Справа № 440/4037/23
Суддя: О.О. Кукоба
Дата ухвалення: 2023-04-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

28 квітня 2023 року м. ПолтаваСправа №440/4037/23

Полтавський окружний адміністративний суд у складі судді Кукоби О.О., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Полтавагаз" до приватного виконавця виконавчого округу м. Київ Хорішка Олександра Олександровича, третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Акціонерне товариство "Укртрансгаз" про визнання протиправними та скасування постанов,

В С Т А Н О В И В:

1. Стислий зміст позовних вимог та їх обґрунтування.

Акціонерне товариство "Оператор газорозподільної системи "Полтавагаз" (надалі - позивач, АТ "Полтавагаз") звернулось до суду з позовом до приватного виконавця виконавчого округу м. Київ Хорішка Олександра Олександровича (надалі - відповідач, приватний виконавець Хорішко О.О.), у якому позивач просив:

визнати протиправною та скасувати постанову приватного виконавця Хорішка О.О. від 22.03.2023 у виконавчому провадженні №71368605 про стягнення з боржника основної винагороди виконавця у розмірі 15618,05 грн;

визнати протиправною та скасувати постанову приватного виконавця Хорішка О.О. від 22.03.2023 у виконавчому провадженні №71368605 про стягнення з боржника мінімальних витрат виконавчого провадження у розмірі 569,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані посиланням на те, що у провадженні приватного виконавця Хорішка О.О. перебуває виконавче провадження №71368605 з примусового виконання наказу Східного апеляційного господарського суду про стягнення з АТ "Полтавагаз" на користь АТ "Укртрансгаз" 15618047 грн пені. На переконання позивача, виконавець безпідставно прийняв виконавчий документ до виконання, адже боржник зареєстрований у м. Полтаві Полтавської області, майна у м. Києві немає. Також позивач зазначив, що частка держави у статутному капіталі АТ "Полтавагаз" становить 25,0004%, а тому згаданий вище виконавчий документ взагалі не міг бути переданий для примусового виконання приватним виконавцем.

Окрім того, позивач зауважив, що на стягнення заборгованості за виконавчим документом поширюються положення Закону України "Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу", що виключає можливість стягнення приватним виконавцем основної винагороди.

2. Позиція відповідача та третьої особи.

Відповідач позов не визнав, у наданому до суду відзиві представник відповідача просила у задоволенні позовних вимог відмовити повністю /а.с. 61-72/. Свою позицію мотивувала посиланням на правомірність дій приватного виконавця щодо прийняття виконавчого документа до виконання у виконавчому окрузі м. Києва, оскільки стягувач разом із заявою про пред`явлення виконавчого документа до виконання надав докази відкриття боржником рахунків в банківській установі м. Києва. При цьому звертала увагу на висновок Верховного Суду, наведений у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 21.05.2021 у справі №905/64/15. Крім того, зауважила, що 25,0004 % акцій АТ "Полтавагаз" належить НАК "Нафтогаз України", а не державі. Посилаючись на висновки, викладені у постанові Верховного Суду від 10.07.2020 №913/398/16, представник відповідача вважала безпідставним ототожнення позивачем поняття "держава" з юридичною особою публічного права - НАК "Нафтогаз України".

Також представник відповідача звертала увагу на висновок, наведений у постанові Верховного Суду від 21.07.2022 у справі №320/6215/19, у якій зазначено, що одночасно з відкриттям виконавчого провадження приватний виконавець приймає постанову про стягнення з боржника основної винагороди. При цьому представник позивача зауважила, що у пункті 4 постанови про стягнення з боржника основної винагороди зазначено, що вона підлягає пред`явленню до примусового виконання за виключенням випадку, якщо заборгованість за виконавчим документом урегульована у порядку та за Законом України "Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу". На цій підставі представник відповідача вважала, що оспорювана постанова не порушує прав боржника, адже нею передбачені виключення в частині визнання підстав її примусового виконання.

Представник третьої особи надала до суду письмові пояснення на позов, у яких наполягала на відмові у задоволенні позовних вимог АТ "Полтавагаз", стверджуючи про правомірність оспорюваних постанов /а.с. 52-56/.

3. Процесуальні дії у справі.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 10.04.2023 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у цій справі, а її розгляд призначено за правилами спрощеного позовного провадження. Цією ухвалою до участі у справі в якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача залучено АТ "Укртрансгаз".

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 20.04.2023 відмовлено у задоволенні клопотання представника третьої особи про закриття провадження у цій справі.

Відповідно до частини п`ятої статті 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Згідно з частиною першою статті 269 КАС України у справах, визначених статтями 273-277, 280-283-1, 285-289 цього Кодексу, заявами по суті справи є позовна заява та відзив на позовну заяву (відзив).

Обставини справи

Постановою Східного апеляційного господарського суду від 14.12.2022 у справі №917/253/21 стягнуто з АТ "Полтавагаз" на користь АТ "Укртрансгаз" 156180,47 грн пені /а.с. 15-23/.

19.12.2022 Східним апеляційним господарським судом виданий наказ №917/253/21 на примусове виконання рішення /а.с. 24/.

22.03.2023 АТ "Укртрансгаз" звернулось до приватного виконавця Хорішка О.О. із заявою від 20.03.2023 про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання наказу Східного апеляційного господарського суду про стягнення з АТ "Полтавагаз" на користь АТ "Укртрансгаз" 15618047 грн пені.

У заяві стягувач зазначив, що згідно інформації, вказаної боржником у поданій до суду заяві від 09.12.2021 про поворот виконання рішення суду у справі №917/253/21, останній повідомив, що має відкриті банківські рахунки. При цьому, за результатами локальної перевірки деяких з вищевказаних банківських рахунків АТ "Полтавагаз" в форматі IBAN номеру на офіційному сайті Національного банку України, рахунки НОМЕР_1 та НОМЕР_2 відкриті в Акціонерному товаристві "Райффайзен Банк", що знаходиться за адресою: 01011, м. Київ, вул. Лєскова, 9.

22.03.2023 приватний виконавець Хорішко О.О. відкрив виконавче провадження №71368605 з примусового виконання наказу Східного апеляційного господарського суду від 19.12.2022 у справі №917/253/21 /а.с. 25/.

Того ж дня приватний виконавець прийняв постанову про стягнення з боржника основної винагороди, якою визначено стягнути з АТ "Полтавагаз" основну винагороду приватного виконавця у розмірі 15618,05 грн, що становило 10% від суми боргу, визначеної у виконавчому документі /а.с. 27-28/.

Також приватний виконавець прийняв постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження, якою відповідні витрати визначені у розмірі 569,00 грн /а.с. 30/.

28.03.2023 відповідні постанови отримані АТ "Полтавагаз" /а.с. 29, 31/.

Не погодившись з правомірністю постанов приватного виконавця про стягнення з боржника основної винагороди та про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження, позивач оскаржив їх до суду.

Норми права, якими урегульовані спірні відносини

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначені Законом України "Про виконавче провадження" від 02.06.2020 №1404-VІІІ, в редакції, яка діяла на момент виникнення спірних відносин (далі - Закон №1404-VІІІ).

Згідно з частиною першою статті 1 Закону №1404-VІІІ виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

За змістом пункту 1 частини першої статті 3 Закону №1404-VІІІ відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень.

У частині першій статті 5 Закону №1404-VІІІ зазначено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Відповідно до пункту 2 частини другої цієї статті, приватний виконавець здійснює примусове виконання рішень, передбачених статтею 3 цього Закону, крім рішень, за якими боржником є держава, державні органи, Національний банк України, органи місцевого самоврядування, їх посадові особи, державні та комунальні підприємства, установи, організації, юридичні особи, частка держави у статутному капіталі яких перевищує 25 відсотків, та/або які фінансуються виключно за кошти державного або місцевого бюджету.

У силу частини другої статті 25 Закону №1404-VІІІ приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, за місцезнаходженням боржника - юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника. Виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України.

Як визначено у пункті 1 частини першої статті 26 Закону №1404-VІІІ, виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

У заяві про примусове виконання рішення стягувач має право зазначити відомості, що ідентифікують боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення (рахунок/електронний гаманець боржника, місце роботи чи отримання ним інших доходів, конкретне майно боржника та його місцезнаходження тощо), рахунки в банках, небанківських надавачах платіжних послуг для отримання ним коштів, стягнутих з боржника, а також зазначає суму, яка частково сплачена боржником за виконавчим документом, за наявності часткової сплати /частина третя статті 26 Закону №1404-VІІІ/.

Статтею 42 Закону №1404-VІІІ передбачено, що кошти виконавчого провадження складаються з: 1) виконавчого збору, стягнутого з боржника в порядку, встановленому статтею 27 цього Закону, або основної винагороди приватного виконавця; 2) авансового внеску стягувача; 3) стягнутих з боржника коштів на витрати виконавчого провадження.

Витрати органів державної виконавчої служби та приватного виконавця, пов`язані з організацією та проведенням виконавчих дій щодо забезпечення примусового виконання рішень, є витратами виконавчого провадження.

Витрати виконавчого провадження приватних виконавців здійснюються за рахунок авансового внеску стягувача, стягнутих з боржника коштів на витрати виконавчого провадження. Витрати виконавчого провадження можуть здійснюватися приватним виконавцем за рахунок власних коштів. Розмір та види витрат виконавчого провадження встановлюються Міністерством юстиції України.

На стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум згідно з вимогами цього Закону або у випадку повернення виконавчого документа стягувачу чи закінчення виконавчого провадження у разі необхідності примусового стягнення з боржника витрат виконавчого провадження виконавцем виноситься постанова про їх стягнення.

Відповідно до частини третьої статті 45 Закону №1404-VІІІ основна винагорода приватного виконавця стягується в порядку, передбаченому для стягнення виконавчого збору.

У свою чергу, частиною другою статті 27 Закону №1404-VІІІ установлено, що виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом, заборгованості із сплати аліментів.

Державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення виконавчого збору (крім виконавчих документів про стягнення аліментів) /абзац перший частини четвертої статті 27 Закону №1404-VІІІ/.

У силу пункту 6 частини п`ятої статті 27 Закону №1404-VІІІ виконавчий збір не стягується за виконавчими документами про стягнення заборгованості, яка підлягає врегулюванню відповідно до Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення" та Закону України "Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу", а також згідно з постановами державних виконавців, винесеними до набрання чинності зазначеними законами.

Крім того, статтею 31 Закону України від 02.06.2016 №1403-VIII "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" (надалі - Закон №1403-VIII) визначено, що за вчинення виконавчих дій приватному виконавцю сплачується винагорода.

Винагорода приватного виконавця складається з основної та додаткової.

Основна винагорода приватного виконавця залежно від виконавчих дій, що підлягають вчиненню у виконавчому провадженні, встановлюється у вигляді: 1) фіксованої суми - у разі виконання рішення немайнового характеру; 2) відсотка суми, що підлягає стягненню, або вартості майна, що підлягає передачі за виконавчим документом.

Розмір основної винагороди приватного виконавця встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Основна винагорода приватного виконавця, що встановлюється у відсотках, стягується з боржника разом із сумою, що підлягає стягненню за виконавчим документом (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).

Якщо суму, передбачену в частині четвертій цієї статті, стягнуто частково, сума основної винагороди приватного виконавця, визначена як відсоток суми стягнення, виплачується пропорційно до фактично стягнутої суми (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).

Приватний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення основної винагороди, в якій наводить розрахунок та зазначає порядок стягнення основної винагороди приватного виконавця (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).

Розмір та види витрат виконавчого провадження визначаються Міністерством юстиції України. З метою забезпечення проведення виконавчих дій приватний виконавець за угодою із стягувачем може здійснювати додаткові витрати на проведення виконавчих дій, крім тих, що визначені Міністерством юстиції України.

На виконання вимог статті 31 Закону №1403-VIII постановою Кабінету Міністрів України від 08.09.2016 №643 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 №726) затверджено Порядок виплати винагород державним виконавцям та їх розміри і розмір основної винагороди приватного виконавця (надалі Порядок №643).

Відповідно до абзацу першого пункту 12 Порядку №643 розмір основної винагороди приватного виконавця становить 10 відсотків суми, що підлягає стягненню, або вартості майна, що підлягає передачі за виконавчим документом.

Види та розміри витрат виконавчого провадження затверджені наказом Міністерства юстиції України від 29.09.2016 №2830/5 (далі - Наказ №2830/5) , відповідно до розділу І якого до витрат виконавчого провадження належить: 1) виготовлення документів виконавчого провадження: папір; копіювання, друк документів; канцтовари; 2) пересилання документів виконавчого провадження: конверти; знаки поштової оплати (марки); послуги маркувальної машини; послуги поштового зв`язку; 3) послуги осіб, залучених до проведення виконавчих дій: експертів; зберігачів; перекладачів; суб`єктів оціночної діяльності - суб`єктів господарювання; суб`єктів господарювання та інших осіб, залучених у встановленому законом порядку до проведення виконавчих дій; 4) послуги поштового переказу стягувачу стягнених аліментних сум; 5) проведення розшуку боржника, його майна або розшуку дитини; 6) послуги перевезення, зберігання арештованого майна, у тому числі транспортування і зберігання транспортного засобу на спеціальному майданчику чи стоянці; 7) банківські послуги при операціях з іноземною валютою; 8) сплата судового збору; 9) оплата вчинюваних нотаріальних дій; 10) плата за користування Єдиним державним реєстром виконавчих проваджень та після введення в дію статті 8 Закону України №1404-VIII "Про виконавче провадження" плата за користування автоматизованою системою виконавчого провадження; 11) інші витрати виконавчого провадження, здійснені під час проведення виконавчих дій.

Відповідно до пункту 8 розділу ІІ вказаного Наказу приватний виконавець визначає розмір витрат виконавчого провадження на підставі документів про закупівлю (придбання) відповідних товарів і послуг.

Приписами пунктів 1 та 2 розділу VI "Фінансування виконавчого провадження" Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 №512/5, передбачено, що фінансування виконавчого провадження здійснюється за рахунок коштів виконавчого провадження, визначених статтею 42 Закону. Витрати виконавчого провадження складаються з мінімальних та додаткових витрат виконавчого провадження. Виконавець виносить постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження (крім виконавчих проваджень щодо виконання рішень Європейського суду з прав людини) та надсилає її сторонам виконавчого провадження не пізніше наступного робочого дня після її винесення. Мінімальні витрати виконавчого провадження складаються з плати за користування автоматизованою системою виконавчого провадження та витрат, пов`язаних з винесенням постанов про: відкриття виконавчого провадження; стягнення виконавчого збору (крім випадків, коли виконавчий збір не стягується); стягнення основної винагороди приватного виконавця (крім випадків, коли основна винагорода не стягується); стягнення витрат виконавчого провадження; закінчення виконавчого провадження (повернення виконавчого документа стягувачу). Витрати, пов`язані з винесенням постанов, включають такі види витрат виконавчого провадження: виготовлення постанов та супровідних листів до них (папір, копіювання (друк) документів, канцтовари); пересилання постанов (конверти, знаки поштової оплати (марки) або послуги маркувальної машини (послуги поштового зв`язку)).

Оцінка судом обставин справи

Згідно з частиною другою статті 73 КАС України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Спір у цій справі стосується правомірності постанов приватного виконавця про стягнення з АТ "Полтавагаз" основної винагороди та про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження; його розгляд віднесено до юрисдикції адміністративного суду у силу положень частини другої статті 74 Закону №1404-VІІІ, про що зазначено в ухвалі Великої Палати Верховного Суду від 29.03.2023 у справі №585/2436/21.

Виходячи з наведеного, суд не досліджує питання правомірності прийняття Приватним виконавцем Хорішком О.О. до примусового виконання наказу Східного апеляційного господарського суду від 19.12.2022 №917/253/21, оскільки перевірка законності дій відповідача щодо відкриття виконавчого провадження №71368605 здійснюється Господарським судом Полтавської області у межах судової справи №917/253/21 відповідно до розділу VI Господарського процесуального кодексу України.

Водночас, виходячи з предмета цього спору, суд зупиниться на перевірці обґрунтованості рішень приватного виконавця про стягнення з позивача основної винагороди та витрат виконавчого провадження.

Відповідно до частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Аналіз положень Закону 1404-VІІІ свідчить про те, що приватний виконавець здійснює примусове виконання рішень, зазначених у статті 3 цього Закону, яке розпочинає, зокрема, за заявою стягувача. У разі виконання рішень приватним виконавцем виконавчий збір не стягується. Натомість за вчинення виконавчих дій приватному виконавцю виплачується винагорода.

Водночас аналіз норм Закону №1404-VІІІ, які регулюють діяльність приватних виконавців, у взаємозв`язку з приписами статті 31 Закону №1403-VІІІ указує на те, що основна винагорода - це винагорода приватного виконавця за вчинення заходів примусового виконання рішення, за умови, що такі заходи призвели до повного або часткового виконання рішення та стягується з боржника в розмірі пропорційному до фактично стягнутої суми.

Наведена правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 03.03.2020 у справі №260/801/19, від 10.09.2020 у справі №120/1417/20-а, від 28.10.2020 у справі №640/13697/19.

Приписами частини третьої статті 45 Закону №1404-VІІІ встановлено, що основна винагорода приватного виконавця стягується в порядку, передбаченому для стягнення виконавчого збору.

У свою чергу, як визначено у пункті 6 частини п`ятої статті 27 Закону №1404-VІІІ, виконавчий збір не стягується за виконавчими документами про стягнення заборгованості, яка підлягає врегулюванню відповідно до Закону України "Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу".

За змістом статті 1 Закону України від 14.07.2021 №1639-IX "Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу" (надалі - Закон №1639-IX) заборгованість (грошові зобов`язання) суб`єктів ринку природного газу, що підлягає (підлягають) врегулюванню відповідно до цього Закону включає, зокрема:

заборгованість постачальників природного газу, у тому числі підтверджена судовими рішеннями, які набрали законної сили, за договорами про надання послуг з транспортування природного газу перед особою, що здійснює функції оператора газотранспортної системи з 1 січня 2020 року, не сплачена станом на розрахункову дату;

заборгованість операторів газорозподільних систем, у тому числі підтверджена судовими рішеннями, які набрали законної сили, за договорами про надання послуг з транспортування природного газу перед особою, що здійснювала функції оператора газотранспортної системи до 31 грудня 2019 року включно, не сплачена станом на розрахункову дату;

заборгованість операторів газорозподільних систем, у тому числі підтверджена судовими рішеннями, які набрали законної сили, та/або реструктуризована, за договорами з транспортування природного газу, укладеними з особою, що здійснює функції оператора газотранспортної системи з 1 січня 2020 року, яка виникла з 1 січня 2020 року по 28 лютого 2022 року включно.

Зі змісту постанови Східного апеляційного господарського суду від 14.12.2022 у справі №917/253/21 /а.с. 15-23/, на виконання якої виданий вищезгаданий наказ, суд встановив, що стягнута з АТ "Полтавагаз" на користь АТ "Укртрансгаз" пеня у розмірі 156180,47 грн виникла з огляду на невиконання позивачем умов договору транспортування природного газу від 19.09.2018 №, за яким оператор (АТ "Укртрансгаз") надає замовнику (АТ "Полтавагаз") послуги транспортування природного газу на умовах, визначених у цьому договорі, а замовник сплачує оператору встановлену в цьому договорі вартість таких послуг.

Тож, заборгованість позивача, з метою стягнення якої Східний апеляційний господарський суд видав наказ від 19.12.2022 у справі №917/253/21, підлягає врегулюванню відповідно до Закону №1639-IX.

Учасники справи не заперечували, що позивач є оператором газорозподільних систем та має ліцензію Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг на право провадження господарської діяльності з розподілу природного газу.

Згідно з частиною першою статті 3 Закону №1639-IX для участі у процедурі врегулювання заборгованості (грошових зобов`язань) суб`єкти ринку природного газу включаються до Реєстру, який веде Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг.

Так, постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 27.09.2022 №1208 АТ "Полтавагаз" включено до Реєстру підприємств, які беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості суб`єктів ринку природного газу /а.с. 32/.

Зазначену постанову опубліковано на офіційному веб-сайті Регулятора 29.09.2022.

З урахуванням наведеного, суд погоджується з доводами позивача про відсутність у Приватного виконавця Хорішка О.О. підстав для прийняття постанови від 22.03.2023 про стягнення з боржника основної винагороди у виконавчому провадженні №71368605, оскільки зазначена у виконавчому документі заборгованість підлягає врегулюванню відповідно до Закону №1639-IX.

Суд відхиляє доводи представника відповідача про те, що на момент прийняття спірної постанови Приватний виконавець Хорішко О.О. не володів інформацією про віднесення спірної заборгованості до предмета регулювання Закону №1639-IX, оскільки, як підтверджено матеріалами справи, одразу після прийняття постанови про стягнення з боржника основної винагороди відповідач того ж дня зупинив виконавче провадження №71368605 з підстави, визначеної пунктом 15 частини першої статті 34 Закону №1404-VIII - сума, що стягується, підлягає врегулюванню відповідно до процедур, передбачених Законом України "Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу", за умови перебування боржника в реєстрі підприємств, які беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості суб`єктів ринку природного газу /а.с. 97/.

Посилання представника відповідача на те, що у постанові про стягнення з боржника основної винагороди визначено, що у випадку урегулювання заборгованості за наказом від 19.12.2022 №917/253/21 у порядку та за Законом №1639-IX правові підстави для стягнення та/або подання даної постанови, як виконавчого документа до примусового виконання, будуть відсутні, не змінюють висновок суду про про протиправність зазначеної постанови з огляду на відсутність підстав для стягнення з АТ "Полтавагаз" основної винагороди приватного виконавця у виконавчому провадженні №71368605.

Інші твердження учасників справи не спростовують вищенаведений висновок суду.

Доводи позивача про відсутність підстав для прийняття виконавчого документа до примусового виконання приватним виконавцем, що обґрунтовані посиланнями на відсутність у АТ "Полтавагаз" майна на території м. Києва та наявність у статутному капіталі товариства частики держави понад 25%, є визначальними для розгляду питання про правомірність відкриття виконавчого провадження №71368605, яке наразі розглядає Господарський суд Полтавської області у справі №917/253/21.

Поряд з цим, встановлені у цій справі обставини є достатніми для висновку суду про незаконність постанови Приватного виконавця Хорішка О.О. від 22.03.2023 про стягнення з боржника основної винагороди у виконавчому провадженні №71368605.

А тому, таку постанову належить визнати протиправною та скасувати, а позов АТ "Полтавагаз" у цій частині - задовольнити.

Щодо постанови Приватного виконавця Хорішка О.О. від 22.03.2023 про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження, суд виходить з таких міркувань.

Відповідно до частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Тож, зазначені норми права у своїй сукупності вказують на те, що саме на приватного виконавця, як суб`єкта владних повноважень, покладений обов`язок доведення правомірності своєї постанови від 22.03.2023, у тому числі відповідності зазначених сум фактичним витратам, що були понесені у виконавчому провадженні.

Дослідивши оспорювану постанову суд встановив, що у ній Приватний виконавець Хорішко О.О. обмежився виключно вказівкою на перелік витрат відповідно розділу І Наказу №2830/5, тоді як фактичний розмір таких витрат відповідачем не зазначений.

До того ж, відповідно до пункту 8 розділу ІІ Наказу №2830/5 приватний виконавець розмір таких витрат має визначати на підставі документів про закупівлю товарів та (або) послуг, тобто розмір понесених приватним виконавцем витрат виконавчого провадження має бути підтверджений відповідними документами про придбання товарів або послуг.

Аналогічний висновок наведений у постанові Верховного Суду від 12.03.2021 у справі №640/1612/20 та врахований судом на підставі частини п`ятої статті 242 КАС України.

Суд зауважує, що постанова Приватного виконавця Хорішка О.О. від 22.03.2023 про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження є рішенням суб`єкта владних повноважень, а тому, у разі її оскарження в судовому порядку вона підлягає перевірці на відповідність критеріям, що визначені в частині другій статті 2 КАС України.

Проте відповідач разом з відзивом на позов не надав жодних документів про закупівлю (придбання) відповідних товарів і послуг, не підтвердив правомірність визначення мінімального розміру витрат виконавчого провадження в сумі 569,00 грн, тобто не довів належними й допустимими доказами реальність здійснених витрат у спірному виконавчому провадженні та не підтвердив їх розмір.

З урахуванням наведеного, постанову Приватного виконавця Хорішка О.О. від 22.03.2023 про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження належить визнати протиправною та скасувати, а позов АТ "Полтавагаз" в цій частині - задовольнити.

Зважаючи на встановлені в ході судового розгляду фактичні обставини справи та враховуючи вищенаведені норми законодавства, якими урегульовано спірні відносини, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог АТ "Полтавагаз" повністю.

Розподіл судових витрат

Згідно з частиною першою статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Позивач при зверненні до суду сплатив судовий збір у розмірі 5368,00 грн, що підтверджено платіжним дорученням від 05.04.2023 №2135 /а.с. 41/.

Відповідну суму судового збору зараховано до спеціального фонду Державного бюджету України, що підтверджено випискою /а.с. 42/.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З огляду на ухвалення судом рішення про задоволення позовних вимог понесені позивачем судові витрати належить розподілити шляхом стягнення на його користь за рахунок відповідача судових витрат зі сплати судового збору загалом у розмірі 5368,00 грн.

Керуючись статтями 2, 3, 6-10, 72-77, 90, 132, 139, 143, 241-246, 262, 268-272, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, Полтавський окружний адміністративний суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Полтавагаз" до приватного виконавця виконавчого округу м. Київ Хорішка Олександра Олександровича, третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Акціонерне товариство "Укртрансгаз" про визнання протиправними та скасування постанов задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу м. Київ Хорішка Олександра Олександровича від 22 березня 2023 року про стягнення з боржника основної винагороди у виконавчому провадженні №71368605.

Визнати протиправною та скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу м. Київ Хорішка Олександра Олександровича від 22 березня 2023 року про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження №71368605.

Стягнути на користь Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Полтавагаз" за рахунок приватного виконавця виконавчого округу м. Київ Хорішка Олександра Олександровича судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 5368,00 грн (п`ять тисяч триста шістдесят вісім гривень).

Позивач: Акціонерне товариство "Оператор газорозподільної системи "Полтавагаз" (унікальний ідентифікаційний номер юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України 03351912; вул. В. Козака, 2а, м. Полтава, Полтавська область, 36000).

Відповідач: приватний виконавець виконавчого округу м. Київ Хорішко Олександр Олександрович (реєстраційний номер облікової картки платника податків ; вул. Дегтярівська, буд. 25-А, корп. 1, оф. 2, м. Київ, 04119).

Третя особа: Акціонерне товариство "Укртрансгаз" (унікальний ідентифікаційний номер юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України 30019801; вул. Кловський узвіз, 9/1, м. Київ, 01021).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Другого апеляційного адміністративного суду через Полтавський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня його складення.

Суддя О.О. Кукоба