Справа № 486/668/23
Суддя: Волкова О. І.
Дата ухвалення: 2023-04-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 486/668/23
Провадження № 2-а/486/8/2023
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2023 року Южноукраїнський міський суд Миколаївської області

у складі: головуючої судді Волкової О.І.,

за участю: секретаря судового засідання Жук А.Ю.,

представника позивача начальника Южнокраїнського відділу Управління Державної міграційної служби України в Миколаївської області Покрови Ю.А.,

відповідача ОСОБА_1 в режимі відеоконференції,

представника відповідача адвоката Кесельман М.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Южноукраїнську Миколаївської області адміністративну справу за позовом Южноукраїнського відділу Управління Державної міграційної служби України в Миколаївській області до громадянина російської федерації ОСОБА_1 про затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні,-

ВСТАНОВИВ:

27.04.2023 до Южноукраїнського міського суду Миколаївської області надійшов адміністративний позов від начальника Южноукраїнського відділу УДМС України в Миколаївській області Покрови Ю.А. до громадянина російської федерації ОСОБА_1 про затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 26.04.2023 співробітниками УМП ГУНП в Миколаївський області був виявлений та доставлений до Южноукраїнського відділу УДМС України в Миколаївській області громадянин російської федерації ОСОБА_1 . В останнього на час його затримання були відсутні жодні з дійсних документів, що посвідчують його особу, громадянську належність до будь-якої держави, дають право перебувати на території України на законних підставах або перетнути державний кордон України. Інформація з інтегрованої міжвідомчої автоматизованої системи обміну інформацією з питань контролю осіб, транспортних засобів та вантажів, які перетинають державний кордон «Аркан» щодо перетину державного кордону України ОСОБА_1 відсутня. З його слів він прибув на територію України у червні 2017 року. З цього періоду і до сьогодні, враховуючи його перебування в місцях позбавлення волі, відповідач не вчиняв жодних дій з приводу легалізації свого перебування в Україні. За результатами перевірок за обліками територіальних органів ДМС України було встановлено, що ОСОБА_1 за обліками територіальних органів ДМС України не значиться, посвідками на постійне або тимчасове проживання не документований, дозвіл на імміграцію в Україну не отримував, паспортом громадянина України або паспортом громадянина України для виїзду за кордон не документований, рішень про примусове повернення, заборону в`їзду в Україну стосовно нього не приймалось. До того ж, він не має законного джерела існування на території України. Посилалась на ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. 26 Конституції України, статті 20, 55, 268-269, 288-289 КАС України, статті 1, 3, 9, 21, 23 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», Положення «Про державну міграційну службу України», Типове положення про пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні», Інструкцію про примусове повернення та примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства, а також на постанови Верховного Суду:

-від 19.11.2020 у справі № 743/859/20;

-від 28.10.2020 у справі № 333/3933/19;

-від 01.04.2020 у справі № 522/23067/17;

-від 20.10.2020 у справі № 743/1027/18;

-від 29.04.2021 у справі № 591/4062/18.

Просила затримати відповідача з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення строком на 6 місяців з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні.

Представник міграційної служби начальник Южнокраїнського відділу УДМС України в Миколаївській області Покрова Ю.А., у судовому засіданні підтримала позовні вимоги, просила їх задовольнити та суду пояснила, що 26.04.2023 відповідача було затримано співробітниками УМП ГУНП в Миколаївській області і доставлено до приміщення Южноукраїнського відділу УДМС України в Миколаївській області, оскільки він не мав документів, що посвідчують його особу, громадянську належність до будь-якої держави, дають право перебувати на території України на законних підставах або перетнути державний кордон України. На сьогодні в міграційній службі відсутня інформація щодо того, коли відповідач перетнув державний кордон України. Додала, що на час вчинення злочину та час відбування ним покарання, ОСОБА_1 було відомо про те, що він незаконно перебуває на території України. При цьому, він мав можливість за цей час звернутись до уповноважених органів щодо легалізації перебування в Україні. Те, що відповідач вважає її дії неправильними є безпідставним. З урахуванням воєнного часу в країні є всі підстави для затримання ОСОБА_1 . Беручи до уваги той факт, що відповідач проживав на території України без документів на право проживання в Україні, вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 203 КУпАП, у нього на момент виявлення відсутній паспортний документ, який надає право здійснити виїзд з території України, які визначені ст. 15 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» відповідно до якої в`їзд в Україну та виїзд з України іноземців та осіб без громадянства здійснюється за паспортним документом за наявності відповідної візи, якщо інший порядок в`їзду та виїзду не встановлено законодавством чи міжнародним договором України. Вважає, що за таких обставин, окрім як за рішенням суду, виконати рішення про видворення неможливо.

Відповідач ОСОБА_1 , який брав участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, позовні вимоги визнав частково, оскільки не згоден зі строком його затримання на 6 місяців. На його думку такий строк є занадто тривалим. Пояснив, що прибув на територію України у 2017 році, легально, через КПК «Гоптівка» Харківської області.26.04.2023 був звільнений з Арбузинської ВК №. 83. Коли він вийшов з колонії, його одразу затримали працівники поліції, які доставили його до відділення поліції та склали на нього протокол про адміністративне правопорушення за ст. 203 КУпАП. Цього ж дня відносно нього було прийняте рішення про примусове видворення. Зазначив, що він фізично не мав можливості звернутись до міграційної служби або до прокурора, щоб вирішити питання щодо легального перебування на території України. Він засуджує військову агресію російської федерації, громадянином якої він є. Вважає, що начальник відділу міграційної служби, яка є представником позивача, діє не правильно. Посилався на те, що він неодноразово пояснював, що вирок, яким його було засуджено, містить інформацію, що він має закордонний паспорт. Разом з тим, фактично закордонного паспорта він не має. При звільненні з місць позбавлення волі йому його не повернули. Зазначив, що під час відбування покарання, яке було пов`язане з реальним позбавленням волі, він до адміністрації виправної колонії з приводу свого незаконного перебування в Україні не звертався, як і до міграційної служби. Проте він був обізнаний, що він перебуває на території України нелегально.

Представник відповідача адвокат Кесельман М.П. в судовому засіданні пояснила, що її правова позиція узгоджена з позицією відповідача. Посилалсь на норми Кримінально-виконавчий Кодекс України, які були порушені Арбузинською виправною колонією щодо належного документування засудженого.

В судовому засіданні встановлено, зі слів відповідача, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є уродженцем росії, м. Ростов-на-Дону та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 -на-Дону, росія.

29.12.2021 ОСОБА_1 було засуджено вироком Київського районнго суду м. Одеса за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

26.04.2023 відповідач ОСОБА_1 звільнився з ДУ "Арбузинська виправна колонія № 83".

Судом встановлено, що 26.04.2023 співробітниками УМП ГУНП в Миколаївській області був виявлений громадянин російської федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 і доставлений в приміщення Южноукраїнського відділу УДМС України в Миколаївській області.

В результаті проведеної перевірки, наявних документів та відібраних пояснень встановлено, що громадянин російської федерації ОСОБА_1 , з його слів прибув на територію України у 2017 році, легально, через КПК «Гоптівка» Харківської області.

У визначений термін відповідач не виїхав з території України. Зазначене також підтверджується поясненнями сторін в судовому засіданні, про що сам відповідач не заперечує.

Перевіркою іноземця було встановлено, що станом на 28.04.2023 відповідач перебуває на території України незаконно, порушив правила перебування іноземців в Україні, а саме: проживає на території України без документів на право проживання.

26.04.2023 за порушення ч. 1 ст. 203 КУпАП, що виразилось в порушенні правил перебування іноземців в Україні, тобто проживання без документів на право проживання в Україні, стосовно відповідача складено протокол про адміністративне правопорушення ПР ММК № 001294 та постановою про накладення адміністративного стягнення від 26.04.2023 ПН ММК № 001294 він був притягнутий до адміністративної відповідальності у вигляді штафу в розмірі 1 700 грн. 00 коп. (а.с 28, 29).

26.04.2023 було прийняте рішення головним спеціалістом Южноукраїнського відділу УДМС у Миколаївській області Балянт Г.О., затверджене начальником Южноукраїнського відділу УДМС у Миколаївській області Покровою Ю.А., про примусове повернення в країну походження відповідача (а.с.32).

Під час розгляду справи паспорт країни походження ОСОБА_1 відсутній, у зв`язку з чим ідентифікувати особу було неможливо.

Єдиний документ, який підтверджує факт перебування на території України ОСОБА_1 - ксерокопія довідки про звільнення його з ДУ "Арбузинська ВК № 83".

Виходячи зі встановлених обставин справи, судом встановлено, що відповідач на території України перебуває незаконно з жовтня 2017 року.

До ув`язнення, з жовтня 2017 року по 26 квітня 2018 року, ОСОБА_1 до Міграційної служби України не звертався.

Відповідач та його захисник не надали жодного доказу того, що ОСОБА_1 звертався до органів міграційної служби або до адміністрації місць позбавлення волі з питанням легалізації перебування в Україні.

Перебуваючи на території України нелегально відповідач скоїв злочин, за який відбув покарання.

Відповідно до ст. 26 Конституції України іноземці та особи без громадянства, що перебувають в Україні на законних підставах, користуються тими самими правами і свободами, а також несуть такі самі обов`язки, як і громадяни України, - за винятками, встановленими Конституцією, законами чи міжнародними договорами України.

Правовий статус іноземців та осіб без громадянства, які перебувають в Україні, та встановлює порядок їх в`їзду в Україну та виїзду з України, визначає Закон України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства».

Згідно з ст. 26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» (далі - Закон № 3773-VI) визначено, що іноземець або особа без громадянства можуть бути примусово повернуті в країну походження або третю країну, якщо їх дії порушують законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства або суперечать інтересам забезпечення національної безпеки України чи охорони громадського порядку, або якщо це необхідно для охорони здоров`я, захисту прав і законних інтересів громадян України за рішенням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органу Служби безпеки України або органу охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України), з подальшим повідомленням протягом 24 годин прокурору про підстави прийняття такого рішення. У рішенні про примусове повернення зазначається строк, протягом якого іноземець або особа без громадянства повинні виїхати з України. Зазначений строк не повинен перевищувати 30 днів з дня прийняття рішення.

Рішення про примусове повернення іноземців та осіб без громадянства, зазначених у частині першій цієї статті, може супроводжуватися забороною щодо подальшого в`їзду в Україну строком на три роки. Строк заборони щодо подальшого в`їзду в Україну обчислюється з дня винесення такого рішення. Порядок виконання рішення про заборону щодо подальшого в`їзду в Україну визначає Кабінет Міністрів України.

Згідно частини третьої статті 26 Закону № 3773-VI один із примірників рішення про примусове повернення іноземців та осіб без громадянства видається іноземцю або особі без громадянства, стосовно яких воно прийнято. У рішенні зазначаються підстави його прийняття, порядок оскарження та наслідки невиконання. Форма рішення про примусове повернення іноземців та осіб без громадянства затверджується спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України, Служби безпеки України.

Відповідно до частини п`ятою статті 26 Закону № 3773-VI іноземець або особа без громадянства зобов`язані самостійно залишити територію України у строк, зазначений у рішенні про примусове повернення.

Частиною першою статті 30 Закону № 3773-VI визначено, що центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органи охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України) або органи Служби безпеки України можуть лише на підставі винесеної за їх позовом постанови адміністративного суду примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення, крім випадків затримання іноземця або особи без громадянства за незаконне перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України та їх передачі прикордонним органам суміжної держави.

Відповідно до ч. 4 ст. 30 Закону № 3773-VI іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування на території України, затримані в установленому порядку та підлягають примусовому видворенню за межі України, у тому числі прийняті відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, розміщуються в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, протягом строку, необхідного для їх ідентифікації та забезпечення примусового видворення (реадмісії) за межі України, але не більш як на вісімнадцять місяців.

На момент розгляду справи у відповідача, який є іноземцем, вчинив на території України особливо тяжкий злочин, за який відбув покарання; відсутній паспортний документ та віза обов`язкова наявність яких визначена Законом України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» для того, щоб він мав можливість виїхати з території України, а також індентифікації особи і обов`язкового забезпечення примусового видворення України.

Суд припускається думки, з огляду на спосіб життя ОСОБА_1 , який нелегально проживав на території України; що якщо іноземець, який відбув покарання за особливо тяжкий злочин, вчинений в Україні, має бути ідентифікований та примусово видворений.

Крім того, відповідач ОСОБА_1 є громадянином російської федерації. Через повномасштабну агресію росію проти нашої держави дипломатичні відносини між Україною та росією розірвані, діяльність посольств та консульських установ держави-агресора на території України припинена. Присутність відповідача на території України суперечить інтересам забезпечення національної безпеки України.

Отже, суд погоджується з доводами позивача щодо необхідності затримання відповідача з метою його ідентифікації та забезпечення видворення за межі території України.

Позивачем доведено наявність підстав, що підтверджують необхідність застосування саме такого способу реалізації повноважень в міграціній сфері, а саме: наявність фактів та обставин щодо неможливості ідентифікації громадянина ОСОБА_1 з метою видворення.

Таким чином, за встановлених обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Южноукраїнського відділу Управління Державної міграційної служби України в Миколаївській області про затримання з метою ідентифікації та видворення є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Суд вважає за необхідне застосувати до громадянина російської федерації ОСОБА_1 найбільш сурового заходу, передбаченого частиною 11 статті 289 КАС України, - затримання з поміщенням останнього до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні до 27 жовтня 2023 року з метою ідентифікації та забезпечення видворення за межі території України.

У частині вимог щодо негайного виконання рішення суду, суд враховує, що ст. 371 КАС України передбачено перелік судових рішень, які виконуються негайно. Між тим, положеннями даної статті не передбачено негайне виконання рішення суду про затримання іноземця.

Керуючись статтями 23-25, 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», статтями 2, 5, 7-9, 72-79, 90, 241, 242, 243, 246, 250, 255, 289 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Позов Южноукраїнського відділу Управління Державної міграційної служби України в Миколаївській області до громадянина російської федерації ОСОБА_1 про затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні - задовольнити частково.

Затримати громадянина російської федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою забезпечення ідентифікації та примусового видворення за межі території України строком на шість місяців до 27.10.2023 з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України.

У задоволенні решти вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подання до суду першої інстанції апеляційної скарги в десятиденний строк з дня його проголошення.

Суддя Южноукраїнського

міського суду Олена ВОЛКОВА