Справа № 260/5431/21
Суддя: Ніколін Володимир Володимирович
Дата ухвалення: 2023-05-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 травня 2023 рокуЛьвівСправа № 260/5431/21 пров. № А/857/18674/22

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії:

Головуючого судді Ніколіна В.В.,

суддів Гінди О.М., Пліша М.А.,

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (Військова частина НОМЕР_2 )на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 05 грудня 2022 року(суддя Гебеш С.А., м. Ужгород) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (Військова частина НОМЕР_2 ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 у жовтні 2021 року звернувся до суду з адміністративним позовом НОМЕР_3 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (Військова частина НОМЕР_2 ; далі в/ч НОМЕР_2 ), в якому просив: визнати протиправною бездіяльність в/ч НОМЕР_2 у відношенні до ОСОБА_1 щодо не нарахування (нарахування у меншому розмірі) та невиплаті індексації грошового забезпечення в належному розмірі із 01.01.2008 по 20.12.2013 січень 2008 року; зобов`язати в/ч НОМЕР_2 вчинити дії щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення (з врахуванням раніше виплачених сум), із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення із 01.01.2008 по 20.12.2013 року січень 2008 року із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004№44 (далі Порядок №44);зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити позивачу компенсацію втрат доходів у зв`язку з порушенням термінів виплати індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2008 по день її фактичної виплати, - відповідно до Закону України Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати (далі Закон №2050-ІІІ), із одночасною компенсацією суд податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 Порядку № 44. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що проходив військову службу в органах Державної прикордонної служби, останнє місце служби в/ч НОМЕР_2 та виключений зі списків особового складу з 20.12.2013. Вказує на те, що йому, при виключенні зі списків особового складу, не виплачено в повному обсязі індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2008 по 20.12.2013 включно. За вказаний період було нараховано індексацію грошового забезпечення у сумі 4502,51 гривні із застосуванням коефіцієнта індексації, які не відповідають місяцю підвищення посадового окладу, а тому такий розмір індексації є лише частиною належних коштів.

Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 05 грудня 2022 року позов задоволено частково. Визнано протиправними дії в/ч НОМЕР_2 щодо неналежного визначення базового місяця для обрахунку індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.01.2008 по 20.12.2013. Зобов`язанов/ч НОМЕР_2 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2008 по 20.12.2013, із застосуванням базового місяця січень 2008 року, з врахуванням раніше виплачених сум. В задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.

Не погодившись з ухваленим судовим рішенням, фактично в частині задоволених позовних вимог, його оскаржив відповідач, який із покликанням на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення, та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позову повністю. В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, щодо 01.12.2015 базовим місяцем вважався місяць, у якому відбулося підвищення мінімальної зарплати, пенсій, стипендій, виплат із соціального страхування чи зростання грошових доходів населення без перегляду їх мінімальних розмірів (за рахунок постійних складових зарплати), однак після 01.12.2015 місяцем підвищення став місяць, у якому відбулося підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного грошового утримання, стипендій, виплат із соціального страхування. Також вказує. що розрахунок індексації грошового забезпечення є компетенцією відповідача.

Позивачподав письмовий відзив на апеляційну скаргу, в якому просить залишити таку без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Враховуючи те, що апеляційну скаргу подано на рішення суду першої інстанції, ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні), апеляційний суд вважає за можливе розглядати справу в порядку письмового провадження відповідно до положень пункту 3 частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Заслухавши суддю-доповідача, переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та знайшло своє підтвердження під час розгляду апеляційної скарги, що ОСОБА_1 проходив військову службу у НОМЕР_1 прикордонному загоні Західного регіонального управління ДПС України (військова частина НОМЕР_2 ).

Наказом начальника НОМЕР_1 прикордонного загону №209-ос від 20 грудня 2013 року позивач звільнений з військової служби та виключений зі списків особового складу військової частини з 20 грудня 2013 року.

За період перебування позивача на військовій службі йому нараховано індексацію грошового забезпечення у сумі 4502,51грн., що підтверджується відповідною довідкою (а.с. 56, на звороті, 57)

Із вказаної довідки вбачається, що під час визначення розміру індексації відповідач застосував коефіцієнти індексації, які відповідають місяцю підвищення посадового окладу січень 2008 року, червень 2010 року, квітень та жовтень 2011 року, квітень 2012 року.

Проте, позивач вказує на те, що у вказані періоди року посадові оклади військовослужбовцям рішенням Уряду не підвищувалися, а тому такий розмір індексації є лише частиною належних йому коштів.

Як вбачається із довідки індексації грошового забезпечення позивача, сума індексації останньому нарахована: у листопаді 2008 року 505,47 грн, у січні 2009 року 98,34 грн, березень 2009 року 109,72 грн, квітень 2009 року 436,86 грн, жовтень 2009 року - 531,18 грн, листопад 2009 року 1944,68 грн, січень 2010 року 389,36 грн, лютий 2010 року 446,40 грн, березень 2010 року 240,31 грн, квітень 2010 року 267,10 грн, травень 2010 року 334,57 грн, червень 2010 року 371,71 грн, липень 2010 року 340,34 грн, листопад 2010 року 35,37 грн, грудень 20110 року 35,96 грн, березень 2011 року 122,10 грн, квітень 2011 року 20,00 грн, червень 2011 року 12.48 грн, вересень 2013 23,04 грн..

Не погоджуючись з таким нарахуванням індексації грошового забезпечення, позивач звернувся з позовом до суду.

Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до положень Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078 (далі Порядок №1078), січень 2008 року є базовим місяцем для нарахування індексації грошового забезпечення позивача за спірний період.

Спірними в даній справі є питання не нарахування та невиплата позивачу індексації грошового забезпечення за період з із 01.01.2008 по 20.12.2013 з урахуванням базового місяця січень 2008 року.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог частини першої статті 9 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей (далі - Закон № 2011-XII) держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Згідно із частиною другою статті 9 Закону № 2011-XII до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Абзацом другим частини третьої статті 9 Закону № 2011-XII передбачено, що грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.

Відповідно до статті 1 Закону України Про індексацію грошових доходів населення (далі - Закон № 1282-XII) індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Згідно із частиною першою статті 2 Закону № 1282-XII індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення).

Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення. Тобто, основною метою індексації грошових доходів населення є забезпечення достатнього життєвого рівня населення України за рахунок відшкодування подорожчання споживчих товарів і послуг.

Враховуючи наведене, індексація грошового забезпечення є однією з основних державних гарантій щодо оплати праці. За вимогами вказаних нормативно-правових актів проведення індексації у зв`язку зі зростанням споживчих цін (інфляцією) є обов`язковою для всіх юридичних осіб роботодавців, незалежно від форми власності та виду юридичної особи в тому числі військовослужбовців, при цьому базовим місяцем при обчисленні індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації треба вважати підвищення грошового забезпечення за рахунок зростання його складових, які не мають разового характеру.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачу виплачено індексацію в таких розмірах:

-2008 рік виплата проводилася в листопаді в розмірі 505,47 при базовому місяці січень 2008 року (зміна посадового окладу);

-2009 рік виплата проводилася січень, березень, квітень, жовтень листопад та грудень в розмірі 1370,78 грн при базовому місяці січень 2008 року (зміна посадового окладу);

-2010 рік виплата проводилася з січня по липень, листопад та грудень в розмірі 2461,12 грн при базовому місяці червень 2010 року (зміна надбавки за виконання особливих завдань та премії);

-2011 рік виплата проводилася з березня по липень та вересень в розмірі 165,14 при базових місяцях квітень та жовтень 2011 року (зміна премії);

-2012 рік виплата не проводилася базовий місяць встановлювався квітень 2012 року (зміна премії);

-2013 рік виплата не проводилася базовий місяць квітень 2012 року.

Всього з 2008 по 2013 роки сума індексації була виплачена 4502,51 грн.

Стаття 58 Конституції України передбачає, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Постановою Кабінету Міністрів України «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» №1013 від 09 грудня 2015 року внесено зміни до Порядку №1078 в частині визначення базового місяця.

Відповідно до пункту 5 Порядку №1078 (в редакції, яка діяла до грудня 2015 року) у разі підвищення розмірів мінімальної заробітної плати, пенсії, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, стипендій, а також у разі зростання грошових доходів населення без перегляду їх мінімальних розмірів місяць, в якому відбулося підвищення, вважається базовим при обчисленні індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення. У базовому місяці значення індексу споживчих цін приймається за 1 або 100 відсотків. Індексація грошових доходів, отриманих громадянами за цей місяць, не провадиться. З наступного місяця здійснюється обчислення наростаючим підсумком індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації.

Тобто, згідно з пунктом 5 Порядку №1078 (в редакції, яка діяла до грудня 2015 року) базовим місяцем при обчисленні індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення був, в тому числі, місяць зростання грошових доходів населення без перегляду їх мінімальних розмірів.

Постановою Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2015 року №1013 "Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів" були внесені значні зміни у вищевказаний Порядок, у зв`язку з чим з 01 грудня 2015 року вступили в дію нові правила індексації заробітної плати.

Так, за змістом пункту 5 Порядку №1078 (в редакції Постанови Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2015 року №1013) у разі підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків.

Тобто, з прийняттям вищевказаної Постанови № 1013 змінилась процедура визначення базового місяця при обчисленні індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення.

Таким місяцем (базовим) є той місяць, в якому відбулось підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, значення індексу споживчих цін у місяці.

Таким чином, у зв`язку із прийняттям вказаної постанови базовим місцем при обчисленні індексу споживчих цін для індексації грошових доходів є січень 2008 року, але тільки у випадку проведення індексації після 01 грудня 2015 року (після набрання чинності п.5 Порядку № 1078 (в редакції Постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 № 1013).

Разом з тим, спірний період з 01.01.2008 по 20.12.2013 стосується часу, коли діяли норми Порядку №1078, в редакції, яка діяла до прийняття Кабінетом Міністрів України Постанови №1013 від 09.12.2015, відповідно до якої базовим місяцем при обчисленні індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення був, в тому числі, місяць зростання грошових доходів населення без перегляду їх мінімальних розмірів.

Тобто, встановлення базового місяця в період, що оскаржується, не залежало лише від підвищення окладу військовослужбовців. Встановлення базового місяця відповідно до Порядку №1078 (в редакції, чинній у вищевказаний період) перебувало в залежності від загального підвищення доходу військовослужбовця, зокрема при введені додаткових щомісячних виплат, винагород, премій тощо.

Колегія суддів зазначає, що у спірному періоді (січень 2008 - грудень 2013 року) ключовим є те, що при проведенні індексації до часу прийняття Постанови від 09 грудня 2015 року №1013 базовим місяцем при обчисленні індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення був місяць зростання грошових доходів військовослужбовця (в тому числі у зв`язку із встановленням надбавок, виплати премії), а не місяць, в якому відбулось підвищення тарифної ставки (посадового окладу) за посадою, яку займає військовослужбовець.

Таким чином, з врахуванням наведеного вище колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції неправильно застосовано Порядок №1078 в редакції, яка підлягала застосуванню лише з 01 грудня 2015 року для вирішення спірних питань щодо нарахування індексації грошового забезпечення позивача у період з 01.01.2008 по 20.12.2013.

Разом з тим, щодо визначення відповідачем базового місяця для обчислення індексації за період з 01.01.2008 по 20.12.2013 суд першої інстанції не звернув на вищевказані обставини належної уваги, не дослідив їх належним чином та не надав їм відповідної правової оцінки, а тому дійшов помилкового висновку в частині зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити позивачу індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2008 по 20.12.2013 із застосуванням базового місяця січня 2008 року, тому позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

Доводи апелянта щодо вказаних позовних вимог є підставними та обґрунтованими і спростовують висновки суду першої інстанції з наведених вище мотивів.

Відповідно до частини першої статті 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд визнає, що суд першої інстанції, вирішуючи даний публічно-правовий спір, неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, допустився помилки в частині застосування норм матеріального та процесуального права, а тому дійшов помилкового висновку щодо наявності правових підстав для задоволення позову.

За таких обставин колегія суддів вважає правильним скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст. 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (Військова частина НОМЕР_2 ) задовольнити.

Рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 05 грудня 2022 року в справі №260/5431/21- скасувати, та прийняти нове, яким в позові відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.

Головуючий суддя В. В. Ніколін
судді О. М. Гінда
М. А. Пліш