Справа № 360/1545/22
Суддя: Т.І. Чернявська
Дата ухвалення: 2023-05-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

02 травня 2023 рокум. ДніпроСправа № 360/1545/22

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Чернявська Т.І., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Луганського окружного адміністративного суду на розгляді перебуває справа за позовом ОСОБА_1 (далі - позивач) до Військової частини НОМЕР_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) (далі відповідач), в якому позивач просить:

- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), що полягає у ненарахуванні та невиплаті у повному обсязі ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01 січня 2008 року по 28 лютого 2018 року включно;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01 січня 2008 року по 28 лютого 2018 року включно із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (базового місяця) - січень 2008 року, з урахуванням раніше виплачених сум.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що він проходив військову службу в системі Державної прикордонної служби України та наказом відповідача від 28 квітня 2022 року № 532-ос його виключено із списків особового складу загону та всіх видів забезпечення, останнім днем проходження військової служби визначено 29 квітня 2022 року.

У зв`язку зі звільненням з військової служби, 18 травня 2022 року позивачу здійснено певні виплати.

Відповідно до пункту 293 Положення про проходження громадянами України військової служби у Державній прикордонній службі України, затвердженого Указом Президента України від 29 грудня 2009 року № 1115, особа, звільнена з військової служби, на день виключення із списків особового складу органу Держприкордонслужби розраховується за всіма видами належного їй на день звільнення матеріального та грошового забезпечення.

В день виключення зі списків особового складу військової частини будь-яких розрахунків з позивачем проведено не було, належні до виплати суми не доведено.

18 травня 2022 року позивачем направлено запит до Військової частини НОМЕР_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) про надання інформації щодо коштів, які йому перераховано 18 травня 2022 року, про розміри та склад грошового забезпечення, та копії особистих карток грошового забезпечення.

З відповіді відповідача від 23 травня 2022 року № 11/483 позивач дізнався, що індексація грошового забезпечення за період з січня 2019 року по квітень 2022 року (базовий місяць березень 2018 року) нарахована та виплачена в повному обсязі. За попередні періоди проходження служби інформація щодо складових грошового забезпечення у військовій частині відсутня, тому надання вичерпної інформації щодо нарахованої індексації грошового забезпечення буде можливим після надходження запитуваних особистих карток грошового забезпечення за період по 2018 рік включно з Галузевого архіву м. Узин. Також відповідачем на адресу позивача надіслано копії його особистих карток грошового забезпечення за період 2019-2022 роки.

Одночасно позивачем направлено запит до Галузевого Державного архіву Державної прикордонної служби України з проханням надати копії його особистих карток грошового забезпечення за період з 2004 року по 2022 року включно.

Листом від 27 травня 2022 року № 692/15/7-293 з Галузевого Державного архіву позивачу надіслано копії його особистих карток грошового забезпечення за період з 2004 року по 2016 року та зазначено, що справа за 2017 рік на зберігання не надходила, а картка за 2018 рік відсутня.

Ознайомившись із відповідями та копіями карток грошового забезпечення, позивач вважає, що індексація грошового забезпечення за період з 01 січня 2008 року по 28 лютого 2018 року здійснена неправильно та обчислена з порушенням вимог чинного законодавства.

Ухвалою від 27 червня 2022 року про відкриття провадження в адміністративній справі визначено, що справа розглядатиметься в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Ухвалою від 18 липня 2022 року провадження у справі зупинено.

Ухвалою від 15 серпня 2022 року відмовлено у задоволенні клопотання позивача про поновлення провадження у справі.

Ухвалами від 27 березня 2023 року: провадження у справі поновлено; повторно витребувано від відповідача документи.

Позовну заяву з додатками та ухвалу від 27 червня 2022 року в електронному вигляді відповідач отримав за допомогою Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи в Електронному кабінеті учасника процесу 24 червня 2022 року та 27 червня 2022 року відповідно, про що свідчать довідки про доставку електронного документа.

Військова частина НОМЕР_1 позов не визнала, про що 28 березня 2023 року через підсистему (модуль) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи «Електронний суд» за вхідним реєстраційним № 2721/2023 подала відзив на позовну заяву від 28 березня 2023 року б/н, в якому у задоволенні позовних вимог просить відмовити. Проте при розгляді справи суд не враховує наданий відповідачем відзив, оскільки такий відзив подано поза межами встановленого судом строку (останній день на подання відзиву 12 липня 2022 року, дата надходження до суду - 28 березня 2023 року, тобто з урахуванням ухвал про зупинення та поновлення провадження у справі, на 23 день, а не протягом 15-ти днів, як визначено в ухвалі про відкриття провадження в адміністративній справі) без заяви про поновлення пропущеного процесуального строку.

Відповідно до положень частини шостої статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог статей 72-76, 90 КАС України, судом встановлено таке.

ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 ) є учасником бойових дій та з 16 жовтня 1997 року по 29 квітня 2022 року проходив військову службу у Військовій частині НОМЕР_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на посадах: з 17 жовтня 1997 року по 05 вересня 1998 року молодшого контролера-радіотелефоніста 3 групи контролерів відділення прикордонного контролю « ІНФОРМАЦІЯ_3 » КПП « ІНФОРМАЦІЯ_4 » Військової частини НОМЕР_1 , з 05 вересня 1998 року по 03 лютого 1999 року був курсантом Навчального центру підготовки і перепідготовки прапорщиків Прикордонних військ України, з 03 лютого 1999 року по 23 серпня 1999 року контролера 3 категорії 2 групи контролерів відділення прикордонного контролю « ІНФОРМАЦІЯ_3 » КПП « ІНФОРМАЦІЯ_4 » 3 загону прикордонного контролю Прикордонних військ України, з 23 серпня 1999 року по 01 серпня 2004 року був слухачем військово-юридичного факультету Національної юридичної академії імені Ярослава Мудрого, з 01 серпня 2004 року по 02 серпня 2004 року поступив у розпорядження начальника Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України, з 02 серпня 2004 року по 12 липня 2007 року старшого юрисконсульта НОМЕР_3 прикордонного загону Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України, з 12 липня 2007 року по 20 вересня 2007 року офіцера групи правового забезпечення НОМЕР_3 прикордонного загону Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України, з 20 вересня 2007 року по 12 березня 2008 року юрисконсульта групи правового забезпечення НОМЕР_3 прикордонного загону Східного регіонального управління Державної прикордонної служби, з 12 березня 2008 року по 16 березня 2012 року помічника начальника загону з правової роботи начальника групи правового забезпечення НОМЕР_3 прикордонного загону Східного регіонального управління Державної прикордонної служби, з 16 березня 2012 року по 18 липня 2012 року помічника начальника загону начальника групи правового забезпечення НОМЕР_3 прикордонного загону (1 категорії) Східного регіонального управління (1 категорії) Державної прикордонної служби, з 18 липня 2012 року по 17 лютого 2020 року помічника начальника загону з правової роботи начальника групи правового забезпечення 3 прикордонного загону імені Героя України полковника Євгенія Пікуса Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України, з 17 лютого 2020 року по 29 квітня 2022 року помічника начальника загону з правової роботи начальника групи юридичного забезпечення ІНФОРМАЦІЯ_5 полковника Євгенія Пікуса Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України, про що свідчать посвідчення від 21 січня 2015 року серії НОМЕР_4 , видане Адміністрацією Державної прикордонної служби України, службове посвідчення від 18 грудня 2019 року серії НОМЕР_5 , видане Державною прикордонною службою України, довідка Військової частини НОМЕР_1 від 21 березня 2023 року № 12/688, біографічна довідка від 12 серпня 2022 року, видана Військовою частиною НОМЕР_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), витяг з наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_5 полковника Євгенія Пікуса Державної прикордонної служби України від 28 квітня 2022 року № 532-ОС «Про особовий склад» та особисті картки грошового забезпечення ОСОБА_1 за 2008-2018 роки.

Відповідно до архівних відомостей за 2008-2018 роки позивачу нараховано та виплачено індексацію в такому розмірі:

2008 рік: червень 60,17 грн, липень 64,05 грн, вересень 220,02 грн, листопад 161,23 грн, всього - 505,47 грн;

2009 рік: січень 98,34 грн, лютий 109,72 грн, березень 126,44 грн, жовтень 26,10 грн, листопад 16,73 грн, грудень 33,59 грн, всього 410,92 грн;

2010 рік: лютий 26,43 грн, березень 75,88 грн, квітень 58,78 грн, травень 74,40 грн, червень 125,03 грн, всього - 360,52 грн;

2011 рік: квітень 16,94 грн, вересень 23,04 грн, всього 39,98 грн;

2012 рік: 0,00 грн;

2013 рік: 0,00 грн;

2014 рік: листопад 49,94 грн, грудень 80,39 грн, всього 130,33 грн;

2015 рік: жовтень утримано 130,33 грн, листопад 2879,82 грн, всього 2749,49 грн;

2016 рік: 0,00 грн;

2017 рік: 0,00 грн;

2018 рік: грудень 71,08 грн, всього 71,08 грн.

Відповідно до довідки-розрахунку про індексацію від 28 березня 2023 року № 52-М, виданої Військовою частиною НОМЕР_1 , сума індексації ОСОБА_1 складала:

березень 2015 року 64,55 грн, квітень 2015 року 203,41 грн, травень 2015 року 401,94 грн, червень 2015 року 437,26 грн, липень 2015 року 437,26 грн, серпень 2015 року 437,26 грн, вересень 2015 року 494,70 грн, жовтень 2015 року 494,70 грн, виплачено у листопаді 2015 року - 2879,82 грн;

червень 2016 року 84,10 грн, липень 2016 року 84,10 грн, серпень 2016 року 84,10 грн, вересень 2016 року 84,10 грн, жовтень 2016 року 84,10 грн, листопад 2016 року 84,10 грн, грудень 2016 року 161,60 грн, січень 2017 року 161,60 грн, лютий 2017 року 161,60 грн, березень 2017 року 228,80 грн, квітень 2017 року 228,80 грн, травень 2017 року 240,81 грн, червень 2017 року 313,22 грн, липень 2017 року 313,22 грн, серпень 2017 року 313,22 грн, вересень 2017 року 373,85 грн, жовтень 2017 року 373,85 грн, листопад 2017 року 373,85 грн, грудень 2017 року 458,12 грн, січень 2018 року 458,12 грн, лютий 2018 року 458,12 грн; окрім цього, починаючи з листопада 2015 року по лютий 2018 року нараховано фіксовану суму індексації у розмірі 363,20 грн щомісячно, виплачено у липні 2022 року нараховану за періоди з листопада 2015 року по лютий 2018 року (фіксовану суму) та з червня 2016 року по лютий 2018 року (нараховану, але невиплачену своєчасно) індексацію у загальному розмірі 15384,24 грн;

базові місяці вересень 2014 року, січень 2015 року, листопад 2015 року, березень 2018 року; розрахунок індексації здійснено за формулою: ((базовий місяць х індекс інфляції) / 100) + фіксована сума) = сума індексації.

Вирішуючи адміністративний позов по суті заявлених вимог, надаючи оцінку обставинам (фактам), якими обґрунтовано вимоги і заперечення учасників справи, суд виходить з такого.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 43 Конституції України визначено, що кожен має право, зокрема, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Згідно з частиною першою статті 2 Закону України від 25 березня 1992 року № 2232-XII Про військовий обов`язок і військову службу військовою службою є державна служба особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, пов`язаній із захистом Вітчизни. У зв`язку з особливим характером військової служби військовослужбовцям надаються передбачені законом пільги, гарантії та компенсації.

Частиною першою статті 9 Закону України від 20 грудня 1991 року № 2011-ХІІ Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей (далі Закон № 2011-ХІІ) встановлено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Згідно з частинами другою, третьою статті 9 Закону № 2011-ХІІ до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

Таким чином, до складу грошового забезпечення військовослужбовців входять чотири види складових: 1) посадовий оклад; 2) оклад за військовим званням; 3) щомісячні додаткові види грошового забезпечення; 4) одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Частиною третьою статті 8 Закону № 2011-ХІІ передбачено, що грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.

Відповідно до статті 18 Закону України від 05 жовтня 2000 року № 2017-III Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії (далі Закон № 2017-III) індексацію доходів населення віднесено до державних соціальних гарантій, що, згідно зі статтею 19 цього ж Закону, є обов`язковими для всіх підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності.

Статтею 19 Закону № 2017-III передбачено, що державні соціальні гарантії є обов`язковими для всіх державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності.

За визначенням статті 1 Закону України від 03 липня 1991 року № 1282-XII Про індексацію грошових доходів населення (далі Закон № 1282-XII):

індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг;

індекс споживчих цін - показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купує населення для невиробничого споживання;

поріг індексації - величина індексу споживчих цін, яка надає підстави для проведення індексації грошових доходів населення.

Відповідно до статті 2 Закону № 1282-XII індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України, і які не мають разового характеру, у тому числі й оплата праці (грошове забезпечення).

Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.

Статтею 3 Закону № 1282-XII визначено, що індекс споживчих цін обчислюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері статистики, і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях.

Відповідно до статті 4 Закону № 1282-XII індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка (до 01 січня 2016 року в розмірі 101 відсотка).

Обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цього Закону.

Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений у частині першій цієї статті.

Підвищення грошових доходів населення у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін.

Згідно з частиною другою статті 5 Закону № 1282-XII підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з Державного бюджету України, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів Державного бюджету України.

Частиною другою статті 6 Закону № 1282-XII визначено, що порядок проведення індексації грошових доходів населення визначається Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до статті 8 Закону № 1282-XII перегляд розмірів державних соціальних гарантій та гарантій оплати праці відповідно до умов, визначених цим Законом, здійснюється уповноваженими на це органами протягом місяця, у якому виникли підстави для перегляду.

За наявності підстав, визначених цим Законом, право населення на реалізацію зазначених гарантій не залежить від прийняття рішень відповідними органами.

Порядок проведення індексації грошових доходів населення, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078 (далі Порядок № 1078), визначає правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення і поширюється на підприємства, установи та організації незалежно від форми власності і господарювання, а також на фізичних осіб, що використовують працю найманих працівників.

Відповідно до вимог Порядку № 1078 (в редакції, яка діяла з 25 липня 2007 року до 24 березня 2008 року):

підвищення грошових доходів громадян у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін. Індексація грошових доходів населення проводиться у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який встановлюється в розмірі 101 відсотка. Індекс споживчих цін обчислюється Держкомстатом і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях. Обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком починаючи з березня 2003 р. - місяця опублікування Закону України від 6 лютого 2003 р. № 491-IV (491-15) «Про внесення змін до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення». Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений в абзаці другому цього пункту (абзаци перший - п`ятий пункту 1-1);

індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру: грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу, посадових осіб митної служби (абзаци перший, п`ятий пункту 2);

індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення. У межах прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, індексуються оплата праці (грошове забезпечення), допомога по безробіттю, матеріальна допомога у період професійної підготовки, перепідготовки або підвищення кваліфікації безробітного, стипендії, допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Частина грошових доходів, яка перевищує прожитковий мінімум, встановлений для відповідних соціальних і демографічних груп населення, індексації не підлягає. Сума індексації грошових доходів громадян визначається як результат множення грошового доходу, що підлягає індексації, на величину приросту індексу споживчих цін, поділений на 100 відсотків. У разі несвоєчасної виплати сум індексації грошових доходів громадян провадиться їх компенсація відповідно до законодавства (абзаци перший, другий, п`ятий, шостий, сьомий пункту 4);

у разі підвищення розмірів мінімальної заробітної плати, мінімальної пенсії, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, державної допомоги сім`ям з дітьми, стипендій, а також у разі зростання грошових доходів населення без перегляду їх мінімальних розмірів місяць, в якому відбулося підвищення, вважається базовим при обчисленні індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення. Індексація грошових доходів, отриманих громадянами за цей місяць, не провадиться. З наступного місяця здійснюється обчислення наростаючим підсумком індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації. У разі коли підвищення розмірів мінімальних соціальних гарантій, зазначених в абзаці першому цього пункту, не супроводжується зростанням грошових доходів громадян, передбачених пунктом 2 цього Порядку, грошові доходи індексуються на загальних підставах відповідно до пунктів 1-1 і 4 цього Порядку (абзаци перший, другий пункту 5).

У період з 24 березня 2008 року до 21 червня 2012 року вищезазначені норми Порядку № 1078 у межах спірних правовідносин не зазнавали суттєвих змін.

Відтак, з наведених положень Порядку № 1078 слідує, що правило події збільшення розміру мінімальної заробітної плати чи події зростання грошових доходів населення без перегляду їх мінімальних розмірів (що має місце у випадку підвищення винагороди за працю) залишалося одночасно правовою підставою для припинення раніше розпочатої процедури індексації наростаючим підсумком і правовою підставою для початку нової процедури індексації з наступного календарного місяця.

З 21 червня 2012 року до Порядку № 1078 внесено низку змін. Серед іншого:

1) доповнено пункт 10-1 абзацами такого змісту:

Обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації стипендії здійснюється починаючи з місяця, в якому її призначено. У разі коли особа не отримувала стипендію або втратила право на її призначення, а в подальшому стипендія їй була знову або вперше призначена (за результатами наступного семестрового контролю, у зв`язку з переведенням на навчання за державним замовленням, появою підстав для призначення соціальної стипендії, поновленням на навчання тощо), обчислення індексу споживчих цін здійснюється з місяця призначення стипендії.

Обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації заробітної плати новоприйнятих працівників здійснюється з місяця прийняття працівника на роботу.;

2) доповнено Порядок пунктом 10-2 такого змісту:

10-2. Для працівників, яких переведено на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі або організації, а також переведено на роботу на інше підприємство, в установу або організацію або в іншу місцевість, та у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці у разі продовження такими працівниками роботи сума індексації зберігається, якщо сума збільшення заробітної плати менша, ніж сума індексації, яка повинна нараховуватися за відповідний місяць. У разі коли сума збільшення заробітної плати більша, ніж сума індексації, яка повинна нараховуватися за відповідний місяць, такий місяць вважається базовим під час обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації..

З 13 лютого 2014 року до Порядку № 1078 знову внесено низку змін. Серед іншого:

1) пункт 4 доповнено новим абзацом такого змісту «У разі коли особа працює неповний робочий час, сума індексації визначається із розрахунку повного робочого часу, а виплачується пропорційно відпрацьованому часу.»;

2) доповнено абзац перший пункту 5 новим другим реченням такого змісту: У базовому місяці значення індексу споживчих цін приймається за 1 або 100 відсотків.;

3) доповнено пункт 5 абзацами такого змісту:

Місяць, в якому відбувається підвищення грошових доходів працівників у зв`язку із розширенням зони обслуговування, збільшенням обсягу робіт, суміщенням професій (посад), виконанням обов`язків тимчасово відсутнього працівника, оплатою за роботу за сумісництвом на одному підприємстві, в установі, організації, а також за рахунок збільшення розміру премії, не вважається базовим під час обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації (у разі, коли не відбувається підвищення тарифної ставки (окладу).

У разі коли в результаті перерахунку пенсій за рішеннями судів, які набрали законної сили, виплати перерахованих сум до пенсії фактично не здійснені і строки їх виплати не визначені, базовий місяць для визначення індексації пенсій не змінюється..

Отже, з 21 червня 2012 року було введено у дію нове спеціальне правило визначення базового календарного місяця для початку процедури індексації - календарний місяць прийняття найманого працівника на роботу.

Це правило застосовувалося до 01 грудня 2015 року та було скасоване на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2015 року № 1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів».

З 01 грудня 2015 року пункт 5 Постанови № 1078 викладено в новій редакції.

Зокрема, з 01 грудня 2015 року пунктом 5 Постанови № 1078 передбачено таке:

у разі підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків (абзац перший);

обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення (абзац другий);

сума індексації у місяці підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу (абзац третій);

якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу, сума індексації у цьому місяці визначається з урахуванням розміру підвищення доходу і розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу (абзац четвертий);

у разі зростання заробітної плати за рахунок інших її складових без підвищення тарифних ставок (окладів) сума індексації не зменшується на розмір підвищення заробітної плати. У разі коли відбувається підвищення тарифної ставки (окладу), у місяці підвищення враховуються всі складові заробітної плати, які не мають разового характеру (абзац п`ятий);

до чергового підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, до визначеної суми індексації додається сума індексації, яка складається внаслідок перевищення величини індексу споживчих цін порогу індексації, зазначеного у пункті 1-1 цього Порядку (абзац шостий).

Також з 01 грудня 2015 року пункт 10-2 Порядку № 1078 викладено у новій редакції, згідно з приписами якого для працівників, яких переведено на іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі або організації, а також переведено на роботу на інше підприємство, в установу або організацію або в іншу місцевість та у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці у разі продовження такими працівниками роботи, для новоприйнятих працівників, а також для працівників, які використали відпустку для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та відпустку без збереження заробітної плати, передбачені законодавством про відпустки, обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення тарифної ставки (окладу), за посадою, яку займає працівник.

Отже, Порядок № 1078 у редакції, яка застосовувалася до 01 грудня 2015 року, містив поняття «базовий місяць». Базовим місяцем уважався той місяць, у якому відбулося підвищення мінімальної заробітної плати, пенсій, стипендій виплат із соціального страхування чи зростання грошових доходів населення без перегляду їхніх мінімальних розмірів (за рахунок постійних складових зарплати). Базовий місяць визначали окремо для кожного працівника у випадку, коли заробітна плата (грошове забезпечення) зростала внаслідок підвищення тарифної ставки (окладу) або за рахунок будь-якої її постійної складової.

Таким чином до 01 грудня 2015 року новим базовим місяцем для обчислення індексації грошового доходу міг бути місяць прийняття (виходу) працівника на роботу, місяць збільшення заробітної плати (грошового забезпечення), а нарахування й виплата індексації мали індивідуальний характер для кожного працівника.

На вказані особливості попереднього правового регулювання звертав увагу Верховний Суд у пункті 45 постанови від 19 травня 2022 року у справі № 200/3859/21, а також у постанові від 23 березня 2023 року у справі № 400/3826/21.

Відтак, для правильного визначення базового місяця для нарахування індексації за період з 01 січня 2008 року до 01 грудня 2015 року необхідно встановити місяць прийняття (виходу) працівника на роботу, місяць збільшення заробітної плати (грошового забезпечення).

Разом з тим, як слідує із запроваджених постановою Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2015 року № 1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» змін, у подальшому з 01 грудня 2015 року почали діяти єдині правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації для всіх працівників, незалежно від дати їхнього прийняття, переведення чи виходу на роботу. Внаслідок цих змін Порядок № 1078 у редакції, що застосовується з 01 грудня 2015 року, не містить поняття «базовий місяць» і передбачає уніфікований підхід до обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації всіх працівників.

Для проведення індексації з 01 грудня 2015 року замість терміну «базовий місяць» використовується поняття «місяць підвищення доходу», яке має інший зміст, а саме, це місяць, у якому відбулося підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Таке визначення означеного поняття висновується із системного тлумачення пункту 5 Порядку № 1078 у редакції, яка була запроваджена з 01 грудня 2015 року.

Місяць підвищення доходу при зростанні заробітної плати (грошового забезпечення) визначається тільки в разі, якщо підвищена тарифна ставка (оклад). Тож, з 01 грудня 2015 року зростання заробітної плати (грошового забезпечення) за рахунок інших постійних її складових, без підвищення тарифної ставки (окладу), не призводить до визначення нового місяця підвищення доходу.

У цьому полягає одна з основних відмінностей понять «місяць підвищення доходу» і «базовий місяць», позаяк визначення останнього залежало також від факту зростання заробітної плати (грошового забезпечення) за рахунок будь-якої її постійної складової.

Між тим, вилучення терміну «базовий місяць» та запровадження поняття «місяць підвищення доходу» не вплинуло на правило обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації. Як у «базовому місяці», так і у «місяці підвищення доходу» індекс обчислення споживчих цін приймається за 1 або 100 відсотків, а обчислення цього індексу для проведення подальшої індексації здійснюється наростаючим підсумком із наступного місяця.

Таким чином, ураховуючи наведені нормативні положення, слідує висновок, що розрахунок індексації грошового забезпечення позивача, як військовослужбовця, з 01 грудня 2015 року не прив`язаний до місяця прийняття (виходу) на військову службу.

Початком відліку для визначення місяця підвищення доходу позивача та початку обчислення індексу споживчих цін наростаючим підсумком є місяць останнього підвищення тарифної ставки (окладу) за посадою, яку він займав.

Аналіз приписів постанови Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2015 року № 1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» у взаємозв`язку із запровадженими нею змінами до пунктів 5, 10-2 Порядку № 1078 дають суду підстави дійти висновку про те, що для проведення подальшої індексації грошового забезпечення відповідачу з 01 грудня 2015 року належало переглянути «базовий місяць», визначений за старими правилами, змінивши його на «місяць підвищення доходу», тобто на місяць останнього підвищення тарифних ставок (окладів) за посадою, займаною ОСОБА_1 .

У цьому зв`язку суд звертає увагу на те, що дотепер посадові оклади військовослужбовців визначалися постановами Кабінету Міністрів України. У період 2008 2018 років таких постанов було дві.

Зокрема, у період з 01 січня 2008 року до 01 березня 2018 року схеми посадових окладів військовослужбовців були затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2007 року № 1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб».

Починаючи від січня 2008 року посадові оклади військовослужбовців не змінювалися. Вони змінилися лише у березні 2018 року на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», якою встановлені нові розміри окладів військовослужбовців.

Тож, з огляду на місяць підвищення тарифних ставок (окладів) військовослужбовців та правила пунктів 5, 10-2 Порядку № 1078, саме січень 2008 року є місяцем підвищення доходу ОСОБА_1 , за яким і слід здійснювати обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення за період з 01 грудня 2015 року по 28 лютого 2018 року.

У цьому зв`язку суд уважає за необхідне врахувати правову позицію Верховного Суду, сформовану у постановах від 26 січня 2022 року у справі № 400/1118/21, від 20 квітня 2022 року у справі № 420/3593/20, від 12 травня 2022 року у справі № 200/7006/21 та багатьох інших стосовно тлумачення у подібних правовідносинах пунктів 2, 5, 10-2 Порядку № 1078 при розв`язанні питання про місяць, за яким здійснюється обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення.

З 01 січня 2016 року згідно з абзацом другим пункту 1 Порядку № 1078 індексація грошових доходів населення проводиться у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який встановлюється в розмірі 103 відсотка.

Наступні суттєві зміни до Порядку № 1078 внесені з 15 березня 2018 року, проте суд їх не аналізує, оскільки спірні правовідносини обмежені періодом з 01 січня 2008 року по 28 лютого 2018 року включно.

Враховуючи, що індексації підлягають всі грошові доходи населення, які не мають разового характеру, механізм індексації має універсальний характер. У свою чергу, правове регулювання виплати індексації визначає умови (коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації), з настанням яких виникає право на щомісячне отримання суми індексації у структурі заробітної плати (грошового забезпечення) до настання обставин (підвищення тарифних ставок, окладів), за яких виплата розрахованої суми індексації припиняється до повторного настання обставин, які обумовлюють наступне виникнення права на отримання індексації.

Порівняльний аналіз законодавства про індексацію грошових доходів дає підстави стверджувати про те, що новим базовим місяцем для обчислення індексації грошового забезпечення:

- до 01 грудня 2015 року був місяць прийняття працівника на роботу та місяць збільшення заробітної плати (грошового забезпечення) за рахунок будь-якої її постійної складової;

- після 01 грудня 2015 року є місяць збільшення тарифної ставки (окладу).

Порядок, умови та розміри виплати грошового забезпечення військовослужбовцям, які займають посади в спеціально уповноваженому центральному органі виконавчої влади у справах охорони державного кордону (Адміністрації Державної прикордонної служби України), територіальних органах спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади у справах охорони державного кордону (регіональних управліннях Державної прикордонної служби України), Морській охороні, яка складається із загонів морської охорони, органах охорони державного кордону (прикордонних загонах, окремих контрольно-пропускних пунктах, авіаційних частинах), розвідувальному органі спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади у справах охорони державного кордону, навчальних закладах, науково-дослідних установах, підрозділах спеціального призначення та органах забезпечення Державної прикордонної служби України (далі - органи Держприкордонслужби) визначає Інструкція про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Державної прикордонної служби України, затверджена наказом Адміністрації Державної прикордонної служби України від 20 травня 2008 року № 425 та зареєстрована в Міністерстві юстиції України 18 червня 2008 року за № 537/15228 (далі Інструкція № 425 в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин).

До 01 грудня 2015 року до постійних складових грошового забезпечення Інструкція № 425 відносила посадовий оклад, оклад за військовим званням, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія), до яких зокрема належить надбавка за вислугу років та надбавка за кваліфікацію.

Відповідно до особистих карток грошового забезпечення ОСОБА_1 та архівних відомостей за 2008-2015 роки у зазначеному періоді мало місце збільшення грошового забезпечення позивача за рахунок таких постійних складових:

у липні 2008 року змінився розмір окладу за військовим званням з 115,00 грн до 120,00 грн, що призвело до збільшення розміру надбавки за вислугу років з 322,50 грн до 323,75 грн;

у вересні 2010 року змінився розмір окладу за військовим званням з 120,00 грн до 125,00 грн, що призвело до збільшення розміру надбавки за вислугу років з 323,75 грн до 325,00 грн;

у грудні 2010 року змінився розмір надбавки за вислугу років з 325,00 грн до 390,00 грн;

у травні 2012 року змінився розмір посадового окладу з 1175,00 грн до 1185,00 грн, що призвело до збільшення розміру надбавки за вислугу років з 390,00 грн до 393,00 грн;

у вересні 2014 року змінився розмір окладу за військовим званням з 125,00 грн до 130,00 грн, що призвело до збільшення розміру надбавки за вислугу років з 393,00 грн до 394,50 грн;

у січні 2015 року змінився розмір надбавки за кваліфікацію з 47,10 грн до 65,18 грн;

у листопаді 2015 року змінився розмір надбавки за вислугу років з 394,50 грн до 460,25 грн.

Отже, з огляду на норми Порядку № 1078 у період з 01 січня 2008 року по 30 листопада 2015 року для позивача новими базовими місяцями для обчислення індексації грошового забезпечення були: січень 2008 року, липень 2008 року, вересень 2010 року, грудень 2010 року, травень 2012 року, вересень 2014 року, січень 2015 року, листопад 2015 року. В той же час, для проведення індексації грошового забезпечення позивача за період з 01 грудня 2015 року по 28 лютого 2018 року слід ураховувати січень 2008 року, як місяць підвищення доходу ОСОБА_1 , за яким необхідно здійснювати обчислення індексу споживчих цін.

Як свідчать відомості особистих карток грошового забезпечення ОСОБА_1 та архівних відомостей за 2008-2015 роки, а також довідка-розрахунок про індексацію від 28 березня 2023 року № 52-М, відповідачем у період з 01 січня 2008 року по 30 листопада 2015 року неправильно нараховувалась та виплачувалась позивачу індексація грошового забезпечення, що є підставою для задоволення позовних вимог.

Європейський суд з прав людини підкреслює особливу важливість принципу належного урядування. Він передбачає, що в разі коли йдеться про питання загального інтересу, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб (див. рішення у справах Беєлер проти Італії [ВП] (Beyeler v. Italy [GC]), заява № 33202/96, п. 120, ECHR 2000, Онер`їлдіз проти Туреччини [ВП] (Oneryэldэz v. Turkey [GC]), заява № 48939/99, п. 128, ECHR 2004-XII, Megadat.com S.r.l. проти Молдови (Megadat.com S.r.l. v. Moldova), заява № 21151/04, п. 72, від 8 квітня 2008 року, і Москаль проти Польщі (Moskal v. Poland), заява № 10373/05, п. 51, від 15 вересня 2009 року). Також, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок (див., наприклад, рішення у справах Лелас проти Хорватії (Lelas v. Croatia), заява № 55555/08, п. 74, від 20 травня 2010 року, і Тошкуце та інші проти Румунії (Toscuta and Others v. Romania), заява № 36900/03, п. 37, від 25 листопада 2008 року) і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах.

Крім того, Європейський суд з прав людини у своєму рішення по справі Yvonne van Duyn v.Home Office зазначив, що принцип юридичної визначеності означає, що зацікавлені особи повинні мати змогу покладатися на зобов`язання, взяті державою, навіть якщо такі зобов`язання містяться в законодавчому акті, який загалом не має автоматичної прямої дії. З огляду на принцип юридичної визначеності, держава не може посилатись на відсутність певного нормативного акта, який би визначав механізм реалізації прав та свобод громадян, закріплених у конституції чи інших актах. Така дія названого принципу пов`язана з іншим принципом - відповідальності держави, який полягає в тому, що держава не може посилатися на власне порушення зобов`язань для запобігання відповідальності. Захист принципу обґрунтованих сподівань та юридичної визначеності є досить важливим у сфері державного управління та соціального захисту. Так, якщо держава чи орган публічної влади схвалили певну концепцію своєї політики чи поведінки, така держава чи такий орган вважатимуться такими, що діють протиправно, якщо вони відступлять від такої політики чи поведінки щодо фізичних та юридичних осіб на власний розсуд та без завчасного повідомлення про зміни у такій політиці чи поведінці, позаяк схвалення названої політики чи поведінки дало підстави для виникнення обґрунтованих сподівань у названих осіб стосовно додержання державою чи органом публічної влади такої політики чи поведінки.

У рішенні від 31 липня 2003 року у справі Дорани проти Ірландії Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття ефективний засіб передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. Причому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі Салах Шейх проти Нідерландів, ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними. При вирішенні справи Каіч та інші проти Хорватії (рішення від 17 липня 2008 року), Європейський суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

При обранні способу відновлення порушеного права позивача суд виходить з принципу верховенства права щодо гарантування цього права статті 1 Протоколу № 1 до Європейської Конвенції з прав людини, як складової частини змісту і спрямованості діяльності держави, та виходячи з принципу ефективності такого захисту, що обумовлює безпосереднє поновлення судовим рішенням прав особи, що звернулась за судовим захистом без необхідності додаткових її звернень та виконання будь-яких інших умов для цього.

Рішенням Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року у справі № 3-рп/2003р визначено, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.

Згідно з частиною другою статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Обираючи належний та ефективний спосіб захисту порушеного права позивача, суд на підставі частини другої статті 9 КАС України вважає за необхідне:

визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (базового місяця) за період з 01 січня 2008 року по 30 листопада 2015 року включно - «січень 2008 року», «липень 2008 року», «вересень 2010 року», «грудень 2010 року», «травень 2012 року», «вересень 2014 року», «січень 2015 року», «листопад 2015 року», а за період з 01 грудня 2015 року по 28 лютого 2018 року включно «січень 2008 року»;

зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) нарахувати і виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (базового місяця) за період з 01 січня 2008 року по 30 листопада 2015 року включно - «січень 2008 року», «липень 2008 року», «вересень 2010 року», «грудень 2010 року», «травень 2012 року», «вересень 2014 року», «січень 2015 року», «листопад 2015 року», а за період з 01 грудня 2015 року по 28 лютого 2018 року включно «січень 2008 року», та з урахуванням раніше виплачених сум індексації.

У задоволенні позовних вимог про визнання протиправною бездіяльності Військової частини НОМЕР_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), що полягає у ненарахуванні та невиплаті у повному обсязі ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01 січня 2008 по 30 листопада 2015 року включно та зобов`язання Військової частини НОМЕР_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01 січня 2008 року по 30 листопада 2015 року включно із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (базового місяця) - січень 2008 року, з урахуванням раніше виплачених сум, належить відмовити через необґрунтованість та неправильне визначення позивачем у спірному періоді місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (базового місяця).

Отже, позовні вимоги належить задовольнити частково.

Сторонами суду не наведено інших специфічних, доречних та важливих аргументів, які суд зобов`язаний оцінити, виконуючи свої зобов`язання щодо пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

За практикою Європейського суду з прав людини пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (див. Руїз Торія проти Іспанії (Ruiz Toriya v. Spaine), рішення від 09.12.1994, Серія A, № 303-A, параграф 29). Водночас, відповідь суду повинна бути достатньо детальною для відповіді на основні (суттєві) аргументи сторін.

Питання про розподіл судових витрат відповідно до вимог статті 139 КАС України судом не вирішується, оскільки позивач згідно з пунктом 1 частини першої статті 5 Закону України від 08 липня 2011 року № 3674-VІ Про судовий збір від сплати судового збору звільнений.

Керуючись статтями 2, 8, 9, 19, 20, 32, 72, 77, 90, 94, 132, 241-246, 250, 255, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Задовольнити частково позов ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 ) до Військової частини НОМЕР_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) (ідентифікаційний код 14321736, місцезнаходження: просп. Перемоги, буд. 58, м. Лисичанськ, Луганська область, 93120) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (базового місяця) за період з 01 січня 2008 року по 30 листопада 2015 року включно - «січень 2008 року», «липень 2008 року», «вересень 2010 року», «грудень 2010 року», «травень 2012 року», «вересень 2014 року», «січень 2015 року», «листопад 2015 року», а за період з 01 грудня 2015 року по 28 лютого 2018 року включно «січень 2008 року».

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) нарахувати і виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (базового місяця) за період з 01 січня 2008 року по 30 листопада 2015 року включно - «січень 2008 року», «липень 2008 року», «вересень 2010 року», «грудень 2010 року», «травень 2012 року», «вересень 2014 року», «січень 2015 року», «листопад 2015 року», а за період з 01 грудня 2015 року по 28 лютого 2018 року включно «січень 2008 року», та з урахуванням раніше виплачених сум індексації.

Відмовити в задоволенні решти позовних вимог.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 295 КАС України, всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Т.І. Чернявська