Справа № 420/5353/23
Суддя: Єфіменко К.С.
Дата ухвалення: 2023-05-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/5353/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 травня 2023 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Єфіменка К.С., розглянувши в письмовому провадженні у порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ) про визнання протиправними та скасування наказів Військової частини НОМЕР_1 №1450 від 18 листопада 2022 року та підпункт 2.7 пункту 2 наказу №278 від 19 жовтня 2022 року та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 за результатом якого позивач просить:

наказ командира військової частини НОМЕР_1 № 1450 від 18 листопада 2022 року відносно ОСОБА_1 - визнати протиправним та скасувати;

підпункт 2.7 пункту 2 наказу командира військової частини № 278 від 19 жовтня 2022 року відносно ОСОБА_1 визнати протиправним та скасувати;

зобов`язати військову частину НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , Код за ЄДРПОУ: НОМЕР_2 ) з моменту набранням рішенням суду законної сили поновити ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) у списках особового складу військової частини НОМЕР_1 , на грошовому, речовому i котловому забезпеченні військової частини НОМЕР_1 ;

зобов`язати військову частину НОМЕР_4 ( АДРЕСА_2 , Код за ЄДРПОУ: НОМЕР_2 ) виплатити ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) належне йому грошове забезпечення за час вимушеного прогулу до моменту поновлення його у списках особового складу військової частини НОМЕР_4 ;

допустити негайне виконання судового рішення по цій справі;

зобов`язати військову частину НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , Код за ЄДРПОУ: НОМЕР_2 ) подати до Одеського окружного адміністративного суду звіт про виконання рішення суду у порядку передбаченому ст. 382 КАС України.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що наказ Відповідача № 1450 від 18 листопада 2022 року винесений без з`ясування всіх обставин, з порушенням встановленої законом процедури, тому є протиправним, та таким що підлягає скасуванню, водночас п.п. 2.7 п. 2 наказу Відповідача № 278 від 19 жовтня 2022 року також підлягає скасуванню, так як був винесений на підставі доповіді № 0666/35/6386 від 19.10.2022, яка містить у собі хибні відомості, водночас Відповідач зобов`язаний оплатити Позивачу грошове забезпечення за час вимушеного прогулу.

Ухвалою суду від 20 березня 2023 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (ст.262 КАС України).

Представником Військової частини НОМЕР_1 до суду надано відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача просить відмовити в задоволенні позову та вказує, що службовим розслідуванням встановлено, що старший солдат ОСОБА_2 самовільно залишив місце служби 19 жовтня 2022 року та по теперішній час до місця служби не повернувся, направлення на лікування та обстеження у медичному пункті 3 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , не отримував. В зв`язку з вищевикладеним, за результатами двох службових розслідувань, було встановлено факт самовільного залишення військової частини Позивачем та правомірно прийнято оскаржувані накази.

Представником позивача подано відповідь на відзив, в якому останній заперечував проти доводів відповідача та просив позов задовольнити.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, відзиву на позовну заяву, оцінивши докази відповідно до вимог ст.ст.72-79 КАС України, судом встановлено наступні факти та обставини.

Указом Президента України 24 лютого 2022 року № 64/2022 в Україні введений воєнний стан, який діє і по сьогодні.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 25.02.2022 №40, старшого солдата запасу ОСОБА_3 , 1993 року народження, індивідуальний податковий номер - НОМЕР_3 , зараховано до списків особового складу військової частини, на всі види забезпечення, на котлове забезпечення військової частини з 26 лютого 2022 року, призначено на посаду старшого стрільця 2 механізованого взводу 9 механізованої роти 3 механізованого батальйону.

Відповідно до пункту 2.5 наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 08.09.2022 № 237, старший солдат ОСОБА_1 вибув у відпустку за станом здоров`я на 30 діб з 09 вересня по 08 жовтня 2022 року.

Відповідно до пункту 1.5 наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 10.10.2022 № 269, старший солдат ОСОБА_1 прибув з відпустки 09 жовтня 2022 року.

Відповідно до пункту 2.7 наказу командира військової частини НОМЕР_4 (по стройовій частині) від 19.10.2022 № 278, старший солдат ОСОБА_1 вважається таким, що вибув в самовільне залишення військової частини з 19.10.2022.

Відповідно до вимог статті 85 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, Порядку проведення службового розслідування у збройних Силах України, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 21.11.2017 №608 (зі змінами), зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 13 грудня 2017 року за № 1503/31371, довідки-доповіді командира 3 механізованого батальйону від 19.10.2022 № 0666/35/6386, наказу командира військової частини НОМЕР_4 від 19.10.2022 № 2255 «Про призначення службового розслідування за фактом самовільного залишення місця служби старшим солдатом ОСОБА_4 », заступником командира 7 механізованої роти 3 механізованого батальйону з морально-психологічного забезпечення, старшим лейтенантом ОСОБА_5 , проведено службове розслідування з метою уточнення причин і умов, що сприяли факту самовільного залишення місця служби військовослужбовцем військової служби за мобілізацією старшим солдатом ОСОБА_4 , старшим стрільцем 2 механізованого відділення 2 механізованого взводу 9 механізованої роти 3 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_4 , чиї дії або бездіяльність стали причиною вчинення правопорушення.

За результатом службового розслідування затверджено акт службового розслідування, яким встановлено, що 19 жовтня 2022 року о 09:00 командиром 3 механізованого батальйону капітаном ОСОБА_6 було отримане повідомлення від командира 9 механізованої роти 3 механізованого батальйону, старшого лейтенанта ОСОБА_7 , про факт самовільного залишення місця служби поблизу населеного ПУНКТУ Галіцинове Миколаївської області, військовослужбовцем військової служби за мобілізацією старшим солдатом ОСОБА_4 , старшим стрільцем 2 механізованого відділення 2 механізованого взводу 9 механізованої роти 3 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 .

В ході службового розслідування, згідно з пояснень старшого лейтенанта ОСОБА_8 , командира 9 механізованої роти 3 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 . ІНФОРМАЦІЯ_2 під час перевірки особового складу підрозділу в районі населеного пункту Галіцинове Миколаївської області був встановлений факт відсутності старшого солдата ОСОБА_3 , старшого стрільця 2 механізованого відділення 2 механізованого взводу 9 механізованої роти з механізованого батальйону. Зброя та засоби захисту в наявності. Вжиті пошукові заходи результату не дали, на телефоні дзвінки старший солдат ОСОБА_2 не відповідає, родичам про його місцезнаходження невідомо. Станом на дату отримання пояснень старший солдат ОСОБА_2 до місця несення служби не повернувся.

Згідно пояснень лейтенанта ОСОБА_9 , заступника командира 9 механізованої роти 3 механізованого батальйону з морально- психологічного забезпечення, під час перевірки особового складу підрозділу в районі населеного пункту Галіцинове, Миколаївської області 19.10.2022, приблизно в 8:45, був встановлений факт відсутності старшого солдата ОСОБА_3 , старшого стрільця 2 механізованого відділення 2 механізованого взводу 9 механізованої роти 3 механізованого батальйону. Зброя та засоби захисту в наявності. Вжиті пошукові заходи результату не дали, на телефоні дзвінки старший солдат ОСОБА_2 не відповідає, родичам про його місцезнаходження невідомо Станом на дату отримання пояснень старший солдат ОСОБА_2 до місця несення служби не повернувся (пояснення додаються).

Пояснення в старшого солдата ОСОБА_3 , не відбиралися через неможливість встановити з ним зв`язок.

Самовільне залишення місця служби військовослужбовцем військової служби за мобілізацією старшим солдатом ОСОБА_4 , старшим стрільцем 2 механізованого відділення 2 механізованого взводу 9 механізованої роти 3 механізованого батальйону, військової частини НОМЕР_1 , призвело до порушення вимог статей 6, 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, статті 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України. Вчинення викладеного вище правопорушення підтверджується фактами та обставинами, що були встановлені в ході проведення службового розслідування.

Дії старшого солдата ОСОБА_3 , а несвоєчасне повернення з медичного закладу або самовільне саме залишення місця служби з метою ухилення від військової служби в умовах воєнного стану або в бойовій обстановці вбачають в собі ознаки ч.4 ст. 408 Кримінального кодексу України.

Вина військовослужбовця військової служби за мобілізацією, старшого солдата ОСОБА_3 , старшого стрільця 2 механізованого відділення 2 механізованого взводу 9 механізованої роти 3 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_4 , виражається у формі прямого умислу.

Актом службового розслідування запропоновано наступне.

За самовільне залишення місця розташування підрозділу в районі населеного пункту м. Галіцинове, Миколаївської області, що призвело до порушення вимог статей 6, 11, 16, 127, 128, Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, статті 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України на старшого солдата ОСОБА_3 , старшого стрільця 2 механізованого відділення 2 механізованого взводу 9 механізованої роти 3 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , накласти дисциплінарне стягнення «СУВОРА ДОГАНА».

Вважати старшого солдата ОСОБА_3 , старшого стрільця 2 механізованого відділення 2 механізованого взводу 9 механізованої роти 3 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_4 , таким, що 19 жовтня 2022 року самовільно залишив місце несення служби без поважних причин та до цього часу не повернувся. В діях старшого солдата ОСОБА_3 , вбачаються ознаки кримінального правопорушення за ч. 4 ст. 408 Кримінального кодексу України. Зняти з усіх видів забезпечення з 19 жовтня 2022 року та не виплачувати щомісячну премію та додаткову винагороду за жовтень 2022 року, передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 та згідно з окремим дорученням Міністра оборони України № 912/3/29 від 23.06.2022.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 18.11.2022р. №1450 за самовільне залишення місця розташування підрозділу в районі населеного пункту м. Галіцинове, Миколаївської області, що призвело до порушення вимог статей 6, 11, 16, 127, 128, Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, статті 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України на старшого солдата ОСОБА_3 , старшого стрільця 2 механізованого відділення 2 механізованого взводу 9 механізованої роти 3 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , накладено дисциплінарне стягнення « ІНФОРМАЦІЯ_3 ». Визначено вважати старшого солдата ОСОБА_3 , старшого стрільця 2 механізованого відділення 2 механізованого взводу 9 механізованої роти 3 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_4 , таким, що 19 жовтня 2022 року самовільно залишив місце несення служби без поважних причин та до цього часу не повернувся. В діях старшого солдата ОСОБА_3 вбачаються ознаки кримінального правопорушення за ч.4 ст.408 Кримінального кодексу України. Зняти з усіх видів забезпечення з 19 жовтня 2022 року та не виплачувати щомісячну премію та додаткову винагороду за жовтень 2022 року, передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 та згідно з окремим дорученням Міністра оборони України № 912/3/29 від 23.06.2022.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 19.10.2022р. №278:

2. Нижчепойменованих військовослужбовців вважати такими, що вибули із пункту постійної дислокації військової частини:

2.7. У самовільне залишення частини:

19 жовтня 2022 року:

старшого солдата ОСОБА_3 , старшого стрільця 2 механізованого відділення 2 механізованого взводу 9 механізованої роти 3 механізованого батальйону.

З 19 жовтня 2022 року зняти з грошового та речового забезпечення військової частини.

В подальшому Позивач звернувся до військової частини НОМЕР_4 з рапортом за вх. № 7815 від 21.12.2022 в якому просив повідомити його про наступні дії.

На рапорт Позивача було надано відповідь за вих. № 0666/35/779 від 20.01.2023 та Позивачу було запропоновано прибути до військової частини НОМЕР_4 для проходження військової служби.

Відповідно до вимог статті 85 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, Порядку проведення службового розслідування у Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 21.11.2017 № 608 (зі змінами), зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 13 грудня 2017 року за № 1503/31371 та на підставі рапорту офіцера юридичної служби військової частини НОМЕР_1 , капітана О.Толочного від 23.01.2023 № 2523, наказу командира військової частини НОМЕР_4 від 23.01.2023 № 357 «Про призначення службового розслідування», заступником командира 3 механізованого батальйону морально-психологічного забезпечення військової частини НОМЕР_4 , капітаном ОСОБА_10 проведено службове розслідування з метою додаткового дослідження нових обставин, уточнення причин і умов факту самовільного залишення місця служби поблизу населеного пункту Галіцинове Миколаївської області, старшим Солдатом ОСОБА_4 , старшим стрільцем 2 механізованого відділення 2 механізованого взводу 9 механізованої роти 3 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , чиї дії або бездіяльність стали причиною вчинення правопорушення.

За результатом службового розслідування затверджено акт службового розслідування, яким встановлено, що факт самовільного залишення місця служби 19.10.2022 та відсутність на службі по теперішній час старшого солдата ОСОБА_11 , підтверджується поясненнями старшого лейтенанта ОСОБА_12 , лейтенанта ОСОБА_13 , старшого лейтенанта МАЛЮТІНА В.

Службовим розслідуванням встановлено, що старший солдат ОСОБА_14 , до медичного пункту 3 механізованого батальйону за медичною допомогою особисто не звертався, у медичному пункті стаціонарне лікування та реабілітацію не проходив, направлення на лікування до інших медичних закладів старшого солдату ОСОБА_15 не видавалось. Даний факт підтверджується наданим поясненням старшого лейтенанта ОСОБА_16 , начальника медичного пункту 3 механізованого батальйону та солдата ОСОБА_17 фельдшера медичного пункту 3 механізованого батальйону.

Пояснення від старшого солдата ОСОБА_18 не відбиралося, у зв`язку з його відсутністю на службі.

В ході службового розслідування досліджено копії медичних документів надісланих старшим солдатом ОСОБА_19 , телефонним Месенджером:

КНП «центр первинної медико-санітарної допомоги № Одеської міської ради. Огляд сімейного лікаря від 03.11.2022;

КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги №3» Одеської міської ради. Виписка із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого № 994 від 04.11.2022.

Згідно копій медичних документів старший солдат ОСОБА_20 звертався за медичною допомогою до сімейного лікаря та проходив амбулаторне лікування за місцем проживання у КНП «центр первинної медико-санітарної допомоги №3» м. Одеса. З 19.10.2023 старший солдат ОСОБА_20 стаціонарне лікування у медичних закладах не проходив і не проходить.

Враховуючи вищевикладені факти, службовим розслідуванням встановлено, що старший солдат ОСОБА_2 самовільно залишив місце служби 19 жовтня 2022 року та по теперішній час до місця служби не повернувся, направлення на лікування та обстеження у медичному пункті 3 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , не отримував. В діях солдата БУКАТАРА А вбачаються ознаки кримінального правопорушення ч. 4 ст. 408 Кримінального кодексу України.

Актом службового розслідування запропоновано наступне.

Вважати факт самовільного залишення 19.10.2022 місця служби поблизу населеного пункту Галіцинове Миколаївської області, старшим солдатом ОСОБА_4 , старшим стрільцем 2 механізованого відділення 2 механізованого взводу 9 механізованої роти 3 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , що призвело до порушення ним вимог статей 6, абз. 1 та 2 статті 11, статті 16, статті 127, абз. 4 статті 128, статті 262 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, абз. 2 статті 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, в діях якого вбачаються ознаки кримінального правопорушення за ч. 4 ст. 408 Кримінального кодексу України, згідно наказу командира військової частини НОМЕР_4 від 18.11.2022 № 1450 «Про результати службового розслідування» таким, що не спростований.

В зв`язку з цим, наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) від 24.03.2023 №57-РС, відповідно до частини другої статті 24 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" старшому солдату ОСОБА_1 , колишньому старшому стрільцю механізованого відділення механізованого взводу механізованої роти механізованого батальйону, який перебуває у розпорядженні командира НОМЕР_5 окремої механізованої бригади оперативного командування " ІНФОРМАЦІЯ_4 " Сухопутних військ Збройних Сил України, призупинено військову службу з 07 березня 2023 року.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 24.03.2023 № 86, старшому солдату ОСОБА_1 призупинені строк військової служби, вислуги років для призначення пенсії та вислуги у військовому званні, виплату грошового та здійснення продовольчого, речового забезпечення, виключений зі всіх видів забезпечення з 19 жовтня 2022 року, з котлового забезпечення з 20 жовтня 2022 року.

Позивач вважає. що наказ Відповідача № 1450 від 18 листопада 2022 року винесений без з`ясування всіх обставин, з порушенням встановленої законом процедури, тому є протиправним, та таким що підлягає скасуванню, водночас п.п.2.7 п.2 наказу Відповідача №278 від 19 жовтня 2022 року також підлягає скасуванню, а тому за захистом своїх прав звернувся до суду.

Вирішуючи спір, що виник між сторонами, суд зазначає таке.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України визначаються нормами Закону України Про військовий обов`язок та військову службу.

Статут внутрішньої служби Збройних Сил України затверджений Законом України від 24.03.1999 № 548-XIV (далі Статут).

Відповідно до статті 11 Статуту необхідність виконання завдань оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності, а також завдань, визначених міжнародними зобов`язаннями України покладає на військовослужбовців такі обов`язки: свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим; беззастережно виконувати накази командирів (начальників) і захищати їх у бою, як святиню оберігати Бойовий Прапор своєї частини; постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України; знати й утримувати в готовності до застосування закріплене озброєння, бойову та іншу техніку, берегти державне майно; дорожити бойовою славою Збройних Сил України та своєї військової частини, честю і гідністю військовослужбовця Збройних Сил України; поважати бойові та військові традиції, допомагати іншим військовослужбовцям, що перебувають у небезпеці, стримувати їх від вчинення протиправних дій, поважати честь і гідність кожної людини; бути пильним, суворо зберігати державну таємницю; вести бойові дії ініціативно, наполегливо, до повного виконання поставленого завдання; виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни; додержуватися правил військового вітання, ввічливості й поведінки військовослужбовців, завжди бути одягненим за формою, чисто й охайно.

Згідно зі статтею 12 Статуту про все, що сталося з військовослужбовцем і стосується виконання ним службових обов`язків, та про зроблені йому зауваження військовослужбовець зобов`язаний доповідати своєму безпосередньому начальникові, крім тих обставин, щодо надання яких є пряма заборона у законі (таємниця сповіді, лікарська таємниця, професійна таємниця захисника, таємниця нарадчої кімнати тощо).

Статтею 16 Статуту передбачено, що кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.

Дисциплінарний статут Збройних Сил України затверджений Законом України від 24.03.1999 №551-XIV (далі Дисциплінарний статут).

Відповідно до пунктів 1,2 Дисциплінарного статуту військова дисципліна - це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених статутами Збройних Сил України та іншим законодавством України. Військова дисципліна ґрунтується на усвідомленні військовослужбовцями свого військового обов`язку, відповідальності за захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, на їх вірності Військовій присязі.

Статтею 4 Дисциплінарного статуту передбачено, що військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця: додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги статутів Збройних Сил України, накази командирів; бути пильним, зберігати державну таємницю; додержуватися визначених статутами Збройних Сил України правил взаємовідносин між військовослужбовцями, зміцнювати військове товариство; виявляти повагу до командирів і один до одного, бути ввічливими і додержуватися військового етикету; поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків; не вживати під час проходження військової служби (крім медичного призначення) наркотичні засоби, психотропні речовини чи їх аналоги, а також не вживати спиртні напої під час виконання обов`язків військової служби.

Згідно зі статтею 5 Дисциплінарного статуту за стан військової дисципліни у з`єднанні, військовій частині (підрозділі), закладі та установі відповідає командир. Інтереси захисту Вітчизни зобов`язують командира постійно підтримувати військову дисципліну, вимагати її додержання від підлеглих, не залишати поза увагою жодного дисциплінарного правопорушення.

Статтею 45 Дисциплінарного статуту передбачено, що у разі невиконання (неналежного виконання) військовослужбовцем своїх службових обов`язків порушення військовослужбовцем військової дисципліни або громадського порядку командир повинен нагадати йому про обов`язки служби, а за необхідності - накласти дисциплінарне стягнення.

Системний аналіз наведених положень дає підстави для висновків, що суть дисциплінарного правопорушення полягає у невиконання чи неналежному виконанні військовослужбовцем своїх службових обов`язків, порушенні військової дисципліни чи громадського порядку.

Відповідно до статі 83 Дисциплінарного статуту на військовослужбовця, який порушує військову дисципліну або громадський порядок, можуть бути накладені лише ті дисциплінарні стягнення, які визначені згаданим Статутом і відповідають військовому званню військовослужбовця та дисциплінарній владі командира, що вирішив накласти на винну особу дисциплінарне стягнення.

Згідно зі статтею 84 Дисциплінарного статуту прийняттю рішення командиром про накладення на підлеглого дисциплінарного стягнення може передувати службове розслідування. Воно проводиться з метою уточнення причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення, та ступеня вини.

Відповідно до статті 85 Дисциплінарного статуту службове розслідування призначається письмовим наказом командира (начальника), який прийняв рішення притягти військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності. Воно може бути проведено особисто командиром (начальником), доручено військовослужбовцю офіцерського складу, а в разі вчинення правопорушення військовослужбовцем рядового, сержантського (старшинського) складу - також військовослужбовцю сержантського (старшинського) складу.

Заборонено проводити службове розслідування особам, які є підлеглими військовослужбовця, чиє правопорушення підлягає розслідуванню, а також особам - співучасникам правопорушення або зацікавленим у наслідках розслідування. Розслідування проводиться за участю безпосереднього начальника військовослужбовця, який вчинив дисциплінарне правопорушення.

Службове розслідування має бути завершене протягом одного місяця з дня його призначення командиром (начальником). У необхідних випадках цей термін може бути продовжено командиром (начальником), який призначив службове розслідування, або старшим командиром (начальником), але не більш як на один місяць.

Порядок проведення службового розслідування у Збройних Силах України визначається наказом Міністерства оборони України, в інших військових формуваннях, правоохоронних органах спеціального призначення - наказами державних органів, які мають у своєму підпорядкуванні військові формування, утворені відповідно до законів України, правоохоронних органів спеціального призначення, Державної спеціальної служби транспорту, Адміністрації Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України.

Відповідно до статті 86 Дисциплінарного статуту, якщо вину військовослужбовця повністю доведено, командир, який призначив службове розслідування, приймає рішення про притягнення військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності та визначає вид дисциплінарного стягнення.

Під час накладення дисциплінарного стягнення та обрання його виду враховується: характер та обставини вчинення правопорушення, його наслідки, попередня поведінка військовослужбовця, а також тривалість військової служби та рівень знань про порядок служби.

Згідно з приписами статті 48 Дисциплінарного статуту на військовослужбовців можуть бути накладені такі дисциплінарні стягнення:

а) зауваження;

б) догана;

в) сувора догана;

г) позбавлення чергового звільнення з розташування військової частини чи з корабля на берег (стосовно військовослужбовців строкової військової служби та курсантів вищих військових навчальних закладів, військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти);

ґ) попередження про неповну службову відповідність (крім осіб рядового складу строкової військової служби);

д) пониження в посаді;

е) пониження у військовому званні на один ступінь (стосовно осіб сержантського (старшинського) та офіцерського складу);

є) пониження у військовому званні з переведенням на нижчу посаду (стосовно військовослужбовців сержантського (старшинського) складу);

ж) звільнення з військової служби через службову невідповідність (крім осіб, які проходять строкову військову службу, військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, а також військовозобов`язаних під час проходження навчальних (перевірочних) і спеціальних зборів та резервістів під час проходження підготовки та зборів).

Порядок проведення службового розслідування у Збройних Силах України затверджений наказом Міністерства оборони України від 21.11.2017 №608 (далі Порядок №608).

Пунктом 3 розділу ІІ Порядку №630 передбачено, що службове розслідування проводиться для встановлення: неправомірних дій військовослужбовця, яким вчинено правопорушення; причинного зв`язку між правопорушенням, з приводу якого було призначено службове розслідування, та виконанням військовослужбовцем обов`язків військової служби; ступеня вини військовослужбовця; порушень нормативно-правових актів, інших актів законодавства; причин та умов, що сприяли вчиненню правопорушення; причин виникнення матеріальної шкоди, її розміру та винних осіб (у разі виявлення факту її заподіяння).

Згідно з пунктом 1 розділу ІІІ Порядку №630 передбачено, що рішення про призначення службового розслідування приймається командиром (начальником), який має право видавати письмові накази та накладати на підлеглого дисциплінарне стягнення.

Відповідно до пункту 8 розділу ІІІ Порядку №630 особи, які проводять службове розслідування, відповідають за всебічність, повноту, своєчасність та об`єктивність його проведення, додержання законодавства України, а також за нерозголошення інформації, яка стосується службового розслідування.

У межах службового розслідування встановлено, що згідно з пояснень старшого лейтенанта ОСОБА_8 , командира 9 механізованої роти 3 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 . ІНФОРМАЦІЯ_2 під час перевірки особового складу підрозділу в районі населеного пункту Галіцинове Миколаївської області був встановлений факт відсутності старшого солдата ОСОБА_3 , старшого стрільця 2 механізованого відділення 2 механізованого взводу 9 механізованої роти з механізованого батальйону. Зброя та засоби захисту в наявності. Вжиті пошукові заходи результату не дали, на телефоні дзвінки старший солдат ОСОБА_2 не відповідає, родичам про його місцезнаходження невідомо. Станом на дату отримання пояснень старший солдат ОСОБА_2 до місця несення служби не повернувся.

Згідно пояснень лейтенанта ОСОБА_9 , заступника командира 9 механізованої роти 3 механізованого батальйону з морально- психологічного забезпечення, під час перевірки особового складу підрозділу в районі населеного пункту Галіцинове, Миколаївської області 19.10.2022, приблизно в 8:45, був встановлений факт відсутності старшого солдата ОСОБА_3 , старшого стрільця 2 механізованого відділення 2 механізованого взводу 9 механізованої роти 3 механізованого батальйону. Зброя та засоби захисту в наявності. Вжиті пошукові заходи результату не дали, на телефоні дзвінки старший солдат ОСОБА_2 не відповідає, родичам про його місцезнаходження невідомо Станом на дату отримання пояснень старший солдат ОСОБА_2 до місця несення служби не повернувся (пояснення додаються).

Пояснення в старшого солдата ОСОБА_3 , не відбиралися через неможливість встановити з ним зв`язок.

Самовільне залишення місця служби військовослужбовцем військової служби за мобілізацією старшим солдатом ОСОБА_4 , старшим стрільцем 2 механізованого відділення 2 механізованого взводу 9 механізованої роти 3 механізованого батальйону, військової частини НОМЕР_1 , призвело до порушення вимог статей 6, 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, статті 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України. Вчинення викладеного вище правопорушення підтверджується фактами та обставинами, що були встановлені в ході проведення службового розслідування.

Дії старшого солдата ОСОБА_3 , а несвоєчасне повернення з медичного закладу або самовільне саме залишення місця служби з метою ухилення від військової служби в умовах воєнного стану або в бойовій обстановці вбачають в собі ознаки ч.4 ст. 408 Кримінального кодексу України.

Вина військовослужбовця військової служби за мобілізацією, старшого солдата ОСОБА_3 , старшого стрільця 2 механізованого відділення 2 механізованого взводу 9 механізованої роти 3 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_4 , виражається у формі прямого умислу.

Причини та умови, що сприяли правопорушенню:

Особиста недисциплінованість, низька правосвідомість, нехтування нормами чинного законодавства старшим солдатом ОСОБА_4 .

Пом`якшуючи обставини - не виявлено.

Обтяжуючі обставини - вчинене правопорушення в умовах воєнного стану.

З аналізу статті 86 Дисциплінарного статуту вбачається, що передумовою притягнення військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності є доведення його вини у вчиненні дисциплінарного проступку.

Водночас, відповідно до пункту 8 розділу ІІІ Порядку №630 особи, які проводять службове розслідування, відповідають за всебічність, повноту, своєчасність та об`єктивність його проведення, додержання законодавства України, а також за нерозголошення інформації, яка стосується службового розслідування.

Судом встановлено, що відповідачем доведено правомірність застосування до позивача дисциплінарного стягнення у вигляді суворої догани, оскільки позивачем не надано доказів законного залишення військової частини без видання йому відповідного наказу.

Згідно з ч.2 ст.24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військова служба призупиняється для військовослужбовців, які самовільно залишили військові частини або місця служби, дезертирували із Збройних Сил України та інших військових формувань або добровільно здалися в полон, якщо інше не визначено законодавством. Початком призупинення військової служби є день внесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань на підставі заяви, повідомлення командира (начальника) військової частини про вчинене кримінальне правопорушення, поданих відповідно до частини четвертої статті 85 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України. Військовослужбовці, військову службу яких призупинено, звільняються з посад та вважаються такими, що не виконують (не несуть) обов`язків військової служби. Контракт про проходження військової служби, а також виплата грошового та здійснення продовольчого, речового, інших видів забезпечення таким військовослужбовцям призупиняються. Час призупинення військової служби військовослужбовцям не зараховується до строку військової служби, вислуги у військовому званні та до вислуги років для виплати надбавки за вислугу років і призначення пенсії. На них не поширюються пільги та соціальні гарантії, встановлені законодавством для військовослужбовців. Військовослужбовці, військову службу яким призупинено, не входять до чисельності Збройних Сил України та інших військових формувань. Військовослужбовці, військову службу яким призупинено та стосовно яких обвинувальні вироки суду набрали законної сили, підлягають звільненню з військової служби відповідно до пункту "г" частини другої, пункту "г" частини третьої, підпункту "д" пункту 1, підпункту "в" пункту 2 частини четвертої, підпунктів "е" пунктів 1 і 2, підпункту "в" пункту 3 частини п`ятої та підпункту "е" пункту 1, підпункту "д" пункту 2, підпункту "в" пункту 3 частини шостої статті 26 цього Закону, крім військовослужбовців, яким вироком суду визначено міру покарання у виді службового обмеження, арешту з відбуттям на гауптвахті або триманням у дисциплінарному батальйоні. Військовослужбовці, яким призначено кримінальне покарання у вигляді штрафу, яких звільнено від кримінальної відповідальності на підставах, передбачених статтями 47, 48, 49 Кримінального кодексу України, а також яких звільнено від відбування покарання на підставі амністії, підлягають звільненню з військової служби відповідно до підпункту "ґ" пункту 1 частини четвертої, підпунктів "д" пунктів 1 та 2 частини п`ятої та підпункту "д" пункту 1, підпункту "ґ" пункту 2 частини шостої статті 26 цього Закону. Для військовослужбовців, стосовно яких судом винесено виправдувальний вирок, що набрав законної сили, або стосовно яких закрито кримінальне провадження відповідно до пунктів 1, 2, 3 частини першої статті 284 Кримінального процесуального кодексу України, військова служба та дія контракту продовжується. У такому разі строк призупинення військової служби зараховується до вислуги років для виплати надбавки за вислугу років і призначення пенсії, а також до строку вислуги років для присвоєння чергового військового звання, та поновлюються пільги та соціальні гарантії, встановлені законодавством для військовослужбовців. За весь час необґрунтованого призупинення військової служби таким військовослужбовцям виплачується недоотримане грошове та здійснюються недоотримане продовольче, речове та інші види забезпечення. Порядок призупинення та продовження військової служби визначається положеннями про проходження військової служби.

Військовослужбовці, яким призначено кримінальне покарання у вигляді штрафу, яких звільнено від кримінальної відповідальності на підставах, передбачених статтями 47, 48, 49 Кримінального кодексу України, а також яких звільнено від відбування покарання на підставі амністії, підлягають звільненню з військової служби відповідно до підпункту "r" пункту 1 частини четвертої, підпункту "д" пункту 1, підпункту "д" пункту 2 частини п`ятої та підпункту "д" пункту 1, підпункту "r" пункту 2 частини шостої статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу"

Звільнення військовослужбовців, військову службу яким призупинено, з військової служби здійснюється командирами (начальниками) військових частин наказами по особовому складу, крім військовослужбовців, які згідно із пунктом 225 цього Положення звільняються з військової служби Президентом України.

Для військовослужбовців, стосовно яких судом винесено виправдувальний вирок, що набрав законної сили, або стосовно яких закрито кримінальне провадження відповідно до пунктів 1, 2, 3 частини першої статті 284 Кримінального процесуального кодексу України, військова служба та дія контракту продовжуються. У такому разі строк призупинення військової служби зараховується до вислуги років для виплати надбавки за вислугу років і призначення пенсії, а також до строку вислуги років для присвоєння чергового військового звання, та поновлюються пільги і соціальні гарантії, встановлені законодавством для військовослужбовців.

За весь час необґрунтованого призупинення військової служби таким військовослужбовцям виплачується недоотримане грошове та здійснюються недоотримані продовольче, речове та інші види забезпечення.

Продовження військової служби та дії контракту з військовослужбовцями, зазначеними y цьому пункті, здійснюється командирами (начальниками) військових частин наказами по особовому складу.

У разі набрання законної сили рішенням суду про оголошення військовослужбовця, військову службу якого призупинено, безвісно відсутнім або померлим, командир військової частини інформує про це орган досудового розслідування, орган військового управління, де здійснювався облік військовослужбовця, орган управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, у зоні діяльності якого військова частина виконує завдання за призначенням, та районний (міський) територіальний центр комплектування та соціальної підтримки за місцем проживання або реєстрації військовослужбовця.

Так, з витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, номер кримінального провадження: 0000291, яке зареєстроване: 07.03.2023, вбачається, що стосовно старшого солдата ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 відкрито кримінальне провадження за фактом вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.5, ст.407 КК України.

Відповідно до абз.8-9 ч.2 ст.24 Закону України №2232, для військовослужбовців, стосовно яких судом винесено виправдувальний вирок, що набрав законної сили, або стосовно яких закрито кримінальне провадження відповідно до пунктів 1, 2, 3 частини першої статті 284 Кримінального процесуального кодексу України, військова служба та дія контракту продовжується. У такому разі строк призупинення військової служби зараховується до вислуги років для виплати надбавки за вислугу років і призначення пенсії, а також до строку вислуги років для присвоєння чергового військового звання, та поновлюються пільги та соціальні гарантії, встановлені законодавством для військовослужбовців.

За весь час необґрунтованого призупинення військової служби таким військовослужбовцям виплачується недоотримане грошове та здійснюються недоотримане продовольче, речове та інші види забезпечення.

Аналогічні норми містить п.144-6 Положення №1153, згідно якого для військовослужбовців, стосовно яких судом винесено виправдувальний вирок, що набрав законної сили, або стосовно яких закрито кримінальне провадження відповідно до пунктів 1, 2, 3 частини першої статті 284 Кримінального процесуального кодексу України, військова служба та дія контракту продовжуються. У такому разі строк призупинення військової служби зараховується до вислуги років для виплати надбавки за вислугу років і призначення пенсії, а також до строку вислуги років для присвоєння чергового військового звання, та поновлюються пільги і соціальні гарантії, встановлені законодавством для військовослужбовців.

За весь час необґрунтованого призупинення військової служби таким військовослужбовцям виплачується недоотримане грошове та здійснюються недоотримані продовольче, речове та інші види забезпечення.

Продовження військової служби та дії контракту з військовослужбовцями, зазначеними у цьому пункті, здійснюється командирами (начальниками) військових частин наказами по особовому складу.

Отже зазначеними вище нормами законодавства передбачено обов`язок командира військової частини щодо відновлення прав військовослужбовців у разі закриття щодо них кримінального провадження відповідно до пунктів 1, 2, 3 частини першої статті 284 Кримінального процесуального кодексу України шляхом видання відповідного наказу та продовження військової служби, зарахування строку призупинення військової служби до вислуги років, до строку вислуги років для присвоєння чергового військового звання, поновлення пільг і соціальних гарантій, виплати недоотриманого грошового та здійснення недоотриманого продовольчого, речового та інших видів забезпечення.

Оскільки на момент розгляду справи відсутні докази закриття кримінального провадження: 0000291, яке зареєстроване: 07.03.2023р. чи прийняття виправдального вироку стосовно позивача до суду не надано, з огляду на викладене підстави для зобов`язання військової частини НОМЕР_1 з моменту набранням рішенням суду законної сили поновити ОСОБА_1 у списках особового складу військової частини НОМЕР_1 , на грошовому, речовому i котловому забезпеченні військової частини НОМЕР_1 та зобов`язання військової частини НОМЕР_4 виплатити ОСОБА_1 належне йому грошове забезпечення за час вимушеного прогулу до моменту поновлення його у списках особового складу військової частини НОМЕР_4 .

Враховуючи зазначене, суд доходить висновку, що позовні вимоги в цій частині були заявлені позивачами передчасно, відтак задоволенню не підлягають.

Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі Серявін та інші проти України від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абзац 10 пункту 9 мотивувальної частини Рішення КС України від 30.01.2003 р. N 3-рп/2003).

Оцінюючи правомірність дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у ст.2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, встановлюючи при цьому чи прийняті (вчинені) ним рішення (дії): на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Отже суд приходить до висновку, що заявлені в даному адміністративному позові позовні вимоги задоволенню не підлягають, оскільки є безпідставними та не ґрунтуються на приписах законодавства, що регулює спірні правовідносини.

Керуючись ст.ст. 7, 9, 241-246, 250, 255, 262, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ) про визнання протиправними та скасування наказів Військової частини НОМЕР_1 №1450 від 18 листопада 2022 року та підпункт 2.7 пункту 2 наказу №278 від 19 жовтня 2022 року та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в місячний строк з дня отримання повного тексту судового рішення, в порядку п.15.5 Перехідних положень КАС України.

Суддя К.С. Єфіменко

.