Справа № 200/496/23
Суддя: Кошкош О.О.
Дата ухвалення: 2023-05-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 травня 2023 року Справа№200/496/23

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кошкош О.О., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) звернулася до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (ідентифікаційний код 13486010, 841221, Донецька область, м.Слов`янськ, вул.Соборна, 3) про визнання протиправним та скасування рішення від 06.12.2022 №82, зобов`язання призначити та виплачувати пенсію державного службовця відповідно до п.12 Прикінцевих положень Закону України Про державну службу з урахуванням довідок про складові заробітної плати від 28.11.2022 №49010-11/84, від 28.11.2023 №49010-11/85 починаючи з моменту звернення за призначенням, а саме з 29.11.2022. В обґрунтування зазначено (з урахуванням заяви від 21.02.2023), що 29.11.2021 ОСОБА_1 звернулась до управління із заявою про призначення пенсії відповідно до п.12 Прикінцевих положень Закону України Про державну службу, разом з цим, відповідачем протиправно прийнято рішення про відмову у призначенні пенсії. Зазначає, що за висновками постанови Верховного Суду України від 09.12.2014 в справі №21-540а14 при поверненні до раніше призначеної пенсії фактично відбувається її нове призначення. Вважає наявним право на перехід з пенсії за віком на пенсію державного службовця з урахуванням отриманого заробітку на посаді державного службовця

14 лютого 2023 року ухвалою суду відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін (у письмовому провадженні).

Відповідачем подано відзив, вважає позов необґрунтованим і безпідставним та просить відмовити в його задоволенні. Свою позицію обґрунтовує тим, що позивачу вже призначалася пенсія за віком державного службовця відповідно до Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 №3723-XII, при цьому з 01.05.2016 набув чинності Закон №889-VII від 10.12.2015, яким визначено право на пенсійне забезпечення державних службовців відповідно до ст.37 Закону України «Про державну службу» №3723-ХІІ, та яким не передбачено проведення перерахунків пенсій державних службовців згідно додатково наданих довідок про заробітну плату. Пенсія державного службовця відповідно до статті 37 Закону № 3723 призначається лише тім особам, які мають стаж державної служби, визначений пунктами 10, 12 розділу XI та перехідні положення» Закону України № 889, передбачені частиною першою ст. 37 Закону 3723 вік і страховий стаж, а також не реалізували своє право на призначення пенсії державного службовця до 01.04.2016. Таким особам пенсія призначається з врахуванням довідок про заробітну плату, передбачених Порядком №750, в яких заробітна плата вказується в розмірах на момент звернення за пенсією на прирівняних посадах.

Позивачем надано відповідь на відзив, в якій зазначено, що посилання позивача на висновки викладені в окремих постановах Верховного Суду не мають застосовуватися до вказаних правовідносин, оскільки визначальним є призначення пенсії, а не її перерахунок. Наголошує, що при поверненні до раніше призначеної пенсії відбувається її фактичне нове призначення.

Суд визнав за можливе розглянути справу на підставі наявних матеріалів.

Перевіривши матеріали справи, вирішивши питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд зазначає наступне.

Шевченківським районним судом м.Києва у постанові від 07.10.20214 по справі № 761/26302/14-а (з урахуванням ухвали про виправлення описки від 30.01.20215) встановлено, що ОСОБА_1 , під час перебування на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м.Києва, з 24.04.2014 призначена пенсія державного службовця (за віком). Судом визнано право на перерахунок розміру пенсії державного службовця з 24 квітня 2014 року з урахуванням виплачених ОСОБА_1 сум матеріальної допомоги на оздоровлення та на вирішення соціально-побутових потреб у розмірі, який діяв станом на 24.04.2014 з урахуванням попередніх виплат.

За правилами ч. 4 ст. 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

З 19.03.2019 ОСОБА_1 переведено з пенсії державного службовця на пенсію за віком згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

29 листопада 2022 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 звернулася із заявою №11020 щодо переходу з пенсії за віком згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пенсію за віком згідно Закону України «Про державну службу».

06 грудня 2022 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області прийнято рішення №82 про відмову ОСОБА_1 в переході з пенсії за віком на пенсію за віком згідно Закону України «Про державну службу». В рішенні зазначено, що з 24.04.2014 ОСОБА_1 отримувала пенсію за віком як державний службовець згідно Закону України «Про державну службу», згідно заяви від 19.03.2019 переведено на пенсію за віком згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». В результаті проведення перерахунку пенсії на дату звернення 29.11.2022 за матеріалами пенсійної справи розмір пенсії за віком згідно Закону України «Про державну службу» становить 5090,01 грн., що є меншим ніж отримує заявниця станом на 29.11.2022. Враховуючи те, що з 01.05.2016 набув чинності Закон №889-VII від 10.12.2015, яким визначено право на пенсійне забезпечення державних службовців відповідно до ст.37 Закону України «Про державну службу» №3723-ХІІ, та яким не передбачено проведення перерахунків пенсій державних службовців згідно додатково наданих довідок про заробітну плату, підстави для врахування наданих довідок (від 28.11.2022 №49010-11/85, №49010-11/84) відсутні.

Вважаючи дії щодо відмови у врахуванні довідок про розмір заробітної плати для здійснення розрахунку пенсії та відмови у переведенні з пенсії за віком на пенсію державного службовця протиправними позивач звернулася до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наступне.

Відповідно до статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

За приписами пункту 6 частини першої статті 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Закон України від 09.07.2003 №1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Закон №1058-IV) визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

Відповідно до частини першої статті 9, частини першої статті 10 вказаного Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника. Особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Частиною третьою статті 45 Закону №1058-IV передбачений порядок переведення з одного виду пенсії, передбаченої цим Законом, на інший. Зокрема, переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

Принципи, правові та організаційні засади забезпечення державної служби, зокрема порядок реалізації права на пенсійне забезпечення державних службовців, визначається Законом України «Про державну службу» від 10.12.2015 №889-VIII (далі Закон №889-VIII), який набрав чинності 01.05.2016.

Статтею 90 Закону №889-VIII передбачено, що пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

До 01.05.2016 діяло законодавство у сфері державної служби, яке передбачало право державного службовця на призначення пенсії на умовах, визначених статтею 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 №3723-XII (далі Закон №3723-VIII).

Згідно з частиною першою статті 37 Закону №3723-ХІІ на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Відповідно до пункту 2 розділу ХІ Прикінцеві та перехідні положення Закону №889-VIII з 01.05.2016 втратив чинність Закон №3723-XII, крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 цього розділу.

Пунктом 10 розділу ХІ Прикінцеві та перехідні положення Закону №889-VIII передбачено, що державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України Про державну службу (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., №52, ст.490 із наступними змінами) та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України Про державну службу (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., №52, ст.490 із наступними змінами) у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Також згідно з пунктом 12 розділу ХІ Прикінцеві та перехідні положення Закону №889-VIII для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону України Про державну службу (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., №52, ст.490 із наступними змінами) та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України Про державну службу (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., №52, ст.490 із наступними змінами) у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Тобто, за наявності в особи станом на 01.05.2016 певного стажу державної служби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби, або 20 років незалежно від того, чи працювала особа станом на 01.05.2016 на державній службі), така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону №3723-XII у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Аналізуючи зазначені вище норми законодавства, суд дійшов висновку, що обов`язковою умовою для збереження в особи права на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону №3723-ХІІ після 01.05.2016 є дотримання сукупності вимог, визначених частиною першою статті 37 Закону №3723-ХІІ і розділу ХІ Прикінцеві та перехідні положення Закону №889-VIII щодо віку, страхового стажу, стажу державної служби.

Такі ж висновки щодо застосування норм права неодноразово висловлювалися Верховним Судом, зокрема, у постановах від 03.07.2018 у справі №265/3709/17, від 19.03.2019 у справі №357/1457/17, від 15.08.2019 у справі №676/6166/17, від 01.04.2020 у справі №607/9429/17.

Як вбачається з матеріалів справи, 29.11.2022 позивач звернулася до відповідача із заявою про перехід з пенсії за віком на пенсію державного службовця відповідно до Закону №889-VIII. На момент звернення із даною заявою вона отримувала пенсію за віком за нормами Закону №1058-IV. Судом встановлено, що з 15.07.2004 позивач призначена на конкурсній основі на посаду головного спеціаліста Міністерства фінансів України, 24.10.2022 звільнена із займаної посади державного службовця, про що свідчать записи у трудовій книжці. Отже, на дату набрання чинності Законом №889-VIII (01.05.2016) позивач працювала на посаді державного службовця та мала більше 10 років стажу державної служби. Крім того, на дату звернення позивача із заявою про переведення із пенсії за віком, призначеної відповідно до Закону №1058-IV, на пенсію державного службовця їй виповнилося 60 років, а загальний страховий стаж складав більше 30 років. Таким чином, ОСОБА_1 має право на призначення пенсії державного службовця відповідно до статті 37 Закону №3723-ХІІ і розділу ХІ Прикінцеві та перехідні положення Закону №889-VIII, оскільки вимоги зазначеної статті щодо віку, страхового стажу та стажу державної служби виконані.

Разом з цим, в рішенні про відмову у переведенні на пенсію державного службовця відповідач зазначив про відсутність підстав для врахування довідок про заробітну плату, у зв`язку з чим при попередньому розрахунку сума пенсії, яку позивач отримує, є більшою ніж сума пенсії яка була при призначенні на підставі Закону України «Про державну службу». З цього питання суд зазначає про таке.

Відповідно до частини першої статті 37 Закону № 3723-XII на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Частина перша статті 37-1 Закону України «Про державну службу» № 3723-ХІІ у редакції, чинній до 1 січня 2015 року, передбачала, що у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв`язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій.

Законом України від 28 грудня 2014 року № 76-VIII «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» статтю 37-1 Закону України «Про державну службу» № 3723-ХІІ викладено у новій редакції, згідно з якою умови та порядок перерахунку призначених пенсій державним службовцям визначаються Кабінетом Міністрів України.

Пунктами 4, 5 постанови Кабінету Міністрів України від 31 травня 2000 року № 865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії» передбачено, що у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям заробітна плата для перерахунку пенсії пенсіонерам, яким пенсія призначена з дня набрання чинності Законом України «Про державну службу» № 3723-ХІІ, визначається в такому порядку:

1) пенсіонерам, які на момент перерахунку пенсії продовжують працювати на посаді, з якої призначено пенсію, - на підставі поданої довідки про одержувану заробітну плату на момент перерахунку;

2) іншим пенсіонерам - на підставі документів, поданих на час перерахунку, виходячи із сум заробітної плати, яку одержує працюючий державний службовець на відповідній посаді, з якої призначено (перераховано) пенсію, на момент виникнення права на перерахунок.

Перерахунок пенсій провадиться з місяця підвищення розміру заробітної плати працюючого державного службовця на підставі поданої заяви та довідок, виданих державними органами за останнім місцем роботи. Форма довідки про заробітну плату, що подається для призначення (перерахунку) пенсії державним службовцям, затверджується правлінням ПФУ за погодженням з Мінсоцполітики.

Постановою Кабінету Міністрів України від 9 грудня 2015 року № 1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» пункт 4 постанови Кабінету Міністрів України від 31 травня 2000 року № 865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії» виключено, а пункт 5 викладено в такій редакції: «форма довідки про заробітну плату, що подається для призначення пенсії державним службовцям, затверджується правлінням Пенсійного фонду України за погодженням з Міністерством соціальної політики».

10 грудня 2015 року прийнято новий закон, який регулює відносини, що виникають у зв`язку із вступом на державну службу, її проходженням та припиненням, - Закон № 889-VIII.

У зв`язку з набуттям з 1 травня 2016 року чинності Законом № 889-VIII, положення Закону № 3723-XII втратили чинність, в тому числі норми, якими було врегульоване пенсійне забезпечення державних службовців (крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 розділу XI Закону № 889-VIII).

Відповідно до статті 90 Закону № 889-VIII, пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону № 1058-IV.

Верховний Суд у постанові від 29.09.2022 по справі №234/6967/17 зазначив, що з 1 грудня 2015 року - початку застосування постанови Кабінету Міністрів України від 9 грудня 2015 № 1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів», якою пункт 4 постанови Кабінету Міністрів України від 31 травня 2000 року № 865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії» виключено, а її пункт 5 викладено в іншій редакції, та у зв`язку з набранням у подальшому чинності Законом України «Про державну службу» № 889-VIII, яким по-іншому врегульовані правовідносини, пов`язані із пенсійним забезпеченням державних службовців, пенсії, призначені за статтею 37 Закону України «Про державну службу» № 3723-XII, не підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням розміру заробітку працюючих державних службовців.

Ані Закон України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» від 28 грудня 2014 року № 76-VIII, яким, зокрема, статтю 37-1 Закону № 3723-ХІІ викладено у новій редакції, ані стаття 90 Закону № 889-VIII, не визнані неконституційними Конституційним Судом України, який до того ж у Рішенні від 26 грудня 2011 року № 20-рп/2011 вказав, що одним із визначальних елементів у регулюванні суспільних відносин у соціальній сфері є додержання принципу пропорційності між соціальним захистом громадян та фінансовими можливостями держави, а також гарантування права кожного на достатній життєвий рівень.

Аналогічна правова позиція викладена, зокрема, у постановах Верховного Суду від 13 лютого 2018 року у справі № 697/2282/17.

Отже, перерахунок пенсії державним службовцям відповідно до Закону України «Про державну службу» з 01.05.2016 не передбачений, таким чином відповідачем обґрунтовано було зазначено, що перерахунки раніше призначеної пенсії згідно Закону України "Про державну службу" не проводиться. З огляду на викладене, підстави для виплати з 29.11.2022 (дата звернення на перехід з пенсії за віком на пенсію державного службовця) пенсії державного службовця, відповідно до ст. 37 Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 у розмірі 60 відсотків від заробітної плати, зазначеної в довідках про складові заробітної плати від 28.11.2022 №49010-11/84, від 28.11.2023 №49010-11/85, у пенсійного органу відсутні.

Твердження позивача про первинне призначення пенсії згідно із Законом України «Про державну службу» суд вважає безпідставним, оскільки у квітні 2014 року позивачці вже було призначено пенсію за нормами Закону України «Про державну службу», яку вона отримувала до 19 березня 2019 року (тобто й після набрання чинності Закону № 889-VIII), а тому відсутні підстави вважати, що в цьому випадку йдеться про призначення пенсії, відповідно до Закону України "Про державну службу", вперше.

Суд наголошу, що у разі виникнення необхідності у зміні певних складових пенсії або зміни її виду в цілому, законодавством передбачено лише два механізми - переведення з одного виду пенсії на інший (ч. 3 ст. 45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування") та перерахунок пенсії (ч. 4 ст. 45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування").

Тобто, в практиці застосування пенсійного законодавства не існує поняття перепризначення, повторного призначення або будь-якого іншого призначення пенсії, окрім поняття "призначення пенсії", яким є первинне та єдине її призначення, а всі подальші зміни та доповнення відбуваються виключно шляхом перерахунку або переведення.

Посилання позивача на правові позиції Верховного Суду, що викладені у постановах №265/3709/17, від 19 березня 2019 року у справі №357/1457/17, від 15 серпня 2019 року у справі №676/6166/17, від 01 квітня 2020 року у справі №607/9429/17 є безпідставним, оскільки судові рішення прийняті за інших обставин. Відмінним, у справі що розглядається, є факт призначення пенсії державного службовця (за віком) у 2014 році, отримання вказаного виду пенсії по листопад 2019 року.

Посилання позивача на постанову Верховного Суду України від 09.12.2014 по справі № 21-540а14 є також безпідставним, оскільки правовідносини, що були предметом розгляду Верховним Судом України не є подібними. У згаданому рішенні судом не надавалась оцінка діям Пенсійного органу щодо застосування норм Законів України «Про державну службу». Суд зауважує, в постанові від 09.12.2014 висновок зроблено з метою усунення розбіжностей у застосуванні положень статті 7 Закону України від 9 квітня 1992 року № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, постанови Кабінету Міністрів України від 7 листопада 2007 року № 1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу» та пункту 4 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Таким чином, маючи право на отримання пенсії згідно ст.37 Закону №3723-XII, проте за відсутності підстав для перерахунку такої пенсії у зв`язку із підвищенням заробітної плати працюючим державним службовцям, вирішальним у справі є саме розмір пенсії, на який матиме право позивачка в разі її переведення на пенсію згідно Закону України "Про державну службу", у порівнянні із отримуваним нею розміром пенсії за Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Під час розгляду справи судом встановлено, що згідно протоколів перерахунку пенсії розмір пенсії за віком, яка призначена згідно із Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», складає 7985,84 грн, разом з цим, при призначенні пенсії за віком згідно Закону України «Про державну службу» її розмір зменшиться до 5090,01 грн.

Отже, враховуючи те, що за результатами розгляду справи, суд дійшов висновку, що позивачка не має права на проведення перерахунку пенсії згідно Закону України «Про державну службу» саме на підставі поданих довідок, а у разі переведення на пенсію згідно Закону України «Про державну службу» розмір пенсійної виплати буде меншим, ніж позивачка отримує на даний час згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у зв`язку з викладеним суд дійшов висновку, що рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 06.12.2022 №82 є правомірним та обґрунтованим.

Враховуючи наведене, в задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись ст. 2, 5, 6, 14, 77, 134, 241-246, 255, 263, 295, 370 КАС України суд,

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Першого апеляційного адміністративного суду.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.О. Кошкош