Справа № 200/4882/22
Суддя: Волгіна Н.П.
Дата ухвалення: 2023-04-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 квітня 2023 року Справа№200/4882/22

Донецький окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді - Волгіної Н.П., розглянувши в письмовому порядку за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області,

Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області

про визнання протиправними дій, скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 через свого представника, адвоката Верченко Ольгу Олександрівну, звернувся до Донецького окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, в якому просить суд:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області щодо відмови в призначенні позивачу пенсії та скасувати рішення про відмову в призначенні пенсії;

- скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області про відмову в призначенні позивачу пенсії;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області призначити позивачу пенсію з 27 липня 2022 року, зарахувавши до пільгового стажу роботи, що дають право на призначення пенсії відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та ст. 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення», - періоди роботи згідно записів трудової книжки серії НОМЕР_1 з 26 січня 2001 року по 12 січня 2005 року, з 12 січня 2005 року по 18 лютого 2018 року, з 21 лютого 2018 року по 2 липня 2018 року, з 23 липня 2018 року по 6 лютого 2020 року, з 19 лютого 2020 року по 27 липня 2022 року із застосуванням роз`яснень Міністерства соціального забезпечення України від 20 січня 1992 року № 8.

В обґрунтування позовних вимог у позові зазначено наступне.

27 липня 2022 року позивач звернувся із заявою про призначення пенсії відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

16 вересня 2022 року листом № 0500-1502-8/56069 відповідач повідомив, що рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області в призначенні пенсії позивачу відмовлено, але рішення про відмову в призначенні пенсії не надав.

Також у вказаному листі повідомлено, що страховий стаж позивача складає 24 роки 10 місяців 26 днів, стаж роботи на підземних роботах за Списком № 1 18 років 6 місяців 27 днів, стаж роботи, що дає право на призначення пенсії відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону № 1058 (25 років) 22 роки 1 місяць 26 днів, в тому числі стаж роботи за провідними професіями, врахований в пільговому обчисленні, 17 років 10 місяців 13 днів, та навчання за фахом 5 місяців 21 день. Стаж роботи за Списком № 1 2 роки. Стаж роботи за провідними професіями на підземних роботах, який дає право на призначення пенсії незалежно від віку відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону № 1058 (20 років) складає 14 років 7 місяців 10 днів, в тому числі навчання за фахом 3 місяці 25 днів.

У позові зазначено, що загальний пільговий стаж позивача, порахований в одинарному розмірі, становить 21 рік 5 місяців 1 день; додатковий стаж відповідно до роз`яснення Міністерства соціального забезпечення України від 20 січня 1992 року № 8 за роботи на провідній професії «прохідник» становить 4 ріки 3 місяці.

Посилається на постанови Верховного Суду від 19 червня 2018 року у справі № 592/5846/17, від 25 вересня 2018 року у справі № 242/65/17, від 28 березня 2019 року у справі № 194/712/17, від 18 квітня 2019 року у справі № 156/173/17, від 11 липня 2019 року у справі № 423/1156/17 та від 11 липня 2019 року у справі № 225/3845/17.

Позивач вважає, що дії рішення про відмову в призначенні пенсії є протиправними, так як порушують його право на соціальний захист (а.с. 1-7).

Ухвалою суду від 15 листопада 2022 року відкрито провадження у справі; призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та повідомлення (виклику) учасників справи; запропоновано відповідачам надати суду протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження по справі відзив на позовну заяву та докази на підтвердження зазначеного у відзиві; зобов`язано відповідачів надати суду: копію рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах; копію заяви позивача про призначення пенсії за віком від 27 липня 2022 року та копії доданих до неї документів; копію розписки (повідомлення) із переліком доданих позивачем до заяви від 27 липня 2022 року документів; витяг з електронної бази Пенсійного фонду ІКІС ПФУ: підсистеми призначення та виплати пенсії із розрахунком загального страхового стажу та пільгового стажу позивача (Форма РС-право) станом на час розгляду заяви позивача від 27 липня 2022 року; довідку форми ОК-5 (індивідуальні відомості про застраховану особу) (а.с. 70-71).

29 листопада 2022 року судом отримано від Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області відзив на позов та витребувані ухвалою суду документи (крім розписки (повідомлення) із переліком доданих позивачем до заяви про призначення пенсії документів) (а.с. 79-134).

5 грудня 2022 року судом отримано відзив на позов від Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (а.с. 137-139).

У період з 15 грудня 2022 року по 13 січня 2023 року суддя перебувала у відпустці, у період з 13 березня по 10 квітня 2023 року перебувала на лікарняному.

У відзиві на позов Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області зазначає про відсутність підстав для задоволення заявлених позивачем вимог, обґрунтовуючи свої заперечення наступним.

Відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону № 1058 працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років.

За наявності стажу на підземних роботах менше 10 років у чоловіків і менше 7 років 6 місяців у жінок та страхового стажу, встановленого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім пункту 1 частини другої цієї статті, за кожний повний рік зазначених робіт пенсійний вік, встановлений абзацом першим статті 26 цього Закону, зменшується на один рік. При цьому пенсійний вік для жінок не може бути нижчим за вік, встановлений абзацом першим пункту 1 частини другої цієї статті.

Відповідно до ст. 26 Закону № 1058 особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.

Для підтвердження наявності пільгового стажу до органів Пенсійного фонду України необхідно надати трудову книжку, в якій наявні записи, внесені на підставі наказу, виданого за результатами атестації робочих місць, і мають відповідати найменуванню Списків, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та уточнюючу довідку.

27 липня 2022 року позивач звернувся із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону № 1058 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (за місцем проживання).

5 серпня 2022 року за принципом екстериторіальності заява позивача була розглянута Головним управлінням Пенсійного фонду України в Миколаївській області.

За наслідком розгляду даної заяви та доданих до неї документів було встановлено, що на день подання заяви від 27 липня 2022 року: вік позивача склав 40 років 10 місяців, загальний страховий стаж - 42 роки 10 місяців 26 днів, стаж роботи за Списком № 1 - 18 років 6 місяців 27 днів, стаж роботи за Списком робіт і професій, затверджений Кабінетом Міністрів України від 31 березня 1994 року № 202, який дає право на призначення пенсії незалежно від віку відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону № 1058 - 22 роки 1 місяць 26 днів (замість необхідних 25 років), стаж роботи за провідними професіями на підземних роботах, який дає право на призначення пенсії незалежно від віку відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону № 1058 - 14 років 07 місяців 10 днів (замість необхідних 20 років).

До страхового стажу не зараховано періоди роботи позивача за квітень-червень 2022 року - оскільки відсутня інформація про сплату страхових внесків в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування за вказані періоди.

До пільгового стажу позивача не зараховано період роботи з 19 лютого 2020 року по 30 червня 2022 року - оскільки не було надано уточнюючої довідки по формі визначеній Додатком № 5 до Порядку № 637.

Довідка від 14 липня 2022 року № 14-07/2-к, видана ТОВ «Укрцентраль», не відповідає зазначеній формі (не засвідчена інспектором з відділу кадрів), тому не підтверджує наявність у позивача стажу, що дає право на призначення пільгової пенсії.

Враховуючи зазначене рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області від 5 серпня 2022 року, прийняте за результатом розгляду заяви позивача від 27 липня 2022 року та доданих до неї документів, є правомірним та не підлягає скасуванню (а.с. 79-81).

У відзиві на позов Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області також зазначає про відсутність підстав для задоволення заявлених позивачем вимог, враховуючи наступне.

ОСОБА_1 звернувся із заявою від 27 липня 2022 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

За принципом екстериторіальності заява позивача розглядалась Головним управлінням Пенсійного фонду України в Миколаївській області.

За наслідком розгляду заяви позивача було встановлено, що стаж його робіт за списком робіт і професій, затверджений Кабінетом Міністрів України від 31 березня 1994 року № 202, який дає право на призначення пенсії незалежно від віку до ч. 3 ст. 114 Закону 1058 (25 років) складає 22 роки 1 місяць 26 днів (в т.ч. стаж роботи за провідними професіями, врахований в пільговому обчисленні - 17 років 10 місяців 13 днів (застосовуючи роз`яснення Міністерства Соціального захисту населення України від 20 січня 1992 року № 8 пільговий стаж зарахований з урахуванням кратності за 1 рік 3 місяці та навчання за фахом - 5 місяців 21 день).

Стаж роботи за провідними професіями на підземних роботах, який дає право на призначення пенсії незалежно від віку відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону 1058 (20 років) - 14 років 7 місяців 10 днів (в т.ч. навчання за фахом 5 місяців 21 день).

Згідно наданих документів страховий стаж ОСОБА_1 на дату звернення становить 42 роки 10 місяців 26 днів.

До страхового стажу не зараховано: період роботи з 1 квітня 2022 року по 30 червня 2022 року, оскільки в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування відсутні відомості про сплату страхових внесків.

Пільговий стаж ОСОБА_1 на підземних роботах складає 18 років 6 місяців 27 днів (в тому числі навчання за фахом 5 місяців 21 день).

До пільгового стажу не зараховано: період роботи з 19 лютого 2020 року по 30 червня 2022 року, оскільки довідка про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 14 липня 2022 року № 14- 17/2-к не відповідає вимогам Додатку 5 Порядку підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637, а саме відсутній підпис інспектора відділу кадрів (відсутність 3 підписів).

Відповідно до вищезазначеного, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Миколаївській області прийнято рішення від 5 серпня 2022 року № 3 про відмову позивачу в призначенні пенсії.

Також зазначено, що виключними дискреційними повноваженнями на прийняття рішення про призначення пенсії (здійснення перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший) та визначення підстав, за яких призначається (перераховується) пенсія або приймається рішення про відмову в її призначенні (перерахунку) наділені органи Пенсійного фонду України. Суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень на відповідність закріпленим у Кодексі адміністративного судочинства України критеріям, не має втручатися у дискрецію суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями (а.с. 137-140).

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Позивач, ОСОБА_1 , є громадянином України згідно паспорта НОМЕР_2 від 25 вересня 1997 року, РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 (а.с. 18-21).

Перший відповідач, Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, , зареєстроване місцезнаходження: 84122, Донецька область, м. Слов`янськ, пл. Соборна, буд. 3, є органом державної влади (а.с. 144).

Другий відповідач, Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, , зареєстроване місцезнаходження: 54008, Миколаївська область, м. Миколаїв, вул. Морехідна, буд. 1, є органом державної влади (а.с. 145).

Як встановлено судом, 27 липня 2022 року позивач через веб-портал Пенсійного фонду України звернувся із заявою про призначення пенсії за віком, до якої додав: копію паспорта, копію РНОКПП, копію військового квитка серії НОМЕР_4 , копію диплому серії НОМЕР_5 , копію додатку до диплома, копію свідоцтв про народження, копію трудової книжки серії НОМЕР_1 , копії витягів із наказу про атестацію робочих місць від 2 квітня 2018 року № 2-04, копію довідки про підземні виходи № 14-07/1-к від 14 липня 2022 року, копію довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 14 липня 2022 року № 14-07/2-к, копію довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній № 83 від 24 січня 2022 року, копію довідки про підземні виходи № 84 від 24 січня 2022 року, копію довідки про період роботи в ТОВ «Краснолиманське» № 213 від 4 вересня 2021 року, копію довідки про спуски в шахту № 231 від 28 грудня 2021 року, копію довідки про спуски в шахту № 257 від 23 вересня 2021 року, копію довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній № 04-14/3646 від 4 жовтня 2021 року (на чотирьох аркушах), копію історичної довідки № 04-14/3647 від 4 жовтня 2021 року, копію наказу № 302 від 30 березня 2018 року про атестацію робочих місць, копію додатку до наказу № 302, копію виписки з наказів про атестацію робочих місць за період з 31 травня 2000 по 3 квітня 2020 року (а.с. 10, 14, 17-54, 89-103, 112-130).

Матеріали справи не містять доказів на підтвердження того, що позивачу було запропоновано надати додаткові документи.

Як вбачається з трудової книжки серія НОМЕР_1 , копія якої наявна в матеріалах справи, позивач протягом спірних періоді:

- з 26 січня 2001 року по 31 січня 2001 року працював в ДВАТ Шахта «Росія» - Дочірньому підприємстві ДХК «Селидіввугілля» учнем гірника підземного (записи №№ 5-6);

- з 1 лютого 2001 року по 27 лютого 2001 року навчався із відривом від виробництва по професії учень гірника підземного (запис № 6);

- з 28 лютого 2001 року по 23 березня 2001 року проходив в ДВАТ Шахта «Росія» - Дочірньому підприємстві ДХК «Селидіввугілля» практику учнем гірника підземного з повним робочим днем в шахті (записи №№ 7-8);

- з 27 березня 2001 року по 11 січня 2005 року працював в ДВАТ Шахта «Росія» - Дочірньому підприємстві ДХК «Селидіввугілля» гірником підземним 3 розряду з повним робочим днем в шахті (з серпня 2003 року ДВАТ Шахта «Росія» - Дочірнє підприємство ДХК «Селидіввугілля» реорганізовано в структурний підрозділ «Шахта «Росія» ДП «Селидіввугілля»; у грудні 2004 року реорганізовано у відокремлений підрозділ «Шахта «Росія» ДП «Донецька вугільна енергетична компанія») (записи №№ 8-10);

- з 12 січня 2005 року по 27 лютого 2005 року навчався із відривом від виробництва (запис № 11);

- з 28 лютого 2005 року по 4 квітня 2005 року проходив практику у відокремленому підрозділі «Шахта «Росія» ДП «Донецька вугільна енергетична компанія» учнем прохідника з повним робочим днем в шахті (записи №№ 12-14);

- з 5 квітня 2005 року по 7 червня 2017 року працював у відокремленому підрозділі «Шахта «Росія» ДП «Донецька вугільна енергетична компанія» прохідником 5 розряду з повним робочим днем в шахті (з червня 2005 року реорганізовано у відокремлений підрозділ «Шахта «Росія» ДП «Селидіввугілля»; з листопада 2005 року ДП «Селидіввугілля» підпорядковано Міністерству вугільної промисловості; з квітня 2011 року ДП «Селидіввугілля» підпорядковано Міністерству енергетики та вугільної промисловості (записи №№ 14-17);

- з 8 червня 2017 року по 8 серпня 2017 року проходив навчання машиністом гірничих виймальних машин (запис 17);

- з 9 серпня 2017 року по 12 жовтня 2017 року проходив виробничу практику за професією машиніст гірничих виймальних машин з повним робочим днем в шахті в відокремленому підрозділі ДП «Селидіввугілля» - «Шахта «Котляревська» (запис № 19);

- 30 жовтня 2017 року 15 листопада 2017 року проходив виробничу практику за професією машиніст гірничих виймальних машин з повним робочим днем в шахті в ВП «Шахта «Котляревська» ДП «Селидіввугілля» (запис № 20);

- з 24 листопада 2017 року по 18 лютого 2018 року працював у ВП «Шахта «Котляревська» ДП «Селидіввугілля» машиністом гірничих виймальних машин з повним робочим днем в шахті (записи №№ 21-22);

- з 21 лютого 2018 року по 2 липня 2018 працював в ТОВ «Шахтспецстрой» машиністом гірничих виймальних машин 5 розряду на ділянці гірничопрохідницьких робіт № 1 департаменту будівельних і гірських робіт з повним робочим днем на підземних роботах (записи №№ 23-24);

- з 23 липня 2018 року по 8 серпня 2020 року працював в ТОВ «Краснолиманське» машиністом гірничих виймальних машин підземним 5 розряду з повним робочим днем в шахті (тимчасово) (записи №№ 25-26);

- з 9 серпня 2017 року по 28 серпня 2019 року працював в ТОВ «Краснолиманське» машиністом гірничих виймальних машин підземним 5 розряду з повним робочим днем в шахті (постійно) (записи №№ 26-27);

- з 29 серпня 2017 року по 6 лютого 2020 року працював в ТОВ «Краснолиманське» машиністом гірничих виймальних машин підземним 6 розряду з повним робочим днем в шахті (постійно) (записи №№ 27-28);

- з 19 лютого 2020 року по день звернення із заявою про призначення пенсії (27 липня 2022 року) працював в ТОВ «Укрцентраль» машиністом гірничих виймальних машин з повним робочим днем у шахті та продовжував працювати і після подачі даної заяви (запис № 29) (а.с. 26-33, 98-103).

Згідно довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 4 вересня 2021 року № 213, виданої Товариством з обмеженою відповідальністю «Краснолиманське», позивач у періоди з 23 липня 2018 року по 6 лютого 2020 року (з 23 липня по 30 липня 2018 року проходив попереднє навчання за фахом) працював повний робочий день під землею, виконувались роботи на виробництві: гірничі роботи, ведення гірничих та інших видів робіт з метою добування вугілля за професією машиніст гірничих виймальних машин дільниці з підготовчих робіт на роботах, віднесених до Списку № 1, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 461 від 24 червня 2016 року; вказано, що довідка видана на підставі особової картки № НОМЕР_6 , наказів, розрахункових відомостей, контрольного табеля спуску в шахту (а.с. 49, 121).

Згідно довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 4 жовтня 2021 року № 04-14/3646, виданої відокремленим підрозділом «Шахта «Котляревська» Державного підприємства «Селидіввугілля», позивач:

- з 26 січня 2001 року по 31 січня 201 року виконував гірничі роботи з видобутку вугілля підземним способом за професією учень гірника підземного (тех.мінімум в УП з 26 по 30 січня 2001 року), що відповідає Списку № 1 розд. 1 підрозд. 1, постанова Кабінету Міністрів України № 202 від 31 березня 1994 року;

- з 28 лютого 2001 року по 26 березня 2001 року виконував гірничі роботи з видобутку вугілля підземним способом за професією практика учнем гірника підземного, що відповідає Списку № 1 розд. 1 підрозд. 1, постанова Кабінету Міністрів України № 202 від 31 березня 1994 року;

- з 27 березня 2001 року по 11 січня 2005 року виконував гірничі роботи з видобутку вугілля підземним способом за професією гірник підземний, що відповідає Списку № 1 розд. 1 підрозд. 1 код 1,1а, постанова Кабінету Міністрів України № 202 від 31 березня 1994 року;

- з 28 лютого 2005 року по 4 квітня 2005 року виконував гірничі роботи з видобутку вугілля підземним способом, практика учнем прохідника, що відповідає Списку № 1 розд. 1 підрозд. 1 код 1,1а, постанова Кабінету Міністрів України № 36 від 16 січня 2003 року;

- з 5 квітня 2005 року по 7 червня 2017 року виконував гірничі роботи з видобутку вугілля підземним способом за професією прохідник, що відповідає Списку № 1 розд. 1 підрозд. 1 код 1,1а, постанова Кабінету Міністрів України № 36 від 16 січня 2003 року; постанова Кабінету Міністрів України № 461 від 24 червня 2017 року;

- з 9 серпня 2017 року по 15 листопада 2017 року виконував гірничі роботи з видобутку вугілля підземним способом, практика учнем машиніста гірничих виймальних машин, що відповідає Списку № 1 розд. 1 підрозд. 1, постанова Кабінету Міністрів України № 461 від 24 червня 2017 року;

- з 16 листопада 2017 року по 23 листопада 2017 року виконував гірничі роботи з видобутку вугілля підземним способом за професією прохідник, що відповідає Списку № 1 розд. 1 підрозд. 1, постанова Кабінету Міністрів України № 461 від 24 червня 2017 року;

- з 24 листопада 2017 року по 18 лютого 2018 року виконував гірничі роботи з видобутку вугілля підземним способом за професією машиніст гірничих виймальних машин, що відповідає Списку № 1 розд. 1 підрозд. 1, постанова Кабінету Міністрів України № 461 від 24 червня 2017 року.

Зазначено, що довідка видана на підставі особової картки форми П-2, розрахункових відомостей, наказів, контрольних табелів спуска в шахту (а.с. 36-39, 124-127).

Згідно довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 14 липня 2022 року № 14-07/2-к, виданої Товариством з обмеженою відповідальністю «Укрцентраль», позивач у періоди з 19 лютого 2020 року по теперішній час виконує роботи в підземних умовах на вугільних шахтах (на глибині більше 150 м):

- з 19 лютого 2020 року по 31 травня 2022 року машиніст гірничих виймальних машин підземний, що передбачена Списком № 1 розд. 1 підрозд. 1, позиція 1.1, постанова Кабінету Міністрів України № 461 від 24 червня 2017 року;

- з 3 червня 2022 року по теперішній час гірник підземний, що передбачена Списком № 1 розд. 1 підрозд. 1, позиція 1.1, постанова Кабінету Міністрів України № 461 від 24 червня 2017 року;

Вказано, що довідка видана на підставі особових карток форми Т-2, атестації робочих місць, наказу № 2-04 від 2 квітня 2018 року; також вказано, що позивач в страйках участі не приймав (а.с. 46, 116).

За принципом екстериторіальності заява позивача була розподілена для розгляду до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (а.с. 79-81, 137-140).

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області від 5 серпня 2022 року № 82 «Про відмову у призначенні пенсії» другий відповідач відмовив позивачу у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у зв`язку із відсутністю необхідного стажу роботи на підземних роботах (а.с. 88).

Як зазначено у даному рішенні, за документами наданими для призначення пенсії, страховий стаж позивача становить 42 роки 10 місяців 26 днів (в тому числі додатково 18 повних років роботи за Списком № 1); стаж роботи за Списком № 1 становить 18 років 10 місяців 26 днів (в тому числі навчання за фахом 5 місяців 21 день); стаж роботи за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України від 31 березня 1994 року № 202, який дає право на призначення пенсії незалежно від віку відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону № 1058-IV (25 років) складає 22 роки 1 місяць 26 днів (в тому числі стаж роботи за провідними професіями, врахований в пільговому обчисленні 17 років 10 місяців 13 днів та навчання за фахом 5 місяців 21 день); стаж роботи за провідними професіями на підземних роботах, який дає право на призначення пенсії незалежно від віку, відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону № 1058-IV (20 років) 14 років 7 місяців 10 днів (в тому числі навчання за фахом 3 місяці 25 днів). До страхового стажу не зараховано період роботи з 1 квітня 2022 року по 30 червня 2022 року, оскільки в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування відсутні відомості про сплату страхових внесків; до пільгового стажу роботи не зараховано періоди роботи з 19 лютого 2020 року по 30 червня 2022 року, згідно з довідкою про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 14 липня 2022 року № 14-17/2-к, оскільки довідка не відповідає вимогам додатку № 5 до п. 20 Порядку № 637, відсутність 3-х підписів, а саме підпис інспектора відділу кадрів. Інформацію про наявність/відсутність зазначеної посади на підприємстві, не надано. Висновок відсутнє право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону 1058-IV в зв`язку з відсутністю необхідного стажу роботи на підземних роботах (а.с. 88).

Згідно довідки за формою РС-право від 5 серпня 2022 року, наданої другим відповідачем:

- до загального страхового стажу позивача не зараховано період роботи з 1 квітня по 30 червня 2022 року;

- не зараховані до пільгового стажу позивача періоди: з 10 листопада 1999 року по 2 листопада 2000 року (служба в армії), з 1 лютого 2001 року по 26 березня 2001 року (навчання за фахом); 31 жовтня 2005 року, 30 квітня 2006 року, 31 січня 2009 року, 30 квітня 2013 року, 30 червня 2014 року, з 27 по 28 лютого 2015 року, 31 липня 2015 року, 31 січня 2016 року, 30 квітня 2016 року, 31 жовтня 2016 року, з 29 по 31 січня 2018 року, з 21 лютого по 2 лютого 2018 року, з 23 липня 2018 року по 30 липня 2018 року (вказано навчання за фахом), з19 лютого 2020 року по 30 червня 2022 року;

- зараховано до пільгового стажу за Списком № 1 - 18 років 6 місяців 27 днів,;

- зараховано до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (при стажі роботи 25 років) (без врахування кратності щодо інших періодів) 3 роки 9 місяців 22 дня;

- зараховано до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (провідні професії, 20 років) (без врахування кратності щодо інших періодів) 14 років 3 місяця 15 днів (а.с. 131-133).

5 серпня 2022 року позивач звернувся із запитом до першого відповідача щодо розгляду його заяви про призначення пенсії від 27 липня 2022 року (а.с. 10).

Листом від 9 серпня 2022 року (вих. № 12226-11083/Г-15/8-0500/22) перший відповідач повідомив позивачу, що його заява від 27 липня 2022 року була відпрацьована за принципом екстериторіальності Головним управлінням Пенсійного фонду України в Миколаївській області. Страховий стаж обчислюється відповідно до вимог Закону № 1058 за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності (1 січня 2004 року) цим Законом. За наданими до заяви № 1877 документами було встановлено, що до страхового стажу не зараховано період роботи на «ТОВ «Укрцентраль» з 1 квітня 2022 року по 30 червня 2022 року через відсутність сплати єдиного соціального внеску до Пенсійного фонду України. До пільгового стажу роботи не зараховано період роботи на «ТОВ «Укрцентраль», оскільки пільгова довідка № 14-07/2-к від 14 липня 2022 року, яка видана «ТОВ «Укрцентраль», не відповідає вимогам додатку № 5 до Постанови 637 - відсутній підпис інспектора з відділу кадрів, а інформації про наявність/відсутність зазначеної посади на підприємстві, не надано. Страховий стаж складає 24 роки 10 місяців 26 днів, стаж роботи за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України від 31 березня 1994 року № 202, який дає право на призначення пенсії незалежно від віку відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону № 1058 22 роки 1 місяць 26 днів, в тому числі стаж роботи за провідними професіями, врахований в пільговому обчисленні 17 років 10 місяців 13 днів та навчання за фахом 5 місяців 21 день. Стаж роботи за провідними професіями на підземних роботах, який дає право на призначення пенсії незалежно від віку, відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону № 1058 14 років 7 місяців 10 днів, в тому числі навчання за фахом 3 місяці 25 днів. Через відсутність необхідних 25 років пільгового стажу відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону № 1058 відмовлено у призначенні пенсії за віком відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону № 1058 (а.с. 10-12).

15 вересня 2022 року представник позивачка звернулась із адвокатським запитом до першого відповідача, в якому просила надати рішення про відмову в призначенні позивачу пенсії, прийняте за результатами розгляду його заяви від 25 липня 2022 року № 1857, а також розрахунок його пільгового та страхового стажу роботи, врахованого під час розгляду його заяви про призначення пенсії; також просив надати інформацію щодо управління Пенсійного фонду України, яке прийняло рішення про відмову в призначенні пенсії позивачу та надати інформацію щодо періодів роботи позивача, які не враховані до його пільгового стажу роботи, який дає право на призначення пенсії відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та щодо підстав не врахування (а.с.13).

Листом від 16 вересня 2022 року (вих. № 0500-1502-8/56069) перший відповідач повідомив наступне.

Заява ОСОБА_1 від 27 липня 2022 року № 1877 про призначення пенсії за віком відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» була відпрацьована за принципом екстериторіальності Головним управлінням Пенсійного фонду України в Миколаївській області. Після розгляду документів, які були додані заявником до заяви № 1877 від 27 липня 2022 року, було встановлено, що до пільгового стажу за період роботи на підприємстві ДП «Селидіввугілля» ВП «Шахта «Котляревська» враховано весь період за винятком безкоштовних відпусток та страйків (15 днів). Період роботи на підприємстві ТОВ «Шахтспецбуд» з 21 лютого 2018 року по 2 липня 2018 року, що складає 4 місяці 12 днів, не враховано до пільгового стажу через відсутність пільгової довідки, що є порушенням Постанови № 637; також до пільгового стажу не враховано період роботи з 19 лютого 2020 року по 30 червня 2022 року, що складає 2 роки 4 місяці 11 днів, так як пільгова довідка, надана на підтвердження цього стажу, яка видана ТОВ «Укрцентраль», від 14 липня 2022 року № 14-07/2-к, не відповідає формі, наведеної у Додатку № 5 Постанови № 637, а саме - відсутній підпис інспектора відділу кадрів (інформації про наявність або відсутність зазначеної посади на підприємстві не надано). До страхового стажу роботи не зараховано період роботи з 1 квітня 2022 року по 30 червня 2022 року, оскільки в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування відсутні відомості про сплату страхових внеску. Зазначено, що страховий стаж ОСОБА_1 складає 24 роки 10 місяців 26 днів, стаж роботи на підземних роботах за Списком № 1 18 років 6 місяців 27 днів, страж роботи, що дає право на призначення пенсії відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону № 1058 (25 років) 22 роки 1 місяць 26 днів, в тому числі стаж роботи за провідними професіями, врахований в пільговому обчисленні 17 років 10 місяців 13 днів та навчання за фахом 5 місяців 21 день, стаж роботи за Списком № 1 2 роки. Стаж роботи за провідними професіями на підземних роботах, який дає право на призначення пенсії незалежно від віку, відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону № 1058 (20 років) складає 14 років 7 місяців 10 днів, в тому числі навчання за фахом 3 місяці 25 днів. Отже, у зв`язку з відсутністю 25 років необхідного пільгового стажу ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії за віком відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону № 1058 (а.с. 14-16).

Будучи не згодним із рішенням Головного правління Пенсійного фонду України в Миколаївській області від 5 серпня 2022 року про відмову у призначенні йому пенсії за віком відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та ст. 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення», позивач звернувся до суду із даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить із наступного.

Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій […] регулюються Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 9 липня 2003 року № 1058-IV (далі - Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", Закон № 1058-IV).

Згідно ст. 8 Закону № 1058-IV громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, мають право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи.

Положеннями ч. 1 ст. 9 Закону № 1058-IV передбачено, що відповідно до цього Закону за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов`язаного з роботою, інвалідності з дитинства); 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Відповідно до ст. 1 Закону № 1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески.

Згідно ст. 24 Закону № 1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом (абз. 1 ч. 4 ст. 24 Закону № 1058-IV).

Згідно абз. 9 ч. 3 ст. 24 Закону № 1058-IV страховий стаж враховується в одинарному розмірі, крім випадків, передбачених цим Законом.

Підпунктом 2 п. 2.1 розділу ІІ Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України 25 листопада 2005 року № 22-1, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за № 1566/11846 (далі - Порядок № 22-1), передбачено, що за період роботи, починаючи з 1 січня 2004 року, структурний підрозділ, відповідальний за ведення персоніфікованого обліку, надає структурному підрозділу, відповідальному за призначення пенсії, довідку з бази даних реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування за формою згідно з додатком 4 до Положення про реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 18 червня 2014 року № 10-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 8 липня 2014 року за № 785/25562 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 27 березня 2018 року № 8-1), а у разі необхідності - за формою згідно з додатком 3 до Положення.

Не пізніше 10 днів після надходження заяви та за наявності документів, необхідних для призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення виплати пенсії (у тому числі документів, одержаних відповідно до абз. 2 пп. 3 п. 4.2 цього розділу), орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України.

Разом із цим згідно ч. 6 ст. 20 Закону № 1058-IV страхувальники зобов`язані сплачувати страхові внески, нараховані за відповідний базовий звітний період, не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 6 Закону України від 8 липня 2010 року № 2464-VI «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» передбачено, що платник єдиного внеску зобов`язаний: своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Згідно ст. 20 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» страхові внески обчислюються виключно в грошовій формі, у тому числі з виплат (доходу), що здійснюються в натуральній формі.

Обчислення страхових внесків застрахованих осіб, здійснюється страхувальниками на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) заробітної плати (доходу), грошового забезпечення, на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески.

Страхові внески підлягають сплаті незалежно від фінансового стану платника страхових внесків.

Як вбачається з матеріалів справи («Індивідуальних відомостей про застраховану особу» (форма ОК-5), страхувальником, ТОВ «Укрцентраль» () за період з 1 квітня по 30 червня 2022 року заробітна плата позивачу нараховувалась, разом із цим відомості про сплату страхового внеску за позивача в інформаційній базі системи персоніфікованого обліку за цей період відсутні (а.с. 104-111).

Суд зазначає, що відповідно до ст. 106 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» відповідальність за несплату страхових внесків несе підприємство-страхувальник, оскільки здійснює нарахування страхових внесків із заробітної плати застрахованої особи.

Якщо страхувальники несвоєчасно або не в повному обсязі сплачують страхові внески, до них застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про сплату страхових внесків, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.

Аналіз наведених приписів законодавства свідчить про те, що обов`язок по сплаті страхових внесків та відповідальність за несвоєчасну або не в повному обсязі сплату страхових внесків законом покладено на страхувальника.

За висновком суду, не виконання ТОВ «Укрцентраль» обов`язку зі сплати страхових внесків за позивача за період з 1 квітня по 30 червня 2022 року позбавляє позивача соціальної захищеності, що є неприпустимим та таким, що суперечить основним конституційним засадам в сфері соціального захисту. Особа не повинна відповідати за неналежне виконання підприємством-страхувальником свого обов`язку щодо належної сплати страхових внесків, а отже, наявність заборгованості підприємства по страховим внескам не може бути підставою для не зарахування пенсійним органом до страхового стажу особи при призначенні пенсії періоду її роботи, відносно яких відсутні відомості про сплату страхових внесків.

Відсутність в інформаційній базі системи персоніфікованого обліку відомостей про сплату підприємством-роботодавцем страхових внесків (єдиного внеску) за наявності відомостей, які підтверджують нарахування (обчислення) заробітної плати (доходу), грошового забезпечення, на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески, - не є підставою для позбавлення особи права на пенсію, отже, і для зарахування зазначеного періоду до пільгового стажу особи та загального страхового стажу.

Вказаний висновок суду узгоджується із правовими висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 27 березня 2018 року у справі № 208/6680/16-а, від 24 травня 2018 року у справі № 490/12392/16-а, від 1 листопада 2018 року у справі № 199/1852/15-а, від 30 липня 2019 року у справі № 373/2265/16-а.

Відповідно до ч. 5 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

На підставі викладеного вище суд дійшов висновку, про те, що період роботи позивача з 1 квітня по 30 червня 2022 року мав бути зарахований другим відповідачем до страхового стажу позивача, який надає право на призначення пенсії за ст. 26 Закону № 1058-IV.

Щодо не зарахування періодів роботи позивача до пільгового стажу, суд зазначає наступне.

Положеннями ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначено право та умови призначення пенсії за віком на пільгових умовах та за вислугу років для окремих категорій працівників.

Так, відповідно до ч. 1 зазначеної статті право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Згідно ч. 2 цієї ж статті на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Відповідно до ч. 3 наведеної статті працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років. […].

Частиною 5 ст. 114 Закону № 1058-IV передбачено, що у разі призначення пенсій на пільгових умовах відповідно до частин другої і третьої цієї статті проводиться взаємне зарахування періодів роботи, передбачених цією статтею, за умови що роботи, які зараховуються, дають право на пенсію на аналогічних або більш пільгових умовах.

Проаналізувавши наведене вище, суд висновує, що під час розгляду заяв про призначення пенсії за віком пенсійний орган має враховувати, в тому числі, віднесення певних періодів роботи особи одночасно до різних пільгових списків (наприклад, до Списку 1 та до списку, затвердженому Кабінетом Міністрів в окремій постанові у постанові для призначення пенсії за ч. 3 ст. 114) та за результатом підрахування пільгового стажу пенсійний орган має визначити наявність або відсутність у особи права на більш пільгову пенсію за віком.

Як встановлено судом, позивач переважну більшість періоду своєї роботи працював під землею.

Враховуючи, що пенсія за віком на пільгових умовах, яка передбачена ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», є більш пільговою ніж пенсія за віком, яка передбачена п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону № 1058-IV (Список № 1), а пенсія, призначена за провідні професії, визначені у ч. 3 цієї статті (необхідний стаж 20 років), є більш пільгова, ніж пенсія, що призначається за роботу під землею по інших професіях, ніж провідні, (25 років), пенсійний орган мав перевірити, перш за все, наявність або відсутність у позивача пільгового стажу, який надає право на призначення пенсії за приписами ч. 3 ст. 114 Закону № 1058-IV на більш пільгових умовах (визначити стаж на провідних професіях).

При вирішенні питання щодо наявності або відсутності у позивача станом на 27 липня 2021 року права на пенсію на пільгових умовах, передбачену ч. 3 ст. 114 Закону № 1058-IV, суд виходить з такого.

Постановою Кабінету Міністрів України № 202 від 31 березня 1994 року № 202 затверджено Список робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин), пов`язаних з видобутком вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії терміном не менше 25 років, у якому наведено перелік робіт і професій, що дають право на таку пільгову пенсію (далі - Список № 202).

Отже, для призначення особі пільгової пенсії за ч. 3 ст. 114 Закону № 1058-IV має бути встановлено, що вказана особа має стаж роботи за професіями (на роботах, посадах), перелік яких наведено у Списку № 202, що під час зазначених робіт вказана особа була безпосередньої зайнята на цих роботах повний робочий день під землею та за наявності часу такої роботи не менше 25 років (крім працівників провідних професій, мінімальна кількість стажу яких на зазначених роботах складає 20 років).

Пунктом І Списку № 202 передбачені підземні гірничі роботи в шахтах і на будівництві вугільних (сланцевих) шахт: усі робітники, зайняті протягом повного робочого дня на підземних роботах, керівники і спеціалісти підземних дільниць діючих і споруджуваних шахт для видобутку вугілля (сланцю), в тому числі гірник підземний.

Відповідно до ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 5 листопада 1991 року № 1788-ХІІ (далі - Закон № 1788-ХІІ) основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Згідно Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637, також встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка (п. 1).

Відповідно до п. 3 Порядку № 637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Пунктом 20 Порядку № 637 визначено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5).

Таким чином, відповідно до чинного законодавства основним та достатнім документом (за наявності відповідних записів в ній), що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка; а у випадку, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Як встановлено судом, періоди роботи позивача учнем гірника та гірником (з повним робочим днем у шахті) з 26 січня по 31 січня 2001 року, з 27 березня 2001 року по 11 січня 2005 року, а також період навчання за фахом з 1 лютого 2001 року по 26 березня 2001 року зараховано до пільгового стажу позивача за ч. 3 ст. 114 Закону № 1058-IV (підземні роботи, постанова 202) (а.с. 131-134), отже позовні вимоги позивача в частині зобов`язання відповідача зарахувати ці періоди до пільгового стажу є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Відповідно до записів у трудовій книжці позивача, він:

- з 28 лютого 2005 року по 4 квітня 2005 року проходив практику учнем прохідника з повним робочим днем в шахті;

- з 5 квітня 2005 року по 7 червня 2017 року працював прохідником 5 розряду з повним робочим днем в шахті;

- з 8 червня 2017 року по 8 серпня 2017 року проходив навчання машиністом гірничих виймальних машин;

- з 9 серпня 2017 року по 12 жовтня 2017 року проходив виробничу практику за професією машиніст гірничих виймальних машин з повним робочим днем в шахті;

- 30 жовтня 2017 року 15 листопада 2017 року проходив виробничу практику за професією машиніст гірничих виймальних машин з повним робочим днем в шахті;

- з 24 листопада 2017 року по 18 лютого 2018 року працював машиністом гірничих виймальних машин з повним робочим днем в шахті;

- з 21 лютого 2018 року по 2 липня 2018 працював машиністом гірничих виймальних машин 5 розряду з повним робочим днем на підземних роботах;

- з 23 липня 2018 року по 8 серпня 2020 року працював машиністом гірничих виймальних машин підземним 5 розряду з повним робочим днем в шахті (тимчасово);

- з 9 серпня 2017 року по 28 серпня 2019 року працював машиністом гірничих виймальних машин підземним 5 розряду з повним робочим днем в шахті (постійно);

- з 29 серпня 2017 року по 6 лютого 2020 року працював машиністом гірничих виймальних машин підземним 6 розряду з повним робочим днем в шахті;

- з 19 лютого 2020 року по день звернення із заявою про призначення пенсії (27 липня 2022 року) працював машиністом гірничих виймальних з повним робочим днем у шахті (а.с. 26-33, 98-103).

Як вбачається з виписки з ІКІС ПФУ за формою РС-право, періоди: з 28 лютого 2005 року по 18 лютого 2018 року, з 23 липня 2018 року по 6 лютого 2020 року (за виключенням періодів безкоштовних відпусток загальною кількістю 15 днів) зараховано до пільгового стажу позивача за ч. 3 ст. 114 Закону № 1058-IV (постанова 202, підземні роботи за провідними професіями) (а.с. 131-134).

Як наслідок, позовні вимоги позивача в частині зобов`язання пенсійного органу зарахувати до його пільгового стажу вказаних періодів є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Разом із цим згідно виписки РС-право (та пояснень відповідачів) до пільгового стажу позивача не зараховано періоди його роботи:

- з 21 лютого 2018 року по 2 липня 2018 року (без наведення причин такого не зарахування);

- з 19 лютого 2020 року по 30 червня 2022 року (у зв`язку із неналежністю пільгової довідки).

Як вже зазначалось судом, основним документом згідно Закону № 1788-ХІІ, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Як вбачається з трудової книжки позивача, у період з 21 лютого 2018 року по 2 липня 2018 року, останній працював в ТОВ «Шахтспецстрой» машиністом гірничих виймальних машин 5 розряду на ділянці гірсько-прохідницьких робіт № 1 департаменту будівельних і гірських робіт з повним робочим днем на підземних роботах (записи №№ 23-24), у період з 19 лютого 2020 року по день звернення із заявою про призначення пенсії (27 липня 2022 року) - працював в ТОВ «Укрцентраль» машиністом гірничих виймальних з повним робочим днем у шахті (запис № 29) (а.с. 26-33, 98-103).

Записи про ці періоди роботи засвідчені відповідними печатками підприємств-працедавців і дефектів їх вчинення не мають, що відповідає вимогам пунктів 2.2, 2.4 п. 2.2 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затверджена Наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29 липня 1993 року № 58, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 17 серпня 1993 року за № 110 від 29 липня 1993 року № 58.

Суд зазначає, що зауважень до правильності внесення записів щодо трудової діяльності позивача спірне рішення не містить.

Отже, зазначені періоди його роботи за провідною професією, зазначеною у ч. 3 ст. 114 Закону № 1058-IV, підлягають зарахуванню до відповідного пільгового стажу позивача на підставі трудової книжки.

Як наслідок, не зарахування цих періодів другим відповідачем є протиправним, а позовні вимоги позивача в частині зобов`язання пенсійного органу зарахувати вказані періоди до пільгового стажу за ч. 3 ст. 114 Закону № 1058-IV - підлягають задоволенню.

Суд зазначає, що згідно абз. 6 п. 4.3 розділу IV Порядку № 22-1 (в редакції Постанови Пенсійного фонду № 33-1) страховий стаж обчислюється по місяць, що п е р е д у є місяцю подання особою відповідної заяви […].

Враховуючи зазначене, позовні вимоги позивача в частині зобов`язання пенсійного органу зарахувати до пільгового стажу за ч. 3 ст. 114 Закону № 1058-IV періоду його роботи з 1 по 27 липня 2022 року задоволенню не підлягають.

На підставі встановлених судом обставин, загальний період пільгового стажу позивача, передбаченого ч. 3 ст. 114 Закону № 1058-IV за провідними професіями, станом на 27 липня 2022 року (із врахуванням по 30 червня 2022 року) складає:

- з 28 лютого 2005 року по 18 лютого 2018 року (за виключенням 15 днів безоплатних відпусток) 17 років 11 місяців 7 днів;

- з 21 лютого 2018 року по 2 липня 2018 року 4 місяці 12 днів;

- з 23 липня 2018 року по 6 лютого 2020 року 1 рік 6 місяців 15 днів;

- з 19 лютого 2020 року по 30 червня 2022 року 2 роки 4 місяця 12 днів.

Всього 22 років 2 місяця 16 днів.

Отже, загальний період пільгового стажу позивача, передбаченого ч. 3 ст. 114 № 1058-IV за провідними професіями, станом на час його звернення із заявою про призначення пенсії за віком від 27 липня 2021 року складає більш ніж 20 років.

Таким чином, позивач має право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за ч. 3 ст. 114 Закону № 1058-IV як особа, яка була безпосередньо зайнята повний робочий день на підземних роботах, передбачених списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України, за провідною професією (прохідник, машиніст гірничих виймальних машин).

Отже, спірне рішення, прийняте другим відповідачем, є необґрунтованим та протиправним.

Відповідно, позовні вимоги позивача в частині скасування цього рішення - підлягають задоволенню.

При цьому суд зазначає, що д і ї пенсійного органу при підрахуванні пільгового стажу позивача не тягнуть безпосередньо за собою порушення прав особи, що звернулась і адміністративним позовом.

Саме рішення суб`єкта владних повноважень, прийняте за наслідком розгляду заяви про призначення пенсії, створює негативні наслідки для позивача та порушує його право на належний соціальний захист.

Як наслідок, позовні вимоги позивача в частині визнання дій другого відповідача протиправними щодо відмови у призначенні позивачу пенсії задоволенню не підлягають.

Щодо позовних вимог позивача в частині зобов`язання пенсійного органу призначити позивачу пенсію з 27 липня 2022 року, зарахувавши до його пільгового стажу роботи, що дають право на призначення пенсії відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та ст. 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення», суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 245 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Згідно ч.ч. 3, 4 цієї ж статті у разі скасування […] індивідуального акта суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду. […] суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

Згідно Рекомендацій Комітету Міністрів Ради Європи № R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11 березня 1980 року на 316-й нараді, під дискреційними повноваженнями мають розумітись повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Отже, дискреційні повноваження - це такі повноваження, які надають адміністративному органу при прийнятті останнім рішення відповідно до чинного законодавства певний ступінь свободи, коли адміністративний орган має можливість самостійно (на власний розсуд) вибрати (прийняти) один з кількох передбачених законом варіантів рішення.

Відповідно до судової практики Європейського суду з прав людини (рішення Олссон проти Швеції від 24 березня 1988 року) запорукою вірного застосування дискреційних повноважень є високий рівень правової культури державних службовців. Обсяг таких повноважень суб`єкта владних повноважень повинен мати чіткі межі застосування. Рішення органу влади має бути визнано протиправним у разі, коли істотність порушення процедури потягнуло його неправильність, а за наявністю правової можливості (якщо ідеться про прийняття органом одного з двох рішень надати чи ні певну можливість здійснювати певні дії) суд зобов`язаний відновити порушене право шляхом зобов`язання суб`єкта владних повноважень прийняти конкретне рішення про надання можливості, якщо відмова визнана неправомірною, а інших підстав для відмови не вбачається. Аналогічний підхід має бути застосований і в разі, коли має місце протиправна бездіяльність органу влади щодо неприйняття відповідного рішення у відносинах, коли обставини свідчать про наявність всіх підстав для його прийняття (Olsson v. Sweden (no. 1), 24 March 1988, Series A no. 130).

Як встановлено судом, позивач згідно доданих до заяви від 27 липня 2021 року документів має право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за ч. 3 ст. 114 Закону № 1058-IV.

Отже, прийняття судового рішення про зобов`язання пенсійного органу зарахувати до пільгового стажу позивача та зобов`язання призначити йому пільгової пенсії у зв`язку із наявністю за висновком суду необхідного пільгового стажу - не передбачає втручання суду в дискреційні повноваження пенсійного органу.

Суд звертає увагу на те, що статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Як зазначено у постановах Верховного Суду України від 16 вересня 2015 року у справі № 21-1465а15, від 8 листопада 2019 року у справі № 227/3208/16-а, спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Отже, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам та виключати подальше звернення особи до суду за захистом порушених прав.

Враховуючи зазначене, беручи до уваги висновок суду про наявність у позивача права на призначення пільгової пенсії за ч. 3 ст. 114 Закону № 1058-IV, позовні вимоги позивача в цій частині адміністративного позову підлягають задоволенню шляхом зобов`язання пенсійного органу зарахувати до його пільгового стажу визначені судом періоди роботи та шляхом призначення позивачу пенсії за ч. 3 ст. 114 Закону № 1058-IV у зв`язку із наявністю у позивача не менш 20 років стажу роботи повний робочий день під землею за провідними професіями, визначеними постановою Кабінету Міністрів України № 202.

Стосовно позовних вимог позивача про зобов`язання пенсійного органу при прийнятті рішення про призначення позивачу пенсії на пільгових умовах врахувати роз`яснення Міністерства соціального забезпечення України від 20 січня 1992 року № 8, суд зазначає, що, по-перше, таке зобов`язання може бути прийняте лише у випадку зобов`язання пенсійного органу самостійно визначити наявність або відсутність у позивача права на пенсію, по-друге, зазначені роз`яснення стосуються осіб, зайнятих на підземних роботах та у металургії, які мають не менше 10 років стажу роботи, що дає право на пенсію незалежно від віку у відповідності зі ст. 14 Закону України Про пенсійне забезпечення, але які н е відпрацювали повного стажу, передбаченою зазначеною статтею Закону.

Як встановлено судом, позивач відпрацював на провідних роботах, передбачених ч. 3 ст. 114 Закону № 1058-IV, більш ніж 20 років, тобто відпрацював визначений цією статтею стаж.

Отже, роз`яснення Міністерства соціального забезпечення України від 20 січня 1992 року № 8 застосуванню в даному випадку не підлягають.

При вирішенні питання - кого саме з відповідачів необхідно зобов`язувати зарахувати до пільгового стажу позивача визначених судом періодів роботи та навчання та призначити позивачу пенсію на пільгових умовах, суд виходить з наступного.

30 березня 2021 року набрала чинності постанова правління Пенсійного фонду України від 16 грудня 2020 року № 25-1 «Про затвердження Змін до деяких постанов правління Пенсійного фонду України», зареєстрована в Міністерстві юстиції України від 16 березня 2021 року за № 339/35961.

Зазначеною постановою були внесені зміни в тому числі до Порядку № 22-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 7 липня 2014 року № 13-1).

Внесені зміни передбачають застосування органами Пенсійного фонду України принципу екстериторіальному при опрацюванні заяв про призначення/перерахунок пенсії з 1 квітня 2021 року, відповідно до якого заяви про призначення/перерахунок пенсії опрацьовуються бек-офісами територіальних органів Пенсійного фонду України в порядку черговості надходження таких заяв незалежно від того, де було прийнято заяви та де проживає особа, що звернулась із цією заявою.

Запровадження принципу екстериторіальності відбувалось задля: створення єдиного підходу до застосування пенсійного законодавства; централізованої прозорої системи контролю за діями фахівців, процесів призначення та перерахунку пенсій; мінімізації особистих контактів з громадянами; відв`язки звернень та їх опрацювання від територіального принципу; попередження можливих випадків зволікань у прийнятті рішення, а також оптимізація навантаження на працівників.

Відповідно до п. 1.1 розділу І Порядку № 22-1 заява про призначення пенсії подається заявником до територіального органу Пенсійного фонду України (орган, що призначає пенсію) через структурний підрозділ, який здійснює прийом та обслуговування осіб (далі сервісний центр).

Заява про призначення пенсії може подаватись заявником разом зі сканованими копіями документів, які відповідають оригіналам документів та придатні для сприйняття їх змісту (мають містити чітке зображення повного складу тексту документа та його реквізитів), через вебпортал електронних послуг Пенсійного фонду України (далі вебпортал) з використанням кваліфікованого електронного підпису або електронної системи BankID відповідно до Положення про організацію прийому та обслуговування осіб, які звертаються до органів Пенсійного фонду України, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30 липня 2015 року № 13-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 18 серпня 2015 року за № 991/27436.

Відповідно до п. 4.1 розділу ІV Порядку № 22-1 заяви, що подаються особами відповідно до цього Порядку, реєструються в електронному журналі звернень органу, що призначає пенсію.

Заяви про перерахунок пенсії […] приймаються органом, що призначає пенсію, за наявності в особи всіх необхідних документів.

Пунктом п. 4.2 розділу ІV Порядку № 22-1 визначено, що після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

Відповідно до 4.3 розділу ІV Порядку № 22-1 рішення за результатами розгляду заяви підписується керівником органу, що призначає пенсію (іншою посадовою особою, визначеною відповідно до наказу керівника органу, що призначає пенсію, щодо розподілу обов`язків), та зберігається в електронній пенсійній справі особи.

Згідно п. 4.8 розділу ІV Порядку № 22-1 заява, відомості з відповідних інформаційних систем, скановані копії документів, на підставі яких призначено (перераховано) пенсію та проводиться її виплата; інша інформація, з урахуванням якої визначаються розмір призначеної пенсії та розмір пенсії до виплати, обробляються в складі електронної пенсійної справи, що формується та ведеться відповідно до вимог Законів України «Про електронні документи та електронний документообіг», «Про електронні довірчі послуги» та «Про захист персональних даних». Електронна пенсійна справа зберігається на базі централізованих інформаційних технологій.

Документи, що надійшли у паперовій формі, обробляються, реєструються та зберігаються в органі, що призначає пенсію, за правилами, встановленими постановою Кабінету Міністрів України від 17 січня 2018 року № 55 «Деякі питання документування управлінської діяльності».

Відповідно до п. 4.10 розділу ІV Порядку № 22-1 після призначення пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший електронна пенсійна справа засобами програмного забезпечення передається до органу, що призначає пенсію, за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи для здійснення виплати пенсії.

Аналіз наведених положень свідчить про те, що:

- із заявою про призначення (перерахунок) пенсії особа може звернутися до будь-якого територіального органу Пенсійного фонду України, через структурний підрозділ, який здійснює прийом та обслуговування осіб, (тобто до сервісного центру) або подати відповідну заяву через вебпортал електронних послуг Пенсійного фонду України (п. 1.1);

- після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів, електронну пенсійну справу (п. 4.2).

- принцип екстериторіальності полягає у визначенні структурного підрозділу органу, що призначає пенсію, який формуватиме електронну пенсійну справу та розглядатиме по суті заяву про призначення (перерахунок), незалежно від місця проживання/перебування заявника чи місця поданням ним відповідної заяви, тобто без прив`язки до території;

- після опрацювання електронної пенсійної справи та прийняття рішення за наслідками розгляду заяви про призначення (перерахунок) пенсії структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, тобто територіального органу Пенсійного фонду України, визначений за принципом екстериторіальності, передає електронну пенсійну справу органу, що призначає пенсію, тобто територіальному органу Пенсійного фонду України, за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи для здійснення виплати пенсії (п. 4.10);

- виплату пенсії проводить територіальний орган Пенсійного фонду України за місцем фактичного проживання/перебування особи.

Виходячи із наведених приписів Порядку № 22-1, беручи до уваги положення ст. 245 КАС України, суд приходить до висновку про те, що належним пенсійним органом, який має здійснити визначені судом дії, є Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, як орган, що прийняв рішення, визнане судом протиправним.

Таким чином, адміністративний позов підлягає частковому задоволенню.

Визначаючись щодо розподілу судових витрат суд виходить з наступного.

Як вбачається з квитанції № 0457-0268-2681-6331 від 5 жовтня 2022 року позивач при поданні даного адміністративного позову сплатив судовий збір у розмірі 992,40 грн (а.с. 60).

Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до ч. 3 ст. 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог […].

Разом із цим згідно ч. 8 ст. 139 КАС України якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Враховуючи наведене нормативно-правові приписи, беручи до уваги встановлені судом обставини, суд вважає за необхідне стягнути з другого відповідача витрати позивача зі сплати судового збору в повному розмірі в розмірі 992,40 грн.

Керуючись ст.ст. 2-4, 9, 12, 72-78, 90, 139, 244-246, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (, зареєстроване місцезнаходження: 84122, Донецька область, м. Слов`янськ, пл. Соборна, буд. 3), Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (, зареєстроване місцезнаходження: 54008, Миколаївська область, м. Миколаїв, вул. Морехідна, буд. 1) про визнання протиправними дій, скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області від 5 серпня 2022 року № 82 «Про відмову у призначенні пенсії», яким позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у зв`язку із відсутністю необхідного стажу роботи на підземних роботах.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період його роботи з 1 квітня 2022 року по 30 червня 2022 рок.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області зарахувати до пільгового стажу ОСОБА_1 , передбаченого ч. 3 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 9 липня 2003 року № 1058-IV за провідними професіями, періоди його роботи: з 21 лютого 2018 року по 2 липня 2018 року та з 19 лютого 2020 року по 30 червня 2022 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області призначити ОСОБА_1 з 27 липня 2022 року пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 9 липня 2003 року № 1058-IV.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (, зареєстроване місцезнаходження: 54008, Миколаївська область, м. Миколаїв, вул. Морехідна, буд. 1) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) витрати зі сплати судового збору в розмірі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) грн 40 коп.

Рішення суду може бути оскаржено до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н.П. Волгіна