Справа № 522/15480/22-Е
Суддя: Шестакова Я. В.
Дата ухвалення: 2023-04-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

провадження № 2-адр/522/9/22
УХВАЛА

про відмову в ухваленні додаткового рішення

20.04.2023року Приморський районний суд у м. Одеси у складі:

головуючої судді Шестакової Я.В.

за участі секретаря Навроцької Є.І.,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Одеса заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Землякова Олексія Анатолійовича про розподіл судових витрат у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , Департаменту патрульної поліції України про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

15.12.2022 року рішенням Приморського районного суду м. Одеси у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , Департаменту патрульної поліції України про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення відмовлено.

23.12.2022 до Приморського районного суду м. Одеси надійшла заява від представника позивача про ухвалення додаткового рішення у якій він просить суд вирішити питання щодо розподілу судових витрат і поновлення строку для подання суду доказів про розмір судових витрат, яка була передана головуючому судді 27.12.2022 року.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 27.12.2022 року було прийнято до розгляду заяву про ухвалення додаткового рішення від представника позивача та призначено судове засідання на 09.01.2023 року об 11:00.

27.12.2022 року до суду надійшов запит П`ятого апеляційного адміністративного суду щодо витребування справи у зв`язку з надходженням апеляційної скарги ОСОБА_1 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 15.12.2022 року,

28.12.2023 року слухання справи з питання ухвалення додаткового рішення було знято з розгляду у зв`язку з надходженням запиту П`ятого апеляційного адміністративного суду щодо витребування справи.

16.01.2023 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшло заперечення від представника відповідача Нагнибіди О.М. щодо ухвалення додаткового рішення.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 21.03.2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а рішення Приморського районного суду м. Одеси від 15.12.2022 року залишено без змін.

06.04.2023 року справа надійшла до Приморського районного суду м. Одеси після апеляційного перегляду скарги позивача та була передана канцелярією суду головуючому судді 14.04.2023 року.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 252 КАС України, суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

У зв`язку з вищевикладеним суд, розглядає справу без виклику сторін для вирішення питання про ухвалення додаткового рішення.

Дослідивши заяву, матеріали справи 522/15480/22-Е суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до частин 1, 2 статті 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення; 3) судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового судового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання судового рішення.Наведений перелік підстав, за яких може бути постановлене додаткове рішення, є вичерпним.

Таким чином, Кодексом адміністративного судочинства України передбачено процесуальний інститут додаткового судового рішення, яким вирішуються окремі правові вимоги, котрі не вирішені основним рішенням, та за умови, якщо з приводу позовних вимог досліджувались докази (для постанов) або вирішені не всі клопотання (для ухвал).

Статтею 132 КАС України визначено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; 3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; 4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Верховний Суд в додатковій постанові від 12.09.2018 (справа N 810/4749/15) вказав, що склад та розмір витрат на професійну правничу допомогу підлягає доказуванню в судовому процесі - сторона, яка хоче компенсувати судові витрати повинна довести та підтвердити розмір заявлених судових витрат, а інша сторона може подати заперечення щодо неспівмірності розміру таких витрат. Результат та вирішення справи безпосередньо пов`язаний із позицією, зусиллям і участю в процесі представника інтересів сторони за договором. При цьому, такі надані послуги повинні бути обґрунтованими, тобто доцільність надання такої послуги та її вплив на кінцевий результат розгляду справи, якого прагне сторона, повинно бути доведено стороною в процесі.

У справі "East/West Alliance Limited" проти України" Європейський суд із прав людини, оцінюючи вимогу заявника щодо здійснення компенсації витрат у розмірі 10 % від суми справедливої сатисфакції, виходив з того, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "Ботацці проти Італії", заява N 34884/97, п. 30).

У рішенні Приморського районного суду м. Одеси та постанові П`ятого апеляційного адміністративного суду від 21.03.2023 року встановлено, що ОСОБА_4 було відомо щодо необхідності заміни посвідчення водія Грузії по закінченню терміну посвідки на тимчасове проживання. Також, у вищезазначеній постанові П`ятого апеляційного адміністративного суду зазначено, що на момент винесення спірної постанови від 03.11.2022 року позивач не мав права керування транспортними засобами на території України; дана постанова винесена уповноваженою особою, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені КУпАП, обґрунтовано, добросовісно, розсудливо та своєчасно.

Таким чином, з урахуванням зазначеного, судом встановлено, що з боку відповідача відсутні будь-які порушення законних прав позивача. Представником ОСОБА_5 не доведено, що судові витрати були неминучими з огляду на обізнаність позивача про вчинення ним правопорушення, та не зважаючи на це звернення ним до суду.

Відтак, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви та ухвалення додаткового рішення.

Керуючись статтями 132,241-243, 248, 252 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 адвоката Землякова Олексія Анатолійовича про ухвалення додаткового рішення у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , Департаменту патрульної поліції України про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Я.В. Шестакова