Справа № 120/783/23
Суддя: Шаповалова Тетяна Михайлівна
Дата ухвалення: 2023-05-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

01 травня 2023 р. Справа № 120/783/23

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Шаповалової Тетяни Михайлівни, розглянувши в письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Командування Повітряних Сил Збройних Сил України (Військової частини НОМЕР_1 ), Вінницького об`єднаного міського територіального центру комплектування та соціальної підтримки, Вінницького обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки про визнання дій протиправними та зобов`язання внести зміни до трудової книжки,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2023 ОСОБА_1 (далі-позивач) звернулася до суду з адміністративним позовом до Міністерства оборони України Командування ПС ЗСУ в/ч НОМЕР_1 (далі-відповідач1), Вінницького об`єднаного міського територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі-відповідач2), Вінницького обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі-відповідач3), у якому з уточненням позовних вимог просила:

визнати протиправними дії Командування ПС ЗСУ в/ч НОМЕР_2 Міністерства оборони України як правонаступника в/ч НОМЕР_3 , що внесла неправильний запис до трудової книжки та зобов`язати внести виправлення - зміни запису відомостей про роботу, а саме: «Записи за № 1-2 недійсні»;

встановити наявність чи відсутність компетенції (повноважень) щодо внесення змін до трудових книжок військовослужбовців/працівників ЗСУ у Відповідача 2 та Відповідача 3.

Позовні вимоги мотивовані тим, що у трудовій книжці серії НОМЕР_4 , яка видана на ім`я позивача, зроблено запис №1 від 20 березня 1995 року про прийняття на посаду психолога відділення мобілізаційної роботи та планування Управління виховної роботи відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_3 за №64 від 20 березня 1995 року на ім`я « ОСОБА_2 » (російською мовою). У подальшому, 29 травня 1995 року, у зазначеній трудовій книжці зроблено запис № 2 про звільнення за власним бажанням за №119 від 29 травня 1995 року.

Позивач вказує, що при перевірці у 2022 році трудового стажу позивача органами Пенсійного фонду України було виявлено, що запис на титульній сторінці 1-2 (де зазначено ім`я « ОСОБА_3 » та її дівоче прізвище) має виправлення, а саме - у імені та прізвищі. Окрім того, працівники ПФУ на особистих прийомах рекомендували їй внести зміни до трудової книжки що стосуються: невірно вказаного імені « ОСОБА_3 », а не « ОСОБА_3 » (російською мовою), « ОСОБА_3 » (українською мовою); та записів №1-2.

Також позивач вказує, що задля уточнення відомостей по записам №1-2, а саме - прізвища та по-батькові, вона звернулася до Військової частини НОМЕР_5 із запитом щодо надання персональної інформації про виплату заробітної плати працівникові чи військовослужбовцю Військової частини НОМЕР_3 на ім`я - « ОСОБА_2 » (російською мовою) чи « ОСОБА_2 » (російською мовою) в період з березня 1995 року по травень 1995 року.

У відповідь було отримано архівну довідку із Галузевого Державного архіву Міністерства оборони України №179/1/4262 від 21 липня 2022, у якій вказано, що у перевірених роздавальних відомостях на виплату грошового забезпечення військовослужбовцям та заробітної плати працівникам в/ч НОМЕР_3 за період з березня 1995 року по травень 1995 року ОСОБА_4 ( ОСОБА_2 (російською мовою) не значиться.

Також, 30 серпня 2022 позивач електронною поштою відправила запит до Галузевого Державного архіву Міністерства оборони України щодо підтвердження чи спростування інформації про працевлаштування особи на ім`я « ОСОБА_2 » та особи на ім`я « ОСОБА_2 » на посаді психолога відділення мобілізаційної роботи та планування Управління виховної роботи у в/ч НОМЕР_3 з 20 березня по 29 травня 1995 року.

У відповідь отримано архівну довідку №179/1/5444 від 27.09.2022 року, де зазначено, що у перевірених наказах командира в/ч НОМЕР_6 (в тому числі А-0155) наказ №64, датований 03 квітня 1995 року, а наказ від 20 березня 1995 року значиться за №54. Наказ №119 датований 26 червня 1995 року, а наказ від 29 травня 1995 року значиться за №100. Виявилось, що і у зазначених наказах « ОСОБА_2 » не значиться.

Згідно відповіді на запит від 21.11.2022 до Вінницького об`єднаного міського територіального центру комплектування та соціальної підтримки від 27.11.2022 за №6982, внесення виправлень до трудових книжок громадян не входить до його компетенції.

Позивач зазначає, що правонаступником Військової частини НОМЕР_3 , яка розформована і про яку йдеться у трудовій книжці позивача, відповідно до наказу Міністра оборони України від 21.10.2004р. №471, визначено ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ).

Оскільки в трудову книжку записи про трудовий стаж вносились до 2018 включно, відповідач 1 із 1995 по 2018 мав змогу внести відповідні зміни про недійсність записів 1-2, однак, цього не зробив.

Вважаючи дії відповідача 1 протиправними, позивач звернулася з позовом до суду за захистом своїх прав.

Ухвалою суду від 08.02.2023 даний адміністративний позов залишено без руху та встановлено строк для усунення недоліків.

Ухвалою суду від 20.02.2023 звільнено ОСОБА_1 від сплати судового збору, прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у даній справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін (в письмовому провадженні). Цією ж ухвалою відмовлено в задоволенні клопотання про допит в якості свідка юристконсульта або керівника кадрового забезпечення в/ч НОМЕР_2 .

Ухвалою суду від 03.03.2023 витребувано у ОСОБА_1 інформацію щодо номеру та місцезнаходження Військової частини.

16.03.2023 представником Вінницького обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі-відповідач 3), подано відзив на адміністративний позов, у якому зазначено, що Вінницький ОТЦК і СП не має жодного відношення до внесення записів до трудових книжок осіб, які не працюють та не працювали у Вінницькому ОТЦК та СП.

Представник відповідача вказав, що запис зроблений командиром військової частини НОМЕР_3 , Вінницький ОТЦК та СП не є правонаступником чи вищестоящою організацією військової частини НОМЕР_3 .

Враховуючи наведене, відповідач 3 просив визнати Вінницький ОТЦК неналежним відповідачем.

29.03.2023 представником Військової частини НОМЕР_1 (Командування Повітряних Сил Збройних Сил України) (далі-відповідач1), подано відзив на адміністративний позов, у якому зазначено, що у разі виявлення неправильного запису внесеного Військовою частиною НОМЕР_3 у трудову книжку позивача, необхідні зміни на вимогу позивача має внести Військова частина НОМЕР_1 , що не заперечується відповідачем 1.

Також вказує, що в даному спорі законом встановлено обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору, а саме звернення позивача до відповідача з вимогою внесення змін у її трудову книжку. При цьому відповідач зауважує, що позивач не звертався до відповідача з відповідною вимогою, а у інших зверненнях до інших структур позивач запитувала, хто є правонаступником військової частини НОМЕР_3 , та контакті номери телефонів кадрової служби Міністерства оборони України. Але і по наданим номерам телефонів позивач з вимогою про внесення змін не зверталась.

Враховуючи наведене, що у задоволенні позову слід відмовити.

Також відповідач 1 подала заяву про залишення позову без розгляду посилаючись на те, що позовну заяву подано з недоліками, які позивач не усунув у строк встановлений судом.

Суд розглянувши таке клопотання відповідач 1 звертає увагу, що ухвалою суду від 08.02.2023 даний адміністративний позов залишено без руху та встановлено строк для усунення недоліків. Надавши оцінку заяві позивача щодо усунення недоліків, суд дійшов висновку, що такі недоліки усунуті та ухвалою суду від 20.02.2023 звільнив ОСОБА_1 від сплати судового збору, прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у даній справі.

А тому суд доходить висновку про те, що таке клопотання відповідача 1 не підлягає задоволенню.

Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення (ч. 5 ст. 250 КАС України).

Разом з тим, дата постановлення судового рішення у цій справі обумовлена перебуванням головуючого судді (судді-доповідача) відповідно до наказу Вінницького окружного адміністративного суду № 028-в/к від 29.03.2023 у відпустці в період з 14.04.2023 до 28.04.2022 включно.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши інші докази в їх сукупності, суд встановив наступні обставини.

ОСОБА_4 (російською ОСОБА_2 ), народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_7 від 05.01.2006, виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області.

У подальшому, позивач змінила прізвище з « ОСОБА_5 » на « ОСОБА_6 », що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу, виданим 30.03.1996.

Відповідно до записів трудової книжки серії НОМЕР_4 , виданої на ОСОБА_1 :

20.03.1995 позивач прийнята роботу в Військову частину НОМЕР_3 на посаду психолога відділення мобілізаційної роботи та планування Управління виховної роботи на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_3 за №64 від 20.03.1995 (запис №1);

29.05.1995 позивач звільнена з роботи за власним бажанням, ст. 38 КЗпП України на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_3 за №119 від 29.05.1995 (запис №2).

Згідно архівної довідки Галузевого державного архіву Міністерства оборони України від 21.07.2022 в перевірених роздавальних відомостях на виплату грошового забезпечення військовослужбовцям та заробітної плати працівникам Військової частини НОМЕР_5 за період з березня 1995 року по травень 1995 року ОСОБА_4 не значиться.

Зі змісту архівних довідок Галузевого державного архіву Міністерства оборони України від 27.09.2022 вбачається, що в перевірених наказах командира Військової частини НОМЕР_6 (в тому числі НОМЕР_3 ) (по стройовій частині) наказ № 64 датований від 03.04.1995, а наказ від 20.03.1995 значиться за №54; наказ № 119 датований від 26.06.1995, а наказ від 29.05.1995 значиться за № 100, в яких « ОСОБА_2 » не значиться.

Відповідно до листа начальника штабу Командування Повітряних Сил Збройних Сил України, Головне командування Військово-Повітряних Сил Збройних Сил України (Військова частина НОМЕР_3 ) було розформовано, а правонаступником було визначено Командування Військово-Повітряних Сил Збройних Сил України (Військова частина НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ).

Оскільки, записи про працевлаштування позивача на посаді психолога відділення мобілізаційної роботи та планування Управління виховної роботи у військовій частині НОМЕР_3 у період з 20.03.1995 по 29.05.1995 не підтвердилися, позивач звернулася до суду з вказаним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам та встановленим обставинам справи, суд керується такими мотивами.

Стаття 19 Конституції України встановлює, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 48 Кодексу законів про працю України на вимогу працівника, який вперше приймається на роботу, трудова книжка оформляється роботодавцем в обов`язковому порядку не пізніше п`яти днів після прийняття на роботу.

Роботодавець на вимогу працівника зобов`язаний вносити до трудової книжки, що зберігається у працівника, записи про прийняття на роботу, переведення та звільнення, заохочення та нагороди за успіхи у роботі.

На момент внесення записів до трудової книжки позивача діяла Інструкція про ведення трудових книжок, затверджена наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29 липня 1993 року №58, зареєстрована в Міністерстві юстиції України 17 серпня 1993 року за №110 (далі - Інструкція).

За приписами пункту 1.1 Інструкції трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

Пунктом 2.6. Інструкції визначено, що у разі виявлення неправильного або неточного запису відомостей про роботу, переведення, а також про нагородження та заохочення тощо, виправлення виконується власником або уповноваженим ним органом, де було зроблено відповідний запис. Власник або уповноважений ним орган за новим місцем роботи зобов`язаний надати працівнику в цьому необхідну допомогу.

Пунктом 2.8 Інструкції передбачено, що якщо підприємство, яке зробило неправильний або неточний запис, ліквідоване, відповідний запис робиться правонаступником і засвідчується печаткою, а в разі його відсутності - вищестоящою організацією, якій було підпорядковане підприємство, а в разі його відсутності - облархівом, держархівом м.Києва, держархівом м.Севастополя і держархівом при Раді Міністрів Криму.

Таким чином, законодавством України, чітко визначено порядок внесення змін та виправлень до трудової книжки.

Так, згідно з директивою Міністра оборони України від 20.11.2004 № Д-312/1/027 Головне командування Військово-Повітряних Сил Збройних Сил України (військова частина НОМЕР_3 ) було розформовано 31.03.2005 року. Правонаступником військової частини НОМЕР_3 , відповідно до наказу Міністра оборони України від 21.10.2004 №471 було визначено Військову частину НОМЕР_1 (Командування Повітряних Сил Збройних Сил України).

Тобто, у разі виявлення неправильного запису внесеного військовою частиною НОМЕР_8 у трудову книжку позивача, необхідні зміни на вимогу позивача має внести Військова частина НОМЕР_1 . Даний факт відповідачем не заперечується, про що вказано у відзиві.

При цьому, позивачем не надано доказів того, що вона зверталась до відповідача1 з вимогою про внесення виправлень у трудову книжку, та відповідно позивачу було відмовлено у цьому.

Тобто позивачем не доведено наявність спору між нею та відповідачем 1 та те, що її права якимось чином були порушені відповідачем 1.

Більше того, у відзиві відповідач 1 зазначає, що після отримання ухвали про відкриття провадження у справі, ними в телефонному режимі було запропоновано позивачці внести відповідні зміни до записів у трудовій книжці, від чого позивач відмовилася.

У відповіді на відзив позивач не заперечувала, що представник відповідача 1 пропонував внести зміни зміни до трудової книжки, водночас позивач стверджує, що це відбувалося в неналежній та грубій формі, а тому вона відмовилася.

Аналізуючи наведене, суд приходить до висновку, що позивач не позбавлений права звернутися до Командування Повітряних Сил Збройних Сил України (Військової частини НОМЕР_1 ) про внесення виправлень у трудову книжку і звернення до суду в даному випадку є передчасним, оскільки між позивачем та відповідачем відсутній відповідний спір.

Що стосується позовної вимоги про встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) щодо внесення змін до трудових книжок військовослужбовців/працівників ЗСУ у Відповідача 2 та Відповідача 3, то наведеними вище нормами встановлено обов`язок саме правонаступника юридичної особи внести відповідні зміни, що визнається військовою частиною НОМЕР_1 . Лише у разі відсутності правонаступника юридичної особи зміни вносяться вищестоящою організацією, якій було підпорядковане підприємство, а в разі його відсутності - облархівом, держархівом м.Києва, держархівом м.Севастополя і держархівом при Раді Міністрів Криму.

Тому у задоволенні такої позовної вимоги також необхідно відмовити.

Як зазначено у частині першій статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У контексті оцінки кожного аргументу (доводу), наданого стороною, суд звертає увагу на позицію Європейського суду з прав людини, зокрема, у справах "Проніна проти України" (пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 73 КАС України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 вказаного Кодексу.

Згідно з ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачем, суд доходить висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Інформація про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_9 , АДРЕСА_2 )

Відповідач1: Командування Повітряних Сил Збройних Сил України (Військової частини НОМЕР_1 ) (код ЄДРПОУ НОМЕР_10 , АДРЕСА_3 )

Відповідач2: Вінницький об`єднаний міський територіальний центр комплектування та соціальної підтримки (, вул. Замостянська, 23, м. Вінниця, 21000)

Відповідач3: Вінницький обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки (3, вул. Данила Галицького, 31, м. Вінниця, 21036)

Повне судове рішення складено та підписано суддею 01.05.2023

Суддя Шаповалова Тетяна Михайлівна