Справа № 129/1517/22
Суддя: Дєдов С. М.
Дата ухвалення: 2023-04-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 129/1517/22
Провадження по справі № 2-а/129/11/2023
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"24" квітня 2023 р. Гайсинський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді Дєдова С.М.,

за участю секретаря Мединської О.С.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача Луговського А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду в місті Гайсині справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Вінницькій області, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, - інспектор СРПП Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області Яворський Олександр Вікторович про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

Встановив:

До Гайсинського районного суду Вінницької області звернувся ОСОБА_1 із адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції у Вінницькій області, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, - інспектор СРПП Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області Яворський Олександр Вікторович про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, в якому заявлено такі позовні вимоги:

- визнати протиправною та скасувати постанову серії БАБ № 758699 від 01.07.2022 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі за керування транспортним ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податку НОМЕР_1 , як особою позбавленою права керування транспортними засобами, на якого накладено адміністративне стягнення у сумі 20400,00 грн. за адміністративне правопорушення за ч. 4 ст. 126 КУпАП;

- стягнути на користь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , (реєстраційний номер облікової картки платника податку НОМЕР_1 ), 496,20 гривень судового збору за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції у Вінницькій області.

Адміністративний позов ОСОБА_1 обґрунтовано тим, що 01.07.2022 року інспектор СРПП Гайсинського РУП ГУНП в Вінницькій області Яворським О.В. відносно ОСОБА_1 було винесено постанову серії БАБ № 758699 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху,зафіксоване не в автоматичному режимі за керування транспортним засобом, як особою позбавленою права керування транспортними засобами та накладено адміністративне стягнення у сумі 20400 грн. за адміністративне правопорушення за ч. 4 ст. 126 КУпАП.

З такою постановою він згодний, вважає що в його діях відсутній склад правопорушення, виходячи із наступного.

Так, 14.04.2022 року у справі № 129/198/22 про адміністративне правопорушення постановою Гайсинського районного суду Вінницької області ОСОБА_1 визнано винним в скоєнні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

За розглядом цієї справи він судом не був повідомлений про необхідність явки до суду шляхом направлення судової повістки на адресу вказану в протоколі про адміністративне правопорушення, за якою він проживає разом із матір`ю, також не сповіщений в інший спосіб про дату, час та місце розгляду справи. Розгляд справи проведений без його, ОСОБА_1 , участі та про прийняте рішення не був поставлений до відома.

Відповідно до положень ст. 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. За відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи, якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду.

У разі ухилення від явки до суду особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, може бути піддана приводу лише за розгляду тих справ, у яких присутність особи є обов`язковою (ч. 2 ст. 268 КУпАП).

Матеріали адміністративної справи не містять даних про отримання ОСОБА_1 судових повісток про виклик до суду, у справі відсутні поштові відправлення для вручення адресату або будь-які інші повідомлення про розгляд справи, справа розглянута поза його участі.

Наведене свідчить, що ОСОБА_1 не був належним чином та у спосіб, визначений діючим законодавством повідомлений про день та час розгляду справи та не знав про ухвалення постанови судом про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст.130 ч.1 КУпАП.

За протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ №024541 від 14.01.2022 року про скоєння правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП поліцейські не вилучали посвідчення водія за наявності підстав вважати, що водієм вчинено правопорушення, передбачене КУпАП, за яке може бути накладено адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортним засобом.

Відтак, оскільки не знав та не був поставлений до відома про прийняте рішення за розглядом справи № 129/198/22 про адміністративне правопорушення , 01 липня 2022 року, маючи при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії вважав себе особою не позбавленою права керування транспортним засобом.

Відповідно до підпункту «а» пункту 2.1 Правил дорожнього руху водій механічного транспортного засобу мав при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії на дату зупинення транспортного засобу.

Посвідчення водія транспортним засобом вилучено тільки за постановою від 01.07.2022 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушенняу сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, до цього посвідчення водія не вилучалось.

Відповідно до ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Отже, в його, ОСОБА_1 , діях відсутній склад адміністративного правопорушення за ч.4 ст. 126 КУпАП за відсутності суб`єктивної сторони (умислу), оскільки вважав себе особою, яка не позбавлена права керування транспортними засобами.

На його усні пояснення, що йому, ОСОБА_1 , невідомо про позбавлення його права керування транспортними засобами на 1 (один) рік інспектор поліції не реагував, повідомлень про передачу посвідчення водія до територіального сервісного центру МВС за місцем проживання водія не надходило.

Відповідно до ст.317 ч.1 КУпАП, постанова про позбавлення права керування транспортними засобами виконується посадовими особами органів Національної поліції.

Пунктом 20 Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, затвердженого постановою КМУ від 08.05.1993 №340, регламентовано порядок видачі посвідчень водія та позбавлення права на керування транспортними засобами.

Зокрема, Положенням передбачено, що позбавлення водіїв вправа на керування транспортними засобами здійснюється відповідно до законодавства. Рішення суду про позбавлення права на керування транспортними засобами протягом трьох робочих днів з моменту його отримання/винесення надсилається посадовою особою Національної поліції до територіального сервісного центру МВС за місцем проживання особи, зазначеним у цьому рішенні.

Отже, поліцейським підрозділом поліції не виконані покладені Наказом МВС України від 07.11.2015 №1395 (зареєстрований в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 р. за № 1408/27853) «Про затвердження Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» обов`язки щодо процедури повідомлення про позбавлення права керування позивача транспортними засобами, що призвело до того, що також не був повідомлений про рішення суду про позбавлення права на керування транспортними засобами.

Крім того, при винесенні оскаржуваної постанови позивачу не було роз`яснено права, передбачені ст. 268 КУпАП, в тому числі засобом і право користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, не свідчити проти себе.

Такими діями інспектор порушив конституційні права особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, та порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення. Інспектор поліції поставив його, перед фактом, вручивши складену постанову на підпис на місці зупинки автомобіля, внаслідок чого не дав позивачу можливості в повному обсязі скористатися правами, передбаченими ст. 268 КУпАП.

08.07.2022 року ухвалою суду відкрито провадження у справі та вирішено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження.

17.10.2022 року ухвалою суду постановлено задовольнити клопотання відповідача та встановити відповідачу у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Вінницькій області, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - інспектор СРПП Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області Яворський О.В. про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, строк протягом 15 (п`ятнадцять) днів з дня отримання даної ухвали суду та позовної заяви для подання відзиву з усіма доказами, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються його заперечення, якщо такі докази не надані позивачем; встановити позивачу строк на подання відповіді на відзив протягом 15 (п`ятнадцяти) днів з дня отримання відзиву, а відповідачу строк на подання заперечень на відповідь на відзив протягом 15 днів, з дня отримання такої відповіді.

11.11.2022 року ухвалою суду витребувано з архіву Гайсинського районного суду Вінницької області матеріали справи про адміністративне правопорушення №129/198/22 від 14.01.2022 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

21.10.2022 р. надійшов відзив, в якому відповідач просив відмовити в задоволенні позову, вказуючи на правомірність дій щодо винесення постанови про накладення адміністративного стягнення.

Відповідь на відзив стороною позивача не надсилалась до суду.

Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні заявлені ним позовні вимоги підтримав повністю, просив їх задовольнити з підстав вказаних у позовній заяві, а також по суті позову пояснив, що 01.07.2022 року він, ОСОБА_1 , дійсно керував власним автомобілем, оскільки мав посвідчення водія, яке у нього працівники поліції раніше 14.01.2022 року не вилучали під час складання протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №024541 від 14.01.2022 року за ч.1 ст.130 КУпАП, та він не знав на той час, що постановою суду його позбавлено прав керування транспортними засобами на 1 рік. При цьому, ОСОБА_1 підтвердив, що у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ №024541 від 14.01.2022 року про скоєння правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, складеного відносно ОСОБА_1 , є наявні власноручні письмові пояснення ОСОБА_1 про те, що він свою вину у вчиненні правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП визнає повністю, в яких він підтвердив керування ним автомобілем в стані сп`яніння після вживання 2-х літрів пива. А також в протоколі міститься відмітка про повідомлення ОСОБА_1 про час та місце судового розгляду справи за даним протоколом за ч.1 ст. 130 КУпАП в суді 26.01.2022 року, що ним визнається і не заперечується, а також він підтвердив наявність його особистого підпису та власноручно записаних ним пояснень. Також ОСОБА_1 підтвердив, що жодних дій направлених на прийняття ним участі у справі №129/198/22 в суді він не здійснював.

Також ОСОБА_1 пояснив, що йому радили виїхати за кордон та не з`являтись до суду протягом 3-х місяців, однак за кордон він не виїжджав та в суд не з`являвся.

Також ОСОБА_1 пояснив, що з постановою Гайсинського районного суду Вінницької області від 14.04.2022 року, винесеною судом у справі № 129/198/22 про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП, якою його визнано винним в скоєнні правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП із накладенням адміністративного стягнення він погоджується та вказану постанову він не оскаржував та немає наміру оскаржувати, про яку йому стало відомо ще 01.07.2022 року.

Представники відповідача Головного управління Національної поліції у Вінницькій області просив відмовити у задоволені позову, подав відзив, у якому просив відмовити у задоволені позову, вказуючи, що Головне управління Національної поліції у Вінницькій області не визнає даної позовної заяви, вважає її безпідставною та необґрунтованою.

Твердження позивача про те, що 01.07.2022 йому не було відомо про винесення відносно нього рішення Гайсинським районним суду Вінницької області по справі №129/198/22 від 14.04.2022 жодним доказом не підтверджується.

Відповідно до ч. 2 статті 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обгрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення; з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Статтею 4 КАС України встановлено, що до суб`єктів владних повноважень належать органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові чи службові особи, інші суб`єкти при здійснені публічно-владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі па виконання делегованих повноважень.

Зазначає, що відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Суспільні відносини у сфері дорожнього руху та його безпеки, визначає права, обов`язки і відповідальність суб`єктів - учасників дорожнього руху, міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, об`єднань, підприємств, установ і організацій незалежно від форм власності та господарювання (далі - міністерств, інших центральних органів виконавчої влади та об`єднань) регулює Закон України "Про дорожній рух".

Відповідно до ч. 2 ст. 14 Закону України "Про дорожній рух", до учасників дорожнього руху належать водії та пасажири транспортних засобів, пішоходи, велосипедисти, погоничі тварин.

Згідно з ч. 5 ст. 14 Закону України "1 Іро дорожній рух", учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Відповідно до п. 1.3. Правил дорожнього руху (далі - ПДР), учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Пунктом 1.9 Правил дорожнього пуху встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 213 КУгіАП справи про адміністративні правопорушення розглядаються органами Національної поліції, органами державних інспекцій та іншими органами (посадовими особами), уповноваженими нате цим Кодексом.

За приписами ст. 217 КУпАП. посадові особи, уповноважені розглядати справи про адміністративні правопорушення, можуть накладати адміністративні стягнення, передбачені цим Кодексом, у межах наданих їм повноважень і лише під час виконання службових обов`язків. Перелік посадових осіб, які від імені органів, згаданих у пунктах 2. 5 статті 213 цього Кодексу, розглядають справи про адміністративні правопорушення, встановлюється законами України.

Відповідно до ст. 222 КУпАП від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Частиною другою стані 258 КУпАП передбачено, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

У вказаних вище випадках, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі (стаття 283 КУпАГІ) на місці вчинення правопорушення.

Відповідно до п, 1 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, що зафіксовані не в автоматичному режимі затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 N 1395 (зареєстрований в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року) передбачено, що повноваження з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення покладено на поліцейських підрозділів патрульної поліції та поліцейських, на яких покладаються обов`язки із забезпечення безпеки дорожнього руху в окремих регіонах та населених пунктах, де тимчасово відсутня патрульна поліція.

Відповідно до пункту 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, що зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07 листопада 2015 року 3aN 1395 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року, N 1408/27853 у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Відповідно до п.3) ч.1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейський вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення.

Ч.4 ст.126 КУпАП. передбачає, що керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами, тягне за собою накладення штрафу в розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Зміст постанови по справі про адміністративне правопорушення регламентується ст. 283 КУпАП.

Згідно із вимогами, які викладені у цій статті, постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху, також повинна містити відомості про дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався); розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Відповідно до ч. 1 ст. 284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: про накладення адміністративного стягнення; про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу; про закриття справи.

З огляду на викладене вище, ГУНП вважає, що спірна постанова складена уповноваженою особою у відповідності до вимог чинного Кодексу України про адміністративні правопорушення та Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України від 07 листопада 2015 року за N 1395, інспектор поліції під час винесення оскаржуваної постанови діяв у межах повноважень та у спосіб, що передбачений законодавством України.

Постанова винесена уповноваженим працівником поліції на місці вчинення правопорушення у відповідності до ст. 258, 283 КУпАП.

ГУНП у Вінницькій області наголошує, що стягнення, передбачене частиною 4 статті 126 КупAП, накладено у межах наданих йому повноважень і під час виконання службових обов`язків та були здійсненні у відповідності до вимог чинного законодавства України, зафіксовані у постанові про накладання адміністративного стягнення серіїї БАБ № 758699 від 01.07.2022.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати; чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, доказом того, що позивач скоїв адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких посадова особа, особисто спостерігаючи порушення ГІДР, встановлює наявність адміністративного правопорушення.

Візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі у тому випадку, коли воно зафіксовано у встановленому законом порядку. Статтею 254 КУпАП визначено, що така фіксація відбувається шляхом складання протоколу про адміністративне правопорушення, у якому відповідно до ст. 256 КУпАП, крім іншого, зазначається місце час і суть адміністративного порушення, виявленого уповноваженою особою, прізвища адреси свідків і потерпілих, якщо вони є, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

ГУНП зазначає, що обставини вчинення правопорушення стверджуються складеною постановою у справі про адміністративне правопорушення, із змісту якої чітко вбачаються час та місце вчинення правопорушення, а також особа, яку притягнуто до відповідальності.

Пунктом 10 розділу 111 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС від 07.11.2015 N 1395, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10.11.2015 за N 1408/27853, визначено, що поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, а згідно з пунктом 1 розділу TV цієї Інструкції, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, поліцейський виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення.

Третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - інспектор СРПП Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області Яворський О.В. в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій просив справу розглядати у його відсутність (а.с. 55).

З урахуванням позицій сторін, досліджених доказів та вимог закону суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову, виходячи з наступного.

Суд, з`ясувавши обставини у справі та перевіривши їх доказами, встановив, що 14.04.2022 року у справі № 129/198/22 про адміністративне правопорушення постановою Гайсинського районного суду Вінницької області ОСОБА_1 визнано винним в скоєнні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, що визнається і не заперечується сторонами та підтверджується копією постанови суду (а.с. 12), а також матеріалами справи про адміністративне правопорушення №129/198/22, які були витребувані та оглянуті судом.

У протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ №024541 від 14.01.2022 року про скоєння правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, складеного відносно ОСОБА_1 , є наявні власноручні письмові пояснення ОСОБА_1 про те, що він свою вину у вчиненні правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП визнає повністю, в яких він підтвердив керування ним автомобілем в стані сп`яніння після вживання 2-х літрів пива. А також в протоколі міститься відмітка про повідомлення ОСОБА_1 про час та місце судового розгляду справи за даним протоколом за ч.1 ст. 130 КУпАП в суді 26.01.2022 року, що визнається і не заперечується сторонами та підтверджується копією постанови суду (а.с. 12), а також матеріалами справи про адміністративне правопорушення №129/198/22, які були витребувані та оглянуті судом.

При цьому, згідно із усталеною практикою, викладеною в рішеннях ЄСПЛ у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» від 07.07.1989 року та у справі «Пономарьов проти України» від 03.04.2008 року, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосується безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням розгляду справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури розгляду, однак ОСОБА_1 жодних дій направлених на прийняття ним участі у справі №129/198/22 не здійснював, що визнається і не заперечується сторонами та підтверджується копією постанови суду (а.с. 12), а також матеріалами справи про адміністративне правопорушення №129/198/22, які були витребувані та оглянуті судом.

ОСОБА_1 з постановою Гайсинського районного суду Вінницької області від 14.04.2022 року, винесеною судом у справі № 129/198/22 про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП, якою його визнано винним в скоєнні правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП із накладенням адміністративного стягнення погодився та вказану постанову не оскаржував, що визнається і не заперечується сторонами та підтверджується копією постанови суду (а.с. 12), а також матеріалами справи про адміністративне правопорушення №129/198/22, які були витребувані та оглянуті судом.

01.07.2022 року інспектором СРПП Гайсинського РУП ГУНП в Вінницькій області Яворським О.В. відносно ОСОБА_1 було винесено постанову серії БАБ № 758699 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху,зафіксоване не в автоматичному режимі за керування транспортним засобом, як особою позбавленою права керування транспортними засобами та накладено адміністративне стягнення у сумі 20400 грн. за адміністративне правопорушення за ч. 4 ст. 126 КУпАП, що визнається і не заперечується сторонами та підтверджується копією оскаржуваної постанови (а.с. 11).

ОСОБА_1 з такою постановою інспектора СРПП Гайсинського РУП ГУНП в Вінницькій області від 01.07.2022 року не погодився, вважає що в його діях відсутній склад правопорушення, у зв`язку із чим звернувся до суду з цим адміністративним позовом.

Спірні правовідносини регламентуються такими нормами законодавства.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.4 ст. 126 КУпАП відповідальність настає, зокрема, лише за керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.

Згідно зі ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух, не створювати перешкод для проїзду спеціалізованого санітарного транспорту бригад екстреної (швидкої) медичної допомоги, який рухається з включеними проблисковим маячком та спеціальним звуковим сигналом та ін.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч.1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з ч.2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) зобов`язані з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності і ін.

Відповідно до частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Проаналізувавши в сукупності здобуті по справі докази, суд приходить до висновку, що відповідачем правомірність своїх дій, пов`язаних зі винесенням постанови в справі про адміністративне правопорушення серії БАБ № 758699 від 01.07.2022 року про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податку НОМЕР_1 , як особи позбавленої права керування транспортними засобами, до адміністративної відповідальності за ознаками ч. 4 ст. 126 КУпАП та накладення на нього штрафу в розмірі 20400,00 грн. в межах санкції цієї норми доведена, оскільки суду було надано докази вчинення позивачем адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 4 ст. 126 КУпАП.

За таких підстав, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача задоволенню не підлягають, оскільки в ході судового розгляду його вина у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП відповідачем доведена.

У разі відмови від позову сплачений позивачем судовий збір в сумі 496 грн. 20 коп. стягненню з відповідача на користь позивача не підлягає.

Під час ухвалення рішення у справі суд відхиляє та не приймає заперечення вини, доводи та твердження позивача ОСОБА_1 про те, що в його, ОСОБА_1 , діях відсутній склад адміністративного правопорушення за ч.4 ст. 126 КУпАП за відсутності суб`єктивної сторони (умислу), оскільки він вважав себе особою, яка не позбавлена права керування транспортними засобами, оскільки ці заперечення ОСОБА_1 своєї вини у скоєнні ним адміністративного правопорушення за ч.4 ст. 126 КУпАП, суд розцінює як незаборонену законом позицію захисту власних інтересів, шляхом спроби уникнути або ж пом`якшити покарання за скоєне, до уваги не бере, оскільки вони спростовуються наведеними вище беззаперечними доказами, які підтверджують вчинення ним цього адміністративного правопорушення.

Також ці доводи та твердження позивача ОСОБА_1 про обґрунтованість заявленого ним позову спростовується тим, що у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ №024541 від 14.01.2022 року про скоєння правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, складеного відносно ОСОБА_1 , є наявні власноручні письмові пояснення ОСОБА_1 про те, що він свою вину у вчиненні правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП визнає повністю, в яких він підтвердив керування ним автомобілем в стані сп`яніння після вживання 2-х літрів пива. А також в протоколі міститься відмітка про повідомлення ОСОБА_1 про час та місце судового розгляду справи за даним протоколом за ч.1 ст. 130 КУпАП в суді 26.01.2022 року, що визнається і не заперечується сторонами та підтверджується копією постанови суду (а.с. 12), а також матеріалами справи про адміністративне правопорушення №129/198/22, які були витребувані та оглянуті судом.

При цьому, згідно із усталеною практикою, викладеною в рішеннях ЄСПЛ у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» від 07.07.1989 року та у справі «Пономарьов проти України» від 03.04.2008 року, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосується безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням розгляду справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури розгляду, однак ОСОБА_1 жодних дій направлених на прийняття ним участі у справі №129/198/22 не здійснював, що визнається і не заперечується сторонами та підтверджується копією постанови суду (а.с. 12), а також матеріалами справи про адміністративне правопорушення №129/198/22, які були витребувані та оглянуті судом.

ОСОБА_1 з постановою Гайсинського районного суду Вінницької області від 14.04.2022 року, винесеною судом у справі № 129/198/22 про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП, якою його визнано винним в скоєнні правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП із накладенням адміністративного стягнення погодився та вказану постанову не оскаржував, що визнається і не заперечується сторонами та підтверджується копією постанови суду (а.с. 12), а також матеріалами справи про адміністративне правопорушення №129/198/22, які були витребувані та оглянуті судом.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

Ухвалив:

Відмовити у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Вінницькій області, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, - інспектор СРПП Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області Яворський О.В. про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_1 , РНОКП НОМЕР_1 ;

Відповідач: Головне управління Національної поліції у Вінницькій області, , вул. Театральна, 10, м. Вінниця.

Суддя: