Справа № 420/3159/23
Суддя: Радчук А.А.
Дата ухвалення: 2023-05-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/3159/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 травня 2023 року Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Радчука А.А.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні Одеського окружного адміністративного суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) та ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (вул. 28 Армії, 6, м. Херсон, 73005, ), Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (площа Соборна, 3, м. Слов`янськ, Донецька обл., 84122, ), Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (пл. Народна, 4, м. Ужгороді Закарпатська обл., 88008, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду звернулись ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області, в якому просили:

визнати протиправними дії відповідача щодо встановлення «особливостей» виплати пенсій позивачам, шляхом вказівки в протоколах про перерахунок пенсії «Не підлягає МП (місцевим перерахункам), призначено у твердому розмірі, довічно, призначено за рішенням суду»; виплаті пенсій позивачам у невстановленому законом розмірі, починаючи з 13.11.2013 р., непроведенні на загальних підставах масових перерахунків пенсії позивачам, з усіма складовими пенсійних виплат , відповідно до норм Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з урахуванням змін у пенсійному законодавстві, як непрацюючим пенсіонерам та дітям війни (для ОСОБА_3 ), на підставі документів, що перебувають у пенсійній справі та додатково представлених документів, із застосуванням усіх підвищень, надбавок та доплат, передбачених пенсійним законодавством України;

зобов`язати відповідача:

провести з 13.11.2013 р. на загальних підставах перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 , з усіма складовими пенсійних виплат, відповідно до норм Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з урахуванням змін у пенсійному законодавстві, як непрацюючому пенсіонеру та дитині війни, на підставі документа пенсійній справі та додатково поданих документів про заробітну плату за період роботи 1991-1996 років та роботу за списком 1, з урахуванням повного страхового стажу, із застосуванням усіх підвищень, надбавок та доплат, передбачених пенсійним законодавством України, осучасненням пенсії, відповідно до пенсійної реформи України, з виплатою заборгованості з пенсії з урахуванням перерахунків, з компенсацією втрати доходу, починаючи з 13.11.2013 р., на визначений позивачем банківський рахунок.

провести з 13.11.2013 р. на загальних підставах перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_2 , з усіма складовими пенсійних виплат, відповідно до норм Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з урахуванням змін у пенсійному законодавстві, як непрацюючому пенсіонеру, на підставі документів, що перебувають у справі та додатково поданих документів про заробітну плату за період роботи 1991-1996 років та роботу за списком 1, із застосуванням усіх підвищень, надбавок та доплат, передбачених пенсійним законодавством України, осучасненням пенсії, відповідно до пенсійної реформи України, з виплатою заборгованості з пенсії з урахуванням перерахунків, з компенсацією втрати доходу, починаючи з 13.11.2013 р., на визначений позивачем банківський рахунок;

допустити негайне виконання рішення суду у повному обсязі заявлених позовних вимог шляхом стягнення yciєп cyми заборгованості, починаючи з 13.11.2013 року до дня фактичної виплати;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області у 14-денний строк надати до суду звіт про виконання судового рішення, зверненого до негайного виконання.

В обґрунтування позовних вимог Позивачі зазначили, що вони є громадянами України, пенсіонери за віком, платники податків, не працюють, з 23.08.2001 р. постійно проживають в Ізраїлі.

Пенсії позивачам призначено з 1992 та 1996 років, відповідно, з урахуванням роботи на шкідливому провадженні, за списком 1. Виплата пенсій протиправно припинена з 23.02.2002 р., у зв`язку з виїздом позивачів на ПМП за кордон, що позивачами оскаржено до суду. На виконання ухвали Залізничного районного суду м. Сімферополя від 23.12.2013 р. у справі № 122/23165/13-а, із змінами, згідно з ухвалою Севастопольського апеляційного адміністративного суду від 19.02.2014 р., Управлінням ПФУ у м. Саки та Сакському районі АРК позивачам відновлено та виплачували пенсії за віком, на банківський рахунок, як непрацюючим пенсіонерам, починаючи з 13.11.2013 р. У зв`язку із повторним припиненням виплати пенсій з 01.08.2015 р., позивачі знову звернулися до суду. Постановою Генічеського районного суду Херсонської області від 14.06.2017 р. у справі № 653/845/17, що набрала законної сили, Генічне об`єднане управління ПФУ Херсонської області зобов`язано відновити виплату пенсії позивачам, у розмірах, згідно з нормами чинного законодавства України, провести індексацію та здійснити, передбачену Законом України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходу у зв`язку з порушенням строків їх виплати», починаючи з 01.08.2015 р.

З 01.08.2015 року позивачі перебувають на пенсійному обліку та отримують пенсію за віком у Головному управлінні Пенсійного фонду України в Херсонській області.

У зв`язку із протиправним припиненням виплати пенсій з 01.02.2021 р. позивачі втретє звернулися до суду. Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 12.04.2022 р. у справі № 540/7677/21 відповідач зобов`язаний відновити позивачам виплату пенсій за віком, з 01.02.2021 року, з нарахуванням компенсації втрати частини доходів, відповідно до норм Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058- IV, та виплачувати пенсію на визначений позивачами банківський рахунок в установі Ощадбанку.

Позивачі вважають, що виплата їм пенсій за віком, починаючи з 13.11.2013, здійснюється у невстановленому законом розмірі, з порушенням вимог Закону 1058-IV, у зв`язку з чим належним чином звернулися 08.01.2023 р. до відповідача, в особистому кабінеті на веб-порталі ПФУ, за допомогою кваліфікованого електронного підпису, із заявами про перерахунок пенсії, додавши необхідні документи. У задоволенні заяв відмовлено, рішення про відмову в перерахунку пенсії позивачам не надіслано.

Позивачі вважають, що нарахування та виплата їм пенсій, починаючи з 13.11.2013 р., проводяться з порушенням норм чинного пенсійного законодавства.

Так, що стосується ОСОБА_1 , відповідно до трудової книжки позивача та довідки Сакського хімзаводу, загальний страховий стаж позивача становить 41 рік 6 місяців 4 дні, у тому числі, робота за списком 1 15 років 9 днів. Однак, при розрахунку розміру пенсії, починаючи з 13.11.2013 р., згідно з розпорядженням Сакського УПФУ від 17.02.2014 року, помилково враховано загальний страховий стаж меншої тривалості: 32 роки 2 місяці, 23 дні , у тому числі, стаж за списком років 3 місяці 26 днів. На думку позивача, неправильно розрахована (занижена) надбавка до пенсії за наднормативний стаж: як за 21 рік стажу, замість 30 років.

При розрахунку пенсії, починаючи з 13.11.2013 р., не враховано заробітну плату позивача за період роботи 60 місяців поспіль, згідно з довідкою про заробітну плату за 1991-1996 роки, врученою позивачем Сакському УПФУ із заявою про перерахунок та відновлення пенсії.

Крім того, на думку представника позивачів, позивачу не нараховується і не виплачується з 13.11.2013 р. підвищення до пенсії, як дитині війни. Проте, ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 . Станом на 2 вересня 1945 року вік позивача становив 3 роки 5 місяців, отже, він є особою, на яку поширюється дія абзацу 1 ст. 1 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» від 18.11.2004 № 2195-IV, має статус «дітей війни» та право на виплату підвищення до пенсії як дітей війни.

Відносно ОСОБА_2 , позивачі зазначають, що відповідно до трудової книжки та довідки Сакського хімзаводу, загальний страховий стаж позивача становить 28 років 8 місяців 2 дні, у тому числі, робота за списком 1 у період з 14.10.1985 по 23.11.1996 11 років, 1 місяць, 9 днів.

При розрахунку пенсії, починаючи з 13.11.2013 р., згідно з розпорядженням Сакського УПФУ від 14.02.2014 року, вірно враховано стаж за списком 1: 11 років 1 місяць 9 днів, проте, при розрахунку відповідачем пенсії з 01.08.2015 р. та з 01.02.2021 р. стаж за списком 1 зменшений до 6 років 10 місяців 8 днів.

При розрахунку пенсії, починаючи з 13.11.2013 р., не враховано заробітну плату позивача за період роботи 60 місяців поспіль, згідно з довідкою про заробітну плату за 1991-1996 роки, врученою позивачем Сакскому УПФУ із заявою про перерахунок та відновлення пенсії.

Крім того, позивачі зазначають, що стосовно них відповідачем встановлено «особливості» нарахування та виплати пенсії, починаючи з 01.02.2021 р. пенсія нарахована та виплачується у постійному "твердому" розмірі, без проведення на загальних підставах поточних масових перерахунків пенсії після 01.10.2017 року.

Такі дії відповідача є на думку позивачів протиправними, у зв`язку з чим вони звернувся до суду з даним позовом.

Ухвалою судді від 21.02.2023 року позовну заяву залишено без руху та повідомлено про необхідність усунути недоліки позовної заяви в десятиденний строк.

23.02.2023 року на виконання вказаної ухвали судді надійшла заява про усунення недоліків з клопотанням про поновлення пропущеного строку звернення до суду.

Ухвалою судді від 28.02.2023 року поновлено ОСОБА_1 та ОСОБА_2 строк звернення до суду, відкрито провадження по справі та повідомлено сторін, що справу буде розглянуто в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

23.03.2023 року до суду від Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області надійшов відзив на адміністративний позов, згідно якого відповідач вважає що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Головним управлінням на виконання постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 12.04.2022 по справі № 540/7432/21, яке набрало законної сили 12.04.2022 відновлено Позивачам виплату пенсії за віком на підставі Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закону № 1058) з моменту припинення виплат з 01.02.2021 року, з нарахуванням компенсації втрати частини доходів, відповідно до норм Закону № 1058, проводиться перерахування пенсійних коштів на визначений Позивачами банківський рахунок в установі Ощадбанку.

ОСОБА_1 поновлено виплату пенсії за віком з 01.02.2021, у вересні місяці Позивачу нараховано та виплачено пенсійні кошти у розмірі 71928,43 грн., виплату пенсії проведено шляхом зарахування пенсійних коштів відповідно до заяви від 22.09.2021 на особистий рахунок пенсіонера, відкритий в установі ОСОБА_4 , дата виплати 25 число.

ОСОБА_2 поновлено виплату пенсії за віком з 01.02.2021, у вересні місяці Позивачці нараховано та виплачено пенсійні кошти у розмірі 39008,86 грн., виплату пенсії проведено шляхом зарахування пенсійних коштів відповідно до заяви від 22.09.2021 на особистий рахунок пенсіонера, відкритий в установі ОСОБА_4 , дата виплати 25 число.

Після розрахунку, розмір компенсації втрати частини грошових доходів у Позивачів склав: у ОСОБА_5 5608,81 грн., у ОСОБА_2 3041,82 грн. В грудні 2022 року зазначені суми боргу зараховані на особистий рахунок пенсіонерів. Як зазначає відповідач, Головним управлінням виконані всі зобов`язання покладені судами першої та апеляційної інстанції в повному обсязі.

Відповідач звернув увагу, що позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебувають на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Херсонській області з 15.12.2017 року.

ОСОБА_1 розрахунок здійснено з 01.08.2015 на підставі документів, що містяться в архівній пенсійній справі. За матеріалами пенсійної справи загальний стаж роботи ОСОБА_1 становить - 41 рік 06 місяців 05 днів, у тому числі робота за списком №1 14 років 03 місяці 28 днів, які враховано у подвійному розмірі відповідно до ст. 24 Закону №1058. Загальний стаж 55 років 06 місяців 05 днів, коефіцієнт стажу - 0,55500. Заробітну плату враховано за період з 01.03.1990 по 29.02.1992 , коефіцієнт заробітної плати 1,60370.

ОСОБА_2 розрахунок здійснено з 01.08.2015 на підставі документів, що містяться в архівній пенсійній справі. За матеріалами пенсійної справи загальний стаж роботи ОСОБА_2 становить - 28 років 08 місяців 03 дні, у тому числі робота за списком №1 6 років 10 місяців 09 днів, які враховано у подвійному розмірі відповідно до ст. 24 Закону № 1058. Загальний стаж роботи - 34 роки 08 місяців 09 днів, коефіцієнт стажу становить - 0,34667. Заробітну плату враховано за період з 01.01.1994 по 31.12.1995, коефіцієнт заробітної плати 1,15505.

Враховуючи вищевказане, Головним управлінням проведено поновлення виплати пенсії Позивачам за матеріалами архівної пенсійної справи. Зазначені в позовній заяві довідки про заробітну плату за період з 1991 по 1996 роки, видані ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в архівній пенсійній справі відсутні. На протязі 2017 (дата взяття на облік) - 2023 року Позивачі не звертались до Головного управління із заявою про проведення перерахунку пенсії відповідно до зазначених довідок.

08.01.2023 Позивачами через веб-портал подано заяви про перерахунок пенсії із застосуванням довідок про заробітну плату за період з 1991 по 1996 роки.

За результатом розгляду заяви від 08.01.2023 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області прийнято рішення від 16.01.2023 № 57 про відмову ОСОБА_1 у перерахунку пенсії.

За результатом розгляду заяви від 08.01.2023 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Закарпатській області прийнято рішення від 13.01.2022 №197/03-16 про відмову ОСОБА_2 у перерахунку пенсії.

Виходячи з вищевикладеного, для задоволення вимог Позивачів щодо обчислення пенсії з урахуванням довідок про заробітну плату за період з 1991 по 1996 роки у Головного управління не має законних підстав, так як Головним управлінням не розглядались заяви Позивачів від 08.01.2023 про проведення перерахунку пенсії із застосуванням довідок про заробітну плату за період з 1991 по 1996 роки та рішення про відмову у перерахунку пенсії Позивачам не приймались.

Додатково відповідач зазначає, що умови проведення перерахунку пенсій зі зміною заробітної плати визначені статтями 40, 45 Закону 1058, а саме підставою проведення перерахунку мала б бути довідка про заробіток, підтверджена в порядку ст.40 цього закону первинними документами. Строки проведення перерахунку, визначалися б з урахуванням ст.45 Закону 1058, якщо заява з усіма необхідними документами надійшла до 15 числа місяця з 01 числа місяця звернення, якщо б заява з усіма необхідними документами надійшла після 15 числа місяця звернення, з 01 числа наступного місяця. З урахуванням викладеного, підстави для поновлення виплати пенсії за довідками про заробітну плати, які надані в січні 2023 року та не підтверджені первинними документами, починаючи з 13.11.2013 року відсутні.

Стосовно виплати надбавки як дитині війни ОСОБА_1 , відповідач вказує, що статус дитина війни підтверджується пенсійним посвідченням за наявності штампу «дитина війни» або довідкою органів праці та соціального захисту населення про наявність у особи статусу дитина війни, як це визначено наказам Міністерства праці та соціальної політики України від 5 квітня 2006 року № 107 «Про Порядок посвідчення права особи на пільги відповідно до Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

Щодо компенсації, на думку відповідача, оскільки не має законних підстав для проведення перерахунку та виплати пенсії ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з 13.11.2013, відповідно відсутній факт виплати недоотриманої пенсії, і як наслідок, немає підстав для розрахунку компенсації згідно чинного законодавства.

Окрім цього, відповідач наголошує, що призначення виплати, припинення виплати, перерахунок пенсії відновиться виключно до функцій органів Пенсійного фонду. Завдання, покладені на органи Пенсійного фонду України, в тому числі щодо прийняття рішення про призначення (перерахунок) пенсії із зазначенням її розміру, за своєю правовою природою, є їх виключно компетенцією (дискреційними повноваженнями), тобто втручання в таку діяльність є формою втручання в дискреційні повноваження наведеного органу та виходить за межі завдань адміністративного судочинства.

Ухвалою суду від 30.03.2023 року задоволено клопотання Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області та залучено до участі по справі в якості другого відповідача Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області та Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області.

Ухвала суду від 30.03.2023 року була доставлена до електронних кабінетів Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області та Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області 03.04.2023 року.

Зазначені відповідачі належним чином та своєчасно повідомлялись про встановлений ухвалою суду від 30.03.2023 року строк для подання відзиву на позовну заяву, проте відзиви на адміністративний позов у встановлений судом строк до суду не надходили.

Відповідно до ч. 4 ст. 159 КАС України, подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Відповідно до ч. 6 ст. 162 КАС України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Станом на час розгляду справи від Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області та Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області не надходило жодних повідомлень щодо неможливості надання відзиву.

Інших заяви по суті станом на момент розгляду справи до суду не надходило.

Розглянувши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, суд дійшов наступного.

Позивачі, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , громадяни України, пенсіонери за віком, платники податків, не працюють.

З 23.08.2001 року позивачі постійно проживають в Ізраїлі, що не заперечується сторонами.

ОСОБА_1 пенсію призначено з 1992 року, ОСОБА_2 - з 1996 року. Пенсії позивачам призначено з урахуванням роботи на шкідливому виробництві за Списком №1.

Виплата пенсій припинена з 23.02.2002 року у зв`язку з виїздом позивачів на постійне місце проживання за кордон, що позивачами оскаржено до суду.

Постановою Залізничного районного суду м. Сімферополя АР Крим від 23 грудня 2013р. у справі за № 122/23165/13-а, про визнання дій/бездіяльності незаконним i спонукання до вчинення дій задоволено частково, визнано дії Управління Пенсійного фонду України у м. Саки і Сакському районі АР Крим щодо відмови у поновленні виплати пенсії ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з 13 листопада 2013р. протиправними; зобов`язано управління Пенсійного фонду України у м. Саки та Сакському районі АР Крим поновити виплату пенсії ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з 13 листопада 2013р.; у решті позовних вимог відмовлено.

Постановою Севастопольського апеляційного адміністративного суду від 19 лютого 2014 р. по справі №122/23165/13-а, вищевказану постанову змінено, та викладено абзаци третій та шостий у наступній редакції: «зобов`язано Управління Пенсійного фонду України у м. Саках та Сакському районі Автономної Республіки Крим відновити, провести перерахунок та виплачувати ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах в розмірі встановленому Законом України «Про загальнообов`язкове пенсійне державне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV за документами, які с в пенсійній справі та з урахуванням додатково наданих документів про страховий стаж, який не врахований у пенсійній справі, з нарахуванням відповідних надбавок і підвищень, передбачених діючим пенсійним законодавством на зазначений в заяві банківський рахунок, з 13.11.2013.; зобов`язано Управління Пенсійного фонду України у м. Саках та Сакському районі Автономної Республіки Крим відновити, провести перерахунок та виплачувати ОСОБА_2 пенсії за віком на пільгових умовах в розмірі встановленому Законом України «Про загальнообов`язкове пенсійне державне страхування» від 09.07.2003 № 1058 IV за документами, які є в пенсійній справі та з урахуванням додатково наданих документів про страховий стаж, який не врахований у пенсійній справі, з нарахуванням відповідних надбавок, передбачених діючим пенсійним законодавством на зазначений в заяві банківський рахунок, з 13.11.2013»; у решті постанова залишена без змін.

Судом встановлено, що на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Херсонській області позивачі перебувають з 15.12.2017 року.

З 01.08.2015 року позивачам повторно припинено виплати пенсій, у зв`язку з чим вони звернулися до суду.

Так, постановою Генічеського районного суду Херсонської області від 14.06.2017 року у справі № 653/845/17, що набрала законної сили 04.10.2017, Генічне об`єднане управління ПФУ Херсонської області зобов`язано відновити виплату пенсії позивачам, у розмірах, згідно з нормами чинного законодавства України, провести індексацію та здійснити, передбачену Законом України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходу у зв`язку з порушенням строків їх виплати», починаючи з 01.08.2015 року.

З 01.08.2015 року позивачі перебувають на пенсійному обліку та отримують пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у Головному управлінні Пенсійного фонду України в Херсонській області.

Через припинення з 01.02.2021 року виплати пенсій позивачі звернулись до суду втретє.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 12.04.2022 року у справі № 540/7677/21 зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області відновити, зокрема, позивачам виплату пенсії за віком на підставі Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року № 1058-ІУ з моменту припинення виплат - з 01.02.2021 року, з нарахуванням компенсації втрати частини доходів, відповідно до норм Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та виплачувати пенсію на визначений позивачами банківський рахунок в установі Ощадбанку.

На виконання Постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 12.04.2022 року у справі № 540/7677/21 позивачам відновлено виплату пенсії за віком.

08.01.2023 року позивачі звернулись до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області з заявами про перерахунок пенсій з 13.11.2013 року та доданими документами.

За принципом екстериторіальності заяву ОСОБА_1 розглянуто ГУ ПФУ в Донецькій області, за результатом опрацювання якої, прийнято рішення № 57 від 16.01.2023 року про відмову у перерахунку пенсії. Підставою для відмови є те, що надана до заяви архівна довідка від 06.11.2013 № 117-06/16 про заробітну плату за період з 1991 по 1996 роки потребує підтвердження первинними документами, згідно вимог частини першої статті 40 Закону України.

Заяву ОСОБА_2 , за принципом екстериторіальності розглянуто ГУ ПФУ в Закарпатській області, за результатом опрацювання якої, прийнято рішення № 58 від 08.01.2023 року про відмову у перерахунку пенсії. Підставою для відмови було ненадання заявницею до переліку документів доданих до заяви про перерахунок паспорту громадянина України.

Не погоджуючись із діями відповідача щодо встановлення "особливостей" виплати пенсій позивачам, виплаті пенсій позивачам у невстановленому законом розмірі, починаючи з 13.11.2013р., непроведенні на загальних підставах масових перерахунків пенсії позивачам, з усіма складовими пенсійних виплат, відповідно до норм Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з урахуванням змін у пенсійному законодавстві, як непрацюючим пенсіонерам та дітям війни (для ГлускерП.), на підставі документів, що перебувають у пенсійній справі та додатково представлених документів, із застосуванням усіх підвищень, надбавок та доплат, передбачених пенсійним законодавством України, позивачі звернулись з позовом до суду з даним позовом.

Проаналізувавши положення чинного законодавства, що регулюють спірні правовідносини, обставини справи, що мають значення для розгляду та вирішення справи, суд зазначає наступне.

За приписами ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 24 Конституції України, громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом. Не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

Частиною 1 ст. 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Спірні правовідносини регулюються Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV від 09 липня 2003 року, Законом України «Про пенсійне забезпечення», Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України № 22-1 від 25.11.2005 року.

Статтею 1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі за текстом - Закон № 1058-ІV) встановлено, що пенсія - це щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.

Статтею 8 Закону №1058-IV передбачено, що право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають: 1) громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані інвалідами в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом; 2) особи, яким до дня набрання чинності цим Законом була призначена пенсія відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення" (крім соціальних пенсій) або була призначена пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) за іншими законодавчими актами, але вони мали право на призначення пенсії за Законом України "Про пенсійне забезпечення" - за умови, якщо вони не отримують пенсію (щомісячне довічне грошове утримання) з інших джерел, а також у випадках, передбачених цим Законом, - члени їхніх сімей.

Порядок призначення, перерахунку та виплати пенсії визначений Розділом VI Закону №1058-IV.

Частиною першою статті 42 №1058-IV (у редакції, чинній на чвс виникнення спірних правовідносин) було передбачено, що пенсії, призначені за цим Законом, індексуються відповідно до законодавства про індексацію грошових доходів населення.

Відповідно до абз.1 ч.2 ст.42 Закону №1058-IV крім індексації пенсії, передбаченої частиною першою цієї статті, щороку починаючи з 1 березня поточного року у разі, якщо середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за минулий рік зросла, здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій із застосуванням заробітної плати, з якої призначено (попередньо перераховано) пенсію, підвищеної на коефіцієнт, який відповідає не менш як 20 відсоткам показника зростання середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, порівняно з попереднім роком, але не менше зростання рівня інфляції (індексу споживчих цін) за минулий рік.

Наразі вказана норма, викладена у наступній редакції, а саме для забезпечення індексації пенсії щороку з 1 березня проводиться перерахунок раніше призначених пенсій шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії.

Крім того, розділ XV Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" доповнено пунктом 4-3 згідно із Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" № 2148-VIII від 03.10.2017, відповідно до якого пенсії, призначені відповідно до цього Закону до набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій", з 1 жовтня 2017 року перераховуються із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1 %. При здійсненні перерахунку пенсій відповідно до абзацу першого цього пункту використовується розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, установлений на 1 грудня 2017 року Законом України "Про Державний бюджет України на 2017 рік", збільшений на 79 гривень.

Відповідно до абз.2-4 ч.2, ч.3 ст.42 Закону №1058-IV показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, який застосовується для обчислення пенсії, щороку збільшується на коефіцієнт, що відповідає 50 відсоткам показника зростання споживчих цін за попередній рік та 50 відсоткам показника зростання середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року, в якому проводиться збільшення, порівняно з трьома календарними роками, що передували року, який є попереднім щодо року, в якому проводиться збільшення.

У разі відсутності дефіциту коштів Пенсійного фонду для фінансування виплати пенсій у солідарній системі розмір щорічного збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, який застосовується для обчислення пенсії, передбачений абзацом другим цієї частини, може бути збільшений, але не повинен перевищувати 100 відсотків показника зростання середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року, в якому проводиться збільшення, порівняно з трьома календарними роками, що передували року, який є попереднім щодо року, в якому проводиться збільшення.

Розмір та порядок такого збільшення визначаються у межах бюджету Пенсійного фонду за рішенням Кабінету Міністрів України з урахуванням мінімального розміру збільшення, визначеного абзацом другим цієї частини.

Тимчасово, у період з 1 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року, у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, підвищується розмір пенсії, обчислений відповідно до статті 28 цього Закону. Перерахунок пенсії проводиться з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму.

З 1 січня 2016 року у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, а також у разі збільшення розміру мінімальної заробітної плати, визначеної законом про Державний бюджет України на відповідний рік, підвищується розмір пенсії, обчислений відповідно до статті 28 цього Закону (крім пенсіонерів, які працюють (провадять діяльність, пов`язану з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування). Перерахунок пенсії проводиться з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму / мінімальної заробітної плати. Пенсіонерам, які працюють (провадять діяльність, пов`язану з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування), після звільнення з роботи або припинення такої діяльності пенсія перераховується з урахуванням прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність / мінімальної заробітної плати, визначених законом на дату звільнення з роботи або припинення такої діяльності.

З аналізу наведених правових норм вбачається, що для забезпечення індексації пенсії щороку проводиться перерахунок раніше призначених пенсій шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, та у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, а також у разі збільшення розміру мінімальної заробітної плати, визначеної законом про Державний бюджет України на відповідний рік, підвищується розмір пенсії, обчислений відповідно до статті 28 Закону №1058, при цьому, перерахунок пенсії проводиться з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму/мінімальної заробітної плати.

Як слідує з матеріалів справи, всупереч вищенаведених норм законодавства відповідач з 13.11.2013 року не проводить перерахунку пенсії позивачів з урахуванням підвищень, доплат, індексації, передбачених Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Відповідачами не доведено проведення таких перерахунків пенсії позивачів з 13.11.2013 року. Разом з цим, у відзиві на адміністративний позов Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області зазначає лише про проведені перерахунки на підставі рішень судів. У свою чергу, засвідчені належним чином матеріали пенсійних справ ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , витребувані ухвалою суду від 28.02.2023 року, до суду не надані.

З відсутності проведення перерахунків пенсії на підставі діючого законодавства випливає й встановлення пенсії позивачів у твердому розмірі.

Як встановлено судом, Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 12.04.2022 року у справі № 540/7677/21 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області відновити, зокрема, позивачам виплату пенсії за віком на підставі Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року № 1058-ІУ з моменту припинення виплат - з 01.02.2021 року, з нарахуванням компенсації втрати частини доходів, відповідно до норм Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та виплачувати пенсію на визначений позивачами банківський рахунок в установі Ощадбанку.

На виконання вказаної постанови від 12.04.2022 по справі №540/7432/21 у листопаді 2022 року Позивачам відновлено виплату пенсії за віком на підставі Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з моменту припинення виплат - 01.02.2021 року, з нарахуванням компенсації втрати частини доходів, на визначений Позивачами банківський рахунок в установі Ощадбанку.

При цьому, у рішенні №57 від 11.11.2022 р. про перерахунок пенсії ОСОБА_1 у графі «Особливості» зазначено: «Не підлягає МП, признач.за ріш.суду в тверд.розм. - з 01.02.2021 довічно».

У рішенні №58 від 11.11.2022 р. про перерахунок пенсії ОСОБА_2 у графі «Особливості» зазначено: «Не підлягає МП, признач.за ріш.суду в тверд.розм.», що підтверджується змістом копій відповідних рішень, наявних у справі.

Також відповідачем надано до суду копії рішень про перерахунок пенсії позивачам від 26.08.2022 року, в яких зазначені такі ж Особливості.

Разом з тим, судом встановлено, що зміст Постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 12.04.2022 року у справі № 540/7677/21 не містить застережень щодо встановлення твердого розміру пенсійної виплати позивачам та щодо того, що їх пенсія не підлягає масовим перерахункам.

З аналізу вищенаведених обставин та наявних доказів, суд доходить висновку, що при поновленні позивачам пенсії за віком на виконання рішення суду від 12.04.2022 року у справі № 540/7677/21, Головним управлінням Пенсійного фонду у Херсонській області безпідставно встановлено особливість - «Не підлягає МП, признач.за ріш.суду в тверд.розм.», що призвело до порушення прав позивачів на підвищення розміру пенсії відповідно до абз.2 ч.3 ст.42 Закону №1058.

Щодо неврахування при розрахунку пенсії позивачів заробітної плати відповідно до довідок про заробітну плату за 1991-1996 роки, то суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.1-2 ст. 43 Закону №1058-IV перерахунок пенсій за віком, по інвалідності, в разі втрати годувальника, за вислугу років, призначених до набрання чинності цим Законом, здійснюється за нормами цього Закону на підставі документів про вік, страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час перерахунку в пенсійній справі та відповідають вимогам законодавства, що діяло раніше, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

Для перерахунку пенсій, призначених до набрання чинності цим Законом, враховується заробітна плата (дохід), з якої було раніше обчислено пенсію, за документами, наявними в пенсійній справі, або за вибором пенсіонера - заробітна плата (дохід) за період, передбачений абзацом першим частини першої статті 40 цього Закону. При цьому заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається відповідно до частини другої статті 40 цього Закону із застосуванням середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України, за 2002 рік.

У відповідності до ч.1 ст.44 Закону №1058-IV призначення (перерахунок) пенсії здійснюється за зверненням особи або автоматично (без звернення особи) у випадках, передбачених цим Законом.

Звернення за призначенням (перерахунком) пенсії здійснюється шляхом подання заяви та інших документів, необхідних для призначення (перерахунку) пенсії, до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженої особи застрахованою особою особисто або через законного представника недієздатної особи, особи, дієздатність якої обмежена, малолітньої або неповнолітньої особи.

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії визначається правлінням Пенсійного фонду за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення.

Згідно з ч.5 ст.45 Закону України «Про загальнообов`язкове пенсійне страхування» документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.

Постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 р. №22-1 затверджено Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (далі - Порядок №22-1).

Пунктом 1.1 Порядку №22-1, встановлено, що заява про призначення, перерахунок, поновлення пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший (Заява про призначення/перерахунок пенсії - додаток 1); заява про припинення перерахування пенсії на поточний рахунок пенсіонера в банку та отримання пенсії за місцем фактичного проживання, продовження виплати пенсії за довіреністю, виплату частини пенсії на непрацездатних членів сім`ї особи, яка перебуває на повному державному утриманні, виплату пенсії за шість місяців наперед у зв`язку з виїздом на постійне місце проживання за кордон, переведення виплати пенсії за новим місцем проживання (Заява про виплату пенсії - додаток 2); заява про працевлаштування (звільнення), початок (припинення) діяльності, пов`язаної з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (додаток 3); заява про виплату недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера (додаток 4) подається заявником до територіального органу Пенсійного фонду України (далі - орган, що призначає пенсію).

Заява про призначення, перерахунок пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший, припинення перерахування пенсії на поточний рахунок пенсіонера в банку та отримання пенсії за місцем фактичного проживання, виплату частини пенсії на непрацездатних членів сім`ї особи, яка перебуває на повному державному утриманні, переведення виплати пенсії за новим місцем проживання, працевлаштування (звільнення), початок (припинення) діяльності, пов`язаної з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, виплату недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера може подаватись заявником разом зі сканованими копіями документів, які відповідають оригіналам документів та придатні для сприйняття їх змісту (мають містити чітке зображення повного складу тексту документа та його реквізитів), через вебпортал електронних послуг Пенсійного фонду України (далі - вебпортал) з використанням кваліфікованого електронного підпису або електронної системи BankID відповідно до Положення про організацію прийому та обслуговування осіб, які звертаються до органів Пенсійного фонду України, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30 липня 2015 року № 13-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 18 серпня 2015 року за № 991/27436.

Пунктом 2.7. Розділу ІІ Порядку № 22-1 (в редакції, чинній станом на дату виникнення спірних правовідносин) передбачено, що до заяви про перерахунок пенсії у зв`язку з урахуванням страхового стажу (заробітної плати) після призначення пенсії, у зв`язку зі зміною кількості членів сім`ї, а також в інших випадках, які спричиняють збільшення чи зменшення розміру пенсії, надаються документи, передбачені підпунктами 2-4 пункту 2.1, пунктом 2.6 цього розділу.

При зміні групи інвалідності орган, що призначає пенсію, додає до пенсійної справи виписку з акта огляду МСЕК про зміну групи інвалідності.

З урахуванням підпунктів 2-4 пункту 2.1 ІІ Порядку № 22-1 до заяви про перерахунок пенсії додаються: документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637; індивідуальні відомості про застраховану особу; документи про місце проживання (реєстрації) особи.

Відповідно до пункту 4.2. Порядку Розділу IV № 22-1 (в редакції, чинній станом на дату виникнення спірних правовідносин) після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

Відповідно до пункту 4.8. Порядку Розділу IV № 22-1 заява, відомості з відповідних інформаційних систем, скановані копії документів, на підставі яких призначено (перераховано) пенсію та проводиться її виплата; інша інформація, з урахуванням якої визначаються розмір призначеної пенсії та розмір пенсії до виплати, обробляються в складі електронної пенсійної справи, що формується та ведеться відповідно до вимог Законів України «Про електронні документи та електронний документообіг», «Про електронні довірчі послуги» та «Про захист персональних даних». Електронна пенсійна справа зберігається на базі централізованих інформаційних технологій.

Пунктом 4.7 Порядку №22-1 передбачено право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію. Орган, що призначає пенсію, не пізніше 10 днів після винесення рішення видає або направляє особі повідомлення про призначення, відмову в призначенні, перерахунку, переведенні з одного виду пенсії на інший із зазначенням причин відмови та порядку його оскарження. Якщо пенсію за віком призначено автоматично (без звернення особи), у повідомленні про призначення особі пенсії додатково зазначається інформація про порядок її виплати.

Аналіз наведених норм права дозволяє дійти висновку про те, що у разі звернення пенсіонера з заявою про перерахунок пенсії, уповноважений орган Пенсійного фонду України має за результатами розгляду такої заяви прийняти рішення про перерахунок або про відмову в перерахунку пенсії. При цьому, рішення про відмову в перерахунку пенсії має містити зазначення причин відмови та порядку його оскарження.

Як встановлено судом, 08.01.2023 року позивачі звернулись до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області з заявами про перерахунок пенсій з 13.11.2013 року.

Згідно роздруківки з електронного порталу Пенсійного фонду від 08.01.2023 року до заяв про перерахунок пенсії позивачами додано, серед іншого, довідку про заробітну плату ОСОБА_1 за період страхового стажу до 01.07.2000 року; довідку про заробітну плату ОСОБА_2 за період страхового стажу до 01.07.2000 року.

Заяву ОСОБА_2 , за принципом екстериторіальності розглянуто ГУ ПФУ в Закарпатській області, за результатом опрацювання якої прийнято рішення № 58 від 08.01.2023 року про відмову у перерахунку пенсії. Підстава для відмови - ненадання заявницею до переліку документів доданих до заяви про перерахунок паспорту громадянина України.

При цьому, у вказаному рішенні є посилання пенсійного органу на п.2.9 Порядку №22-1, відповідно до якого особа, яка звертається за пенсією (незалежно від виду пенсії), повинна пред`явити паспорт (або інший документ, що засвідчує цю особу, місце її проживання (реєстрації) та вік).

З огляду на те, що позивачкою при зверненні за перерахунком пенсії 08.01.2023 року на підтвердження особи заявника надано закордонний паспорт № НОМЕР_3 , а також довідку про присвоєння індентифікаційного номеру, суд вважає відмову у призначенні пенсії прийняту рішенням № 58 від 08.01.2023 року безпідставною

Заяву ОСОБА_1 за принципом екстериторіальності розглянуто ГУ ПФУ в Донецькій області, за результатом опрацювання якої, прийнято рішення № 57 від 16.01.2023 року про відмову у перерахунку пенсії. Підставою для відмови є те, що надана до заяви архівна довідка від 06.11.2013 № 117-06/16 про заробітну плату за період з 1991 по 1996 роки потребує підтвердження первинними документами, згідно вимог частини першої статті 40 Закону України.

Відповідно до ч.1 ст.40 Закону №1058 для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.

Заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 1 липня 2000 року враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством, за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами, а за період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року - за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.

Згідно пп.3 п.2.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого Постанова правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 №22-1, до заяви про призначення пенсії за віком додаються такі документи: для підтвердження заробітної плати за період страхового стажу з 01 липня 2000 року орган, що призначає пенсію, додає індивідуальні відомості про застраховану особу (додатки 3, 4 до Положення).

За бажанням пенсіонера ним може подаватись довідка про заробітну плату (дохід) по 30 червня 2000 року (додаток 5) із зазначенням у ній назв первинних документів, на підставі яких її видано, їх місцезнаходження та адреси, за якою можливо провести перевірку відповідності змісту довідки первинним документам.

Так, судом встановлено, що під час звернення до відповідача з заявою про перерахунок пенсії, позивачем було надано архівну довідку від 06.11.2013 року №11706/16 про заробітну плату ОСОБА_1 за період його роботи на Сакському хімічному заводі з квітня 1991 року по квітень 1996 року, видану Виконавчим комітетом Сакської міської ради Автономної республіки Крим.

Разом з тим, така довідка не була врахована відповідачем під час обрахунку та призначення позивачу пенсії, з посиланням на те, що інформація зазначена у такій довідці потребує підтвердження первинними документами.

Аналогічна довідка про заробітну плату за період роботи з листопада 1991 року по жовтень 1996 року на Сакському хімічному заводі також була надана відповідачу позивачкою при звернення за перерахунком пенсії 08.01.2023 року.

Суд зазначає, що дійсно чинним законодавством України передбачено, що заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 1 липня 2000 року враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством, за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами.

Також, органам Пенсійного фонду надано право проводити перевірку достовірності видачі довідок про заробітну плату за період страхового стажу до 1 липня 2000 року.

Суд зазначає, що в даному випадку склалася ситуація коли органи Пенсійного фонду України починаючи з 2013 року не змогли організувати та провести перевірку достовірності видачі довідки.

Так, судом встановлено, що позивачами при зверненні 13.11.2013 року до пенсійного органу з заявою про поновлення виплати пенсії за віком були додані, зокрема, довідки про заробітну плату №117-06/17 та 117-06/16, а також довідки підприємства про роботу заявників за списком №1, отримання яких підтверджується вхідним штампом управління Пенсійного фонду України у м. Сакі та Сакському районі 13.11.2013 року. Проте протягом 9-х років відповідна перевірка проведена не була, а позивачі були позбавлені права на пенсійне забезпечення у належному розмірі.

При цьому, як підтверджує відповідач 1 пенсійні справи відповідачів були передані на облік в управління Пенсійного фонду України в Херсонській області 15.12.2017 року.

За таких обставин, суд зазначає, що архівні довідки від 06.11.2013 року №117-06/16 та №117-06/17 про заробітну плату позивачів за період їх роботи з 1991 року 1996 року на Сакському хімічному заводі, видані Виконавчим комітетом Сакської міської ради Автономної республіки Крим, повинні бути враховані при перерахунку пенсії з 13.11.2013 року.

З огляду на встановлені обставини справи та наявні письмові докази суд доходить висновку про можливість задоволення позовних вимог в частині визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Херсоньській області щодо встановлення «особливостей» виплати пенсій позивачам, шляхом вказівки в протоколах про перерахунок пенсії «Не підлягає МП (місцевим перерахункам), непроведення на загальних підставах масових перерахунків пенсії ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , з усіма складовими пенсійних виплат, відповідно до норм Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» як непрацюючим пенсіонерам, на підставі документів, що перебувають у пенсійній справі та з урахуванням довідок від 06.11.2013 року №117-06/16 та №117-06/17 про заробітну плату за період роботи з 1991 року по 1996 року, із застосуванням усіх підвищень, надбавок та доплат, передбачених пенсійним законодавством України.

Відповідно до частини 2 статті 9 КАС України суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

З урахуванням наведених повноважень пенсійного органу на прийняття рішення про перерахунок пенсії та визначення підстав, за яких перераховується пенсія або приймається рішення про відмову в її перерахунку, суд вбачає за можливе з метою належного та ефективного захисту прав позивачів вийти за межі позовних вимог та визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області № 57 від 16.01.2023 року про відмову у перерахунку пенсії, а також рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Закарпатській області № 58 від 08.01.2023 року про відмову у перерахунку пенсії.

Щодо виплати надбавки як дитині війни ОСОБА_6 , суд зазначає таке.

Правовий статус дітей війни, основи їх соціального захисту, гарантії їх соціальної захищеності шляхом надання пільг і державна соціальна підтримка визначаються Законом України «Про соціальний захист дітей війни» від 18.11.2004 № 2195-IV.

Статтею 1 вказаного Закону передбачено, що дитина війни це особа, яка є громадянином України та якій на час закінчення (2 вересня 1945 року) Другої світової війни було менше 18 років.

Згідно закордонного паспорту позивача дата його народження - ІНФОРМАЦІЯ_1 та станом на 2 вересня 1945 року вік позивач становив 3 роки 5 місяців.

Розділом 2 статті 6 Закону передбачено, що дітям війни (крім тих, на яких поширюється дія Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту») до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України.

05.04.2006 року наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 5 квітня 2006 року № 107 затверджено Порядок посвідчення права особи на пільги відповідно до Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

Згідно п. 2 вказаного Порядку належність особи до категорії дітей війни засвідчує штамп за формою, наведеною у додатку до цього Порядку, який проставляється у пенсійних посвідченнях.

Згідно положень п.п. 4-5 Порядку посвідчення права особи на пільги відповідно до Закону України «Про соціальний захист дітей війни» відповідний штамп проставляється органами (закладами) праці та соціального захисту населення за зареєстрованим місцем проживання осіб, які належать до категорії дітей війни. До виготовлення зазначених штампів, а також у разі наявності в особи ламінованого пенсійного посвідчення або втрати пенсійного посвідчення (до отримання дубліката) особам, які належать до дітей війни, органами праці та соціального захисту населення видаються тимчасові довідки.

Отже, статус дитина війни підтверджується пенсійним посвідченням за наявності штампу «дитина війни» або довідкою органів праці та соціального захисту населення про наявність у особи статусу дитина війни.

Суд зазначає, що доказів наявності у позивача статусу дитини війни до суду не надано. Докази встановлення та виплати позивачу зазначеного підвищення з моменту призначення пенсії відсутні, так само як і відсутні підтвердження звернення до пенсійного органу із проханням встановлення таких підвищень.

З огляду на вказане, вимоги в частині зобов`язання перерахунку пенсії глускер ОСОБА_7 як дитині війни задоволенню не підлягають.

Стосовно позовної вимоги про зобов`язання відповідача провести виплату перерахованої пенсії з нарахуванням компенсації втрати частини доходів, то суд зазначає наступне.

Частиною другою статті 46 Закону №1058-IV передбачено, що нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів. Компенсація втрати частини пенсії у зв`язку з порушенням строків її виплати пенсіонерам здійснюється згідно із законом.

Відповідно до ст. ст. 1,2 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи), така компенсація провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії, соціальні виплати, стипендії, заробітна плата (грошове забезпечення) та інші.

Враховуючи зазначені вище норми та обставини цієї справи, суд доходить висновку, що оскільки непроведення виплати пенсії позивачу відбулося з вини держави в особі її компетентних органів, то перерахунок виплати пенсії має проводитися без обмеження будь-яким строком та з нарахуванням компенсації втрати частини доходів відповідно до частини другої статті 46 Закону 1058-IV.

Суд зазначає, що питання здійснення виплати пенсії на визначений позивачами банківський рахунок не є спірним, виплата пенсії проводиться на виконання постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 12.04.2022 року у справі № 540/7677/21 на визначений позивачами банківський рахунок, а тому права позивачів у цій частині не є порушеними.

Таким чином, вставивши протиправність дій Головного управління Пенсійного фонду України в Херсоньській області щодо встановлення «особливостей» виплати пенсій позивачам, шляхом вказівки в протоколах про перерахунок пенсії «Не підлягає МП (місцевим перерахункам), непроведення на загальних підставах масових перерахунків пенсії ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , з усіма складовими пенсійних виплат, відповідно до норм Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» як непрацюючим пенсіонерам, на підставі документів, що перебувають у пенсійній справі та з урахуванням довідок від 06.11.2013 року №117-06/16 та №117-06/17 про заробітну плату за період роботи з 1991 року по 1996 року, із застосуванням усіх підвищень, надбавок та доплат, передбачених пенсійним законодавством України, з метою поновлення порушених прав позивачів суд важає за необхідне зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Херсоньській області провести з 13.11.2013 р. на загальних підставах перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , відповідно до норм Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», як непрацюючим пенсіонерам, на підставі документів наявних у пенсійних справах ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , відповідно, з урахуванням довідок від 06.11.2013 року №117-06/16 та №117-06/17 про заробітну плату за період роботи з 1991 року по 1996 року, повного страхового стажу, із застосуванням усіх підвищень, надбавок та доплат, передбачених пенсійним законодавством України, з урахуванням раніше здійснених виплат, з виплатою компенсації втрати доходу, на визначений ОСОБА_1 та ОСОБА_2 банківський рахунок.

Суд вважає саме такий спосіб судового захисту ефективним та достатнім для відновлення порушених прав позивача у межах спірних правовідносин.

Щодо звернення рішення суду до негайного виконання у повному обсязі заявлених позовних вимог шляхом стягнення yciєп cyми заборгованості, починаючи з 13.11.2013 року до дня фактичної виплати, суд зазначає наступне.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 371 Кодексу адміністративного судочинства України, негайно виконуються рішення суду про присудження виплати пенсій, інших періодичних платежів з Державного бюджету України або позабюджетних державних фондів - у межах суми стягнення за один місяць.

Тобто, процесуальним кодексом передбачена можливість негайного виконання рішення суду щодо стягнення суми боргу при присудженні виплати пенсії.

Ураховуючи те, що предметом спору у даній справі є протиправність дій відповідача, суд не вирішує питання про стягнення конкретно визначеного розміру суми пенсії, а лише зобов`язує відповідача вчинити дії щодо перерахунку пенсії.

Отже, у суду відсутні законні підстави для звернення рішення до негайного виконання, як про це просить позивач.

Щодо вимоги про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду шляхом зобов`язання подати звіт про виконання судового рішення, суд зазначає наступне.

Відповідно до частин 1, 2 статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

З аналізу викладених норм вбачається, що зобов`язання суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення є правом суду, а не його обов`язком.

Суд вважає, що відсутні підстави стверджувати про те, що відповідач буде ухилятись від виконання судового рішення у даній справі, за умови набрання ним законної сили у встановленому порядку, а тому відсутні підстави для встановлення судового контролю.

Решта доводів та заперечень сторін висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 9 грудня 1994 року, серія A, № 303-A, п.29).

Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту.

Оцінюючи правомірність дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у ст.2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури.

Частиною 1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Частиною 2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно із ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

В процесі розгляду справи не встановлено інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин.

Згідно зі ст. 249 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов до висновку про те, що адміністративний позов слід задовольнити частково.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 6, 7, 9, 72, 77, 90, 139, 205, 229, 242-246, 255, 293, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) та ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (вул. 28 Армії, 6, м. Херсон, 73005, ), Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (площа Соборна, 3, м. Слов`янськ, Донецька обл., 84122, ), Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (пл. Народна, 4, м. Ужгороді Закарпатська обл., 88008, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Херсоньській області щодо встановлення «особливостей» виплати пенсій ОСОБА_1 та ОСОБА_8 шляхом вказівки в протоколах про перерахунок пенсії «Не підлягає МП (місцевим перерахункам), непроведення на загальних підставах масових перерахунків пенсії ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , з усіма складовими пенсійних виплат, відповідно до норм Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» як непрацюючим пенсіонерам, на підставі документів, що перебувають у пенсійній справі та з урахуванням довідок від 06.11.2013 року №117-06/16 та №117-06/17 про заробітну плату за період роботи з 1991 року по 1996 року, із застосуванням усіх підвищень, надбавок та доплат, передбачених пенсійним законодавством України.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області № 57 від 16.01.2023 року про відмову у перерахунку пенсії ОСОБА_1 .

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Закарпатській області № 58 від 08.01.2023 року про відмову у перерахунку пенсії ОСОБА_2 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Херсоньській області провести з 13.11.2013 р. на загальних підставах перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , відповідно до норм Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», як непрацюючим пенсіонерам, на підставі документів наявних у пенсійних справах ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , відповідно, з урахуванням довідок від 06.11.2013 року №117-06/16 та №117-06/17 про заробітну плату за період роботи з 1991 року по 1996 року, повного страхового стажу, із застосуванням усіх підвищень, надбавок та доплат, передбачених пенсійним законодавством України, з урахуванням раніше виплачених сум, з виплатою компенсації втрати доходу, на визначений ОСОБА_1 та ОСОБА_2 банківський рахунок.

В решті позовних вимог - відмовити.

Рішення набирає законної сили в порядку і строки, встановлені ст. 255 КАС України.

Рішення може бути оскаржено в порядку та строки встановлені ст. ст. 293, 295 КАС України.

Суддя А.А. Радчук