10 м до найближчої рейки перед залізничним переїздом, перед світлофором, пішохідним переходом, а якщо і вони відсутні та в усіх інших випадках - перед перехрещуваною проїзною частиною, не створюючи перешкод для руху пішоходів.

Пункт 8.11 ПДР України регламентує, що водіям, які в разі ввімкнення жовтого сигналу або підняття регулювальником руки вгору не можуть зупинити транспортний засіб у місці, передбаченому пунктом 8.10 цих Правил, не вдаючись до екстреного гальмування, дозволяється рухатися далі за умови забезпечення безпеки дорожнього руху.

У свою чергу, п. 16.8 ПДР України регламентує, що водій, який виїхав на перехрещення проїзних частин згідно із сигналом світлофора, що дозволяє рух, повинен виїхати у наміченому напрямку незалежно від сигналів світлофора на виїзді. Проте, якщо на перехрестях перед світлофорами на шляху руху водія є дорожня розмітка 1.12 (стоп-лінія) або дорожній знак 5.69 він повинен керуватися сигналами кожного світлофора.

Судом досліджено додане до відзиву на оптичному диску відео з відеореєстратора з фіксацією подій, які мали місце 23.01.2023 року та стали підставою для притягнення позивача до адміністративної відповідальності, а також відео процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення (а.с.30). Однак відеозапис з відеореєстратора, який встановлений у службовому транспортному засобі поліцейського, не відображає на який сигнал світлофору та за яких обставин автомобіль «Hyndai SantaFe», номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням позивача ОСОБА_1 , почав виїзд на перехрестя, а також місце розташування на вказаному перехресті дорожньої розмітки 1.12 (стоп-лінія) або дорожнього знаку 5.69 . З відео лише приблизно вбачається, що на момент включення червоного сигналу світлофора автомобіль «Hyndai SantaFe» вже знаходився посеред перехрестя на траєкторії руху автомобіля поліцейського. Отже надане відео, як доказ, не містить відображення того, що 23.01.2023 року, рухаючись на автомобілі, позивач проїхав регульоване перехрестя вулиць Чернишевська та Пушкінська саме на заборонений червоний сигнал світлофору.

Між тим, як вбачається з відео, під час розгляду адміністративної справи позивачеві поліцейським було запропоновано ознайомитись з матеріалами відеозапису з відеореєстратора, а також наглядно продемонстровано вищевказаний відеозапис, роз`яснені права, передбачені статтею 268 КУпАП, зокрема, давати пояснення, подавати докази та заявляти клопотання. Позивач ОСОБА_1 ознайомився з відеозаписом та надав пояснення, однак жодних клопотань не заявляв, а поліцейський в свою чергу не перешкоджав останньому в реалізації його прав. При цьому твердження позивача, про те, що інспектором поліції було проігноровано клопотання про забезпечення його юридичною допомогою при розгляді справи та залучення до участі у справі адвоката або іншого фахівця у галузі права є таким, що не відповідає дійсності і спростовується відеозаписом розгляду адміністративної справи з бодікамери.

Відповідно до приписів ч.1 ст. 251 КУпАП України, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото-і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч.3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Враховуючи досліджені в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку про те, що інспектор, приймаючи оскаржувану постанову, діяв в межах своїх повноважень і роз`яснив позивачу права. Між тим, оскільки оскаржувана постанова винесена безпосередньо на місці правопорушення, позивач був позбавлений можливості реалізувати свої права, передбачені ст. 268 КУпАП для особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, що не спростовано відповідачем в судовому засіданні. Як вбачається з матеріалів справи та постанови про адміністративне правопорушення, відповідачем при винесені постанови не було наведено доказів, на яких ґрунтується висновок про скоєння позивачем адміністративного правопорушення, не надано доказів і суду під час розгляду даної справи, оскільки надане суду відео не містить доказової інформації стосовно обставин правопорушення. З цього виходить, що окрім доказування правових підстав для рішення (тобто правомірності), суб`єкт владних повноважень повинен доказувати фактичну підставу, тобто наявність фактів, з якими закон пов`язує можливість прийняття рішення, вчинення дії чи утримання від неї. В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку про те, що наявні всі правові підстави для часткового задоволення позову ОСОБА_1 та скасування постанови про притягнення її до адміністративної відповідальності із закриттям справи про адміністративне правопорушення. Між тим позовна вимога про визнання протиправними дій відповідача щодо винесення постанови серії ЕАР №6447830 від 23.01.2023 року про притягнення позивача до адміністративної відповідальності задоволенню не підлягає, оскільки є неналежним способом захисту прав позивача з огляду на положення ст. 286 КАС України.

Європейський суд з прав людини вказав, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Серявін та інші проти України», заява № 4909/04, від 10 лютого 2010 року).

Разом з тим, враховуючи правову позицію, викладену 18.03.2020 року в постанові Великої Палати Верховного Суду у справі №543/775/17, у зв`язку з задоволенням позову підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень на користь позивача сплачений останнім судовий збір в розмірі 454,00 грн. (а.с.1).

Стягуючи судові витрати суд виходить з положень ч.1 ст. 139 КАС України, відповідно до якої при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 2, 3, 72, 77, 139, 229, 241-246, 286 КАС України, ст.ст. 122, 139, 185, 222, 247, 251, 256, 258, 268 КУпАП, Законом України «Про Національну поліцію», Законом України «Про судовий збір», суд,-

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Інспектора Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції старшого лейтенанта поліції Папуга Павла Григоровича, Управління патрульної поліції у Харківській області Департаменту патрульної поліції про визнання дій протиправними, скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження у справі задовольнити частково.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАР №6447830 від 23.01.2023 року, винесену Інспектором Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції старшим лейтенантом поліції Папуга Павлом Григоровичем, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП, справу про адміністративне правопорушення закрити.

В іншій частині у задоволенні позову відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, службова особа якого виступала відповідачем у справі Департаменту патрульної поліції (, адреса місцезнаходження юридичної особи: 03048, м. Київ, вул. Федора Ернста, буд. 3), структурним підрозділом якого є Управління патрульної поліції у Харківській області, на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1 073 (одна тисяча сімдесят три) гривні 00 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Другого апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_2 , виданий Жовтневим РВ ХМУ УМВС України в Харківській області 27.10.1999 року, РНОКПП: НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_1 ;

Відповідачі:

-Інспектор Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції старший лейтенант поліції Папуга Павло Григорович, місцезнаходження: м. Харків, вул. Шевченка, буд. 315-А;

-Управління патрульної поліції у Харківській області Департаменту патрульної поліції, адреса: м. Харків, вул. Шевченка, буд. 315-А.

Повне рішення складено 01.05.2023 року.

Суддя Н.В.Баркова