Справа № 140/1763/23
Суддя: Ксензюк Андрій Ярославович
Дата ухвалення: 2023-04-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2023 року ЛуцькСправа № 140/1763/23

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Ксензюка А.Я.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Волинської митниці про визнання протиправним та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі ФОП ОСОБА_1 , позивач) звернувся з позовом до Волинської митниці (далі відповідач) про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів №UA205080/2023/000001/2 від 18.01.2023.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 18.01.2023 Волинською митницею було прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №UA205080/2023/000001/2 від 18.01.2023, з якого слідує, що на підставі цінової інформації митним органом було визначено митну вартість товару, який ввозився на підставі договору купівлі-продажу № ЕХР/UA/4 від 05.06.2022 та митної декларації МД № UA807200/2022/004791 від 06.12.2022 на рівні 1,9455 доларів США за 1 кілограм, в той час як позивачем було зазначено закупівельну ціну 1,55 Євро за 1 кілограм.

Позивач вважає вказане рішення протиправним та таким, що підлягає скасуванню, з огляду на таке.

ФОП ОСОБА_1 05.06.2022 було укладено договір купівлі-продажу № ЕХР/UA/4 від 05.06.2022 з польського торговельною фірмою BNI Sp. z.o.o. Предметом даного договору була купівля-продаж маку продовольчого урожаю 2021 року ІІІ категорії у кількості 66 тонн за ціною 1,55 Євро за 1 кілограм. Доповненням до договору від 12.12.2022 строк його дії продовжено до 05.06.2023. 08.10.2022 позивачем було здійснено платіж за товар у сумі 34100 Євро (платіжне доручення 1) по МД №UA205080/22/002981 від 16.06.2022.

18.01.2023 ВМО № 1 митного поста «Володимир-Волинський» позивача було повідомлено про те, що митна вартість товару, який ввозився на митну територію України не може бути визнана у зв`язку з тим, що документи, які подані для підтвердження митної вартості, не містять усіх даних, необхідних для визначення митної вартості за методом, обраним мною. Окрім цього, митний орган вказав, ніби то на наявність розбіжностей у поданих мною документах, а саме: щодо місця завантаження товару; щодо відсутності страхування вантажу; щодо достовірності витрат на транспортування.

На виконання вимог митного органу позивачем було надіслано на адресу відповідача лист №5 від 18.01.2023, яким повідомлено про те, що згідно договору № ЕХР/UA/4 від 05.06.2022, фактури ЕХ 1/2023 від 11.01.2023 та заявки-договору про транспортування вантажу № 2022-24 від 12.01.2023 страхування вантажу не проводилося. Окрім нього, представником митного брокера 18.01.2023 відповідачу було надіслано письмові пояснення щодо місця завантаження товару, а також долучено заявку-договір про транспортування вантажу № 2022-24 від 12.01.2023 від с. Ягодин до м. Володимира, рахунок-фактуру №1659 від 12.01.2023, митну декларацію UA205080/2022/002981 від 16.06.2022.

Незважаючи на це, попри подання відповідних пояснень та письмових документів, митним, органом, згідно з статтею 64 Митного кодексу України, застосовано резервний метод визначення митної вартості товару. Позивач вважає, що відповідачем необґрунтовано визначено вартість товару на рівні 1,9455 доларів США за 1 кілограм, в той час як було доведено закупівельну ціпу 1,55 Євро за 1 кілограм.

ФОП ОСОБА_1 вказує, що незаконне рішення про коригування митної вартості товарів №UA205080/2023/000001/2, за відсутності правових підстав для цього без сумнів порушує його права, зокрема права на мирне володіння своїм майном та перешкоджає нормальній господарській діяльності.

З огляду на наведене позивач просить позов задовольнити.

Ухвалою суду від 28.02.2022 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у даній справі, ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Відповідач у поданому відзиві адміністративний позов ФОП ОСОБА_1 не визнав, посилаючись на те, що при здійсненні контролю правильності визначення митної вартості товару відповідно до положень частини п`ятої статті 54 Митного кодексу України (далі МК України) митний орган має право впевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості, та запитувати від декларанта встановлені статтею 53 МК України документи і відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визначення митної вартості.

У відповідності до Порядку заповнення митних декларацій на бланку єдиного адміністративного документа, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 30.05.2012 року №651, ст.257 Митного кодексу України для митного оформлення товарів представником декларантом в інтересах ФОП ОСОБА_1 18.01.2023 року подано МД 23UA76U4, на товар «Мак харчовий - 22000 кг, сіро-блакитний, III сорту (категорії), збору 2021 року. Призначений для використання в продовольчих цілях. Не в первинній упаковці, 880 мішків по 25 кг. Країна вирощування - Франція (FR).». Згідно вищевказаної митної декларації митну вартість товару заявлено за основним методом визначення вартості за ціною договору. Разом із вищевказаною митною декларацією представником декларанта на підтвердження заявленої митної вартості товару подано наступні документи, визначені ст.335 МК України, згідно Класифікатору документів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 20.09.2012 року №1011 «Про затвердження відомчих класифікаторів інформації з питань державної митної справи, які використовуються у процесі оформлення митних декларацій та зазначені у графі 44 МД: 0003 Сертифікат якості (Certificate of quality), 0271 Пакувальний лист (Packing list), 0380 Рахунок-фактура (інвойс) (Commercial invoice), 0730 Автотранспортна накладна (Road consignment note), 0851 Фітосанітарний сертифікат (Phytosanitary certificate), 0954 Cертифікат перевезення EUR 1, 1701 Акт проведення огляду, 3001 Банківський платіжний документ, 3004 Рахунок фактура, 3014 Прейскурант (прайс-лист) виробника товару, 4104 Зовнішньоекономічний договір (контракт), 4207 Договір про надання послуг митного брокера, 4301 Договір (контракт) про перевезення, 5509 Інформація про позитивні результати офіційного контролю, 9000 Інші некласифіковані документи, 9610 Копія митної декларації країни відправлення.

Під час опрацювання вказаних документів та здійснення перевірки числового значення заявленої декларантом митної вартості товару відбулось автоматичне спрацювання профілів ризику АСАУР.

Також під час перевірки документів, поданих для підтвердження заявленої митної вартості товару встановлено, що митна вартість товару, який ввозяться на митну територію України, не може бути визнана у зв`язку з тим, що документи, які подані для підтвердження митної вартості, не містять усіх даних, необхідних для визначення митної вартості за методом обраним декларантом та містять розбіжності, зокрема: платіжне доручення №1 від 18.10.2022 не можливо ідентифікувати з оцінюваним товаром (вказано лише номер зовнішньоекономічного договору (контракту) купівлі-продажу від 05.06.2022 №EXP/UA/4); - за умовами терміну поставки Інкотермс FCA, вибір місця навантаження напряму впливає на зобов`язання продавця товару завантажити даний товар, якщо таке завантаження відбувається на території продавця, в іншому випадку вартість навантажувальних робіт несе покупець і така вартість повинна включатися до митної вартості товару, про що в митного органу відсутня інформація (завантаження товару NOWA IWICZNA); умови поставки FCA передбачають страхування вантажу, декларантом не надано відповідні документи до митного оформлення; згідно автотранспортної накладної від 16.01.2023 № гр. 3 місце розвантаження товару м. Володимир, а згідно заявки-договору від 12.01.2023 №2022-23 розвантаження п/п «Ягодин».

Оскільки документи, подані до митного оформлення, містять розбіжності та не містять усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості, декларанту надіслано вимогу надати додаткові документи для підтвердження митної вартості, однак декларант не надав додаткових документів для підтвердження митної вартості (не надав висновки про вартісні та якісні характеристики оцінюваного товару, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями) про що повідомив листом від 18.01.2023.

У зв`язку із ненаданням позивачем на запит митного органу документів, які б документально підтвердили або визначили кількісно і достовірно складові митної вартості, митна вартість не могла бути визначена за основними методом та її було визначено за резервним методом на підставі цінової інформації ЄАІС. Рівень митної вартості становить на рівні 1,9455 Дол.США/кг., за МД від 06.12.2022 №UA807200/2022/004791.

З наведених підстав представник відповідача просить в задоволенні позову відмовити повністю.

Інших заяв по суті справи не надходило.

Враховуючи вимоги статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) судом розглянуто дану справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних мотивів та підстав.

Суд встановив, що 05.06.2022 ФОП ОСОБА_1 укладено договір купівлі-продажу №EXP/UA/4 з компанією-експортером BNI Sp. z o.o (Польща) (продавець) (а.с. 9-11).

Відповідно до умов вказаного договору продавець зобов`язується продати, а покупець зобов`язується купити товар (мак продовольчий), урожай 2021 року, в асортименті, згідно специфікації, яка є невід`ємною частиною даного договору. Поставка здійснюється на умовах FCA згідно Інкотермс-2020. Конкретне місце доставки вказується у рахунку-фактурі (інвойсі) та інших документах. Продавець зобов`язується продати товар в кількості 66 тон нетто по ціні 1,55 Євро за один кілограм нетто, на загальну суму 102 300 Євро. Ціна включає в себе вартість погрузки, упаковки, маркуваня, піддони і митні витрати продавця. Розрахунок за придбаний товар по даному договору здійснюється покупцем в євро в формі банківського грошового переказу, за рахунком-фактурою, після отримання покупцем конкретної партії товару та після проведення приймання даного товару по кількості та якості, сплачується протягом 60 днів з дати виставлення рахунка.

18.01.2023 ФОП ОСОБА_1 через уповноваженого декларанта Волинську Торгово-Промислову Палату до митного оформлення було задекларовано за митною декларацією № 23UA76U4 товар «Мак харчовий - 22000 кг, сіро-блакитний, III сорту (категорії), збору 2021 року. Призначений для використання в продовольчих цілях. Не в первинній упаковці, 880 мішків по 25 кг. Країна вирощування - Франція (FR).» Митна вартість товару заявлена за основним методом з урахуванням умов поставки FCA та становить 34100,00 Євро (еквівалентно 1371918,77 грн) (а.с. 62).

До митної декларації додано: зовнішньоекономічний договір від 05.06.2022 № EXP/UA/4; доповнення до зовнішньоекономічного договору від 12.12.2022; специфікацію №2 від 11.01.2023; рахунок-фактуру від 11.01.2023 №ЕХ 1/2023; сертифікат якості від 12.01.2023; пакувальний лист від 12.01.2023; автотранспорту накладну № від 16.0.2023; фітосанітарний сертифікат EU/PL/1071793 від 16.01.2023, сертифікат з перевезення (походження) товару PL/MF/AP0033854 від 16.01.2023; платіжне доручення №1 від 18.10.2022; рахунок-фактуру про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору №1658 від 12.01.2023, прейскурант (прас-лист) виробника товару від 12.01.2023; договір про надання послуг митного брокера №197 від 30.08.2019; заявку-договір №2022-23 від 12.01.2022 на транспортно-еспедиційне обслуговування; інформація про позитивні результати офіційного контролю від 17.01.2023 №9458196; лист від 14.06.2022; копія митної декларації країни відправлення 23PL445010Е0107292 від 16.01.2023 (а.с. 13-22, 28-30, 50-60).

За результатами аналізу поданої декларантом позивача до митного оформлення МД та долучених документів митницею встановлені наступні розбіжності: платіжне доручення №1 від 18.10.2022 не можливо ідентифікувати з оцінюваним товаром (вказано лише номер зовнішньоекономічного договору (контракту) купівлі-продажу від 05.06.2022 №EXP/UA/4); за умовами терміну поставки Інкотермс FCA, вибір місця навантаження напряму впливає на зобов`язання продавця товару завантажити даний товар, якщо таке завантаження відбувається на території продавця, в іншому випадку вартість навантажувальних робіт несе покупець і така вартість повинна включатися до митної вартості товару, про що в митного органу відсутня інформація (завантаження товару NOWA IWICZNA); умови поставки FCA передбачають страхування вантажу, декларантом не надано відповідні документи до митного оформлення; згідно автотранспортної накладної від 16.01.2023 № гр. 3 місце розвантаження товару м. Володимир, а згідно заявки-договору від 12.01.2023 №2022-23 розвантаження п/п «Ягодин». Декларанту запропоновано надати наступні додаткові документи: для перевірки розрахунку числового значення заявленої митної вартості транспортні (перевізні) документи та документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів понесені продавцем; якщо здійснювалося страхування, страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування; висновки про вартісні та якісні характеристики оцінюваного товару, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями; документально підтвердити чи завантаження товару відбувалось на території продавця; за наявності інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації даного товару та за попередні оформлення за даним контрактом (а.с. 66).

У відповідь на повідомлення митниці декларант повідомив відповідача, що місце завантаження Nowa Iwiczna вказано в пакувальному листі від 12.01.2023, який додано до митної декларації, а саме, що в Nowa Iwiczna знаходиться магазин-склад BNI Sp. z o.o (Biuro handlowe: 05-515 Nowa Iwiczna ul. Graniczna 35) (а.с. 66 зворот) та надіслав лист №5 від 18.01.2023, в якому повідомлено, що згідно договору EXP/UA/4 від 05.06.2022 про купівлю «маку продовольчого» згідно фактури ЕХ 1/2023 від 11.0.12023 та заяви-договору про транспортування вантажу №2022-23 від 12.01.2023 страхування вантажу не проводилося (а.с. 16), а також надав заявку-договір про транспортування вантажу № 2022-24 від 12.01.2023 від с. Ягодин до м. Володимира (а.с. 68), рахунок-фактуру №1659 від 12.01.2023 (а.с. 67), митну декларацію UA205080/2022/002981 від 16.06.2022. (а.с.65).

Волинська митниця прийняла рішення про коригування митної вартості товарів від 18.01.2023 №UA205080/2023/000001/2 (а.с. 8) та сформувала картку відмови у прийнятті митної декларації, митному оформлення, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення (далі картка відмови) №UA205080/2023/000006 (а.с.23).

Як зазначено у графі 33 спірного рішення про коригування митної вартості товарів, документи, подані для підтвердження митної вартості товару, не містять усіх даних, необхідних для визначення митної вартості за методом обраним декларантом, а також документи містять розбіжності (ті, про які було вказано у повідомленні декларанту про надання додаткових документів). У спірних рішеннях також вказано, що зважаючи на неподання декларантом документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій четвертій статті 53 МК України, у зв`язку із неможливістю застосування наступних методів визначення митної вартості (методу 2а та методу 2б - з причини відсутності у митного органу та декларанта інформації про ідентичні та подібні (аналогічні) товари; методу 2в та методу 2г - з причини відсутності вартісної основи для розрахунку митної вартості в митного органу та декларанта), митну вартість визначено за резервним методом згідно зі статтею 64 МК України, відповідно до наказу ДМСУ від 01.07.2021 №476 «Про затвердження Методичних рекомендацій щодо роботи посадових осіб митних органів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України», на підставі цінової інформації, наявної в митного органу товар 1 - за МД №UA807200/2022/004791 від 06.12.2022 - на рівні 1,9455 Дол.США/кг (а.с. 63).

На підставі МД №23UA81U3 від 18.01.2023 товар випущено у вільний обіг (а.с. 20).

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

При вирішенні даного спору суд застосовує такі нормативно-правові акти.

Статтею 49 МК України визначено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до частини першої статті 51 МК України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Згідно із частинами першою - третьою статті 52 цього ж Кодексу заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою. Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; 2) подавати митному достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації. Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, мають право: 1) надавати митному органу (за наявності) додаткові відомості у разі потреби уточнення інформації; 2) на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі визнання митним органом заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю; у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої статті 55 цього Кодексу; 3) проводити цінову експертизу договору (контракту) шляхом залучення експертів за власні кошти; 4) оскаржувати у порядку, визначеному главою 4 цього Кодексу, рішення митного органу щодо коригування митної вартості оцінюваних товарів та бездіяльність митного органу щодо неприйняття протягом строків, встановлених статтею 255 цього Кодексу для завершення митного оформлення, рішення про визнання митної вартості оцінюваних товарів; 5) приймати самостійне рішення про необхідність коригування митної вартості після випуску товарів; 6) отримувати від митного органу інформацію щодо підстав, з яких митний орган вважає, що взаємозв`язок продавця і покупця вплинув на ціну, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари; 7) у випадках та в порядку, визначених цим Кодексом, вимагати від митного органу надання письмової інформації про причини, за яких заявлена ними митна вартість не може бути визнана; 8) у випадках та в порядку, визначених цим Кодексом, вимагати від митного органу надання письмової інформації щодо порядку і методу визначення митної вартості, застосованих при коригуванні заявленої митної вартості, а також щодо підстав для здійснення такого коригування.

Як передбачено частинами другою - третьою статті 53 МК України, документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування. У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Частинами першою - третьою статті 54 вказаного Кодексу визначено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу. За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Відповідно до частин першої, другої, п`ятої, шостої статті 55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів. Прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: 1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; 2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; 3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана митним органом; 4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування; 5) інформацію про: а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої цієї статті; б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості до органу вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду. Декларант може провести консультації з митним органом з метою обґрунтованого вибору методу визначення митної вартості на підставі інформації, яка наявна в митного органі. На вимогу декларанта консультації проводяться у письмовому вигляді.

Згідно з частинами першою, другою статті 57 вказаного Кодексу передбачено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний. Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

За приписами частин першої, другої статті 64 МК України у разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58 - 63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GATT). Митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) митними органами митних вартостях.

На думку суду, виходячи із встановлених обставин справи та досліджених доказів, відповідач безпідставно відмовив у визнанні заявленої митної вартості товарів, з огляду на таке.

Судом встановлено, що як до митного оформлення, так і до суду позивач надав передбачені статтею 53 МК України документи, які підтверджують задекларовану митну вартість товару, зокрема: зовнішньоекономічний договір від 05.06.2022 № EXP/UA/4 (а.с. 9-11, 50-52); доповнення до зовнішньоекономічного договору від 12.12.2022 (а.с. 54 зворот); специфікацію №2 від 11.01.2023 (а.с. 52зворот-53); рахунок-фактуру від 11.01.2023 №ЕХ 1/2023 (а.с. 28-30); платіжне доручення №1 від 18.10.2022 (а.с. 19); рахунки-фактури про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору №1658 від 12.01.2023, №1659 від 12.01.2023 (а.с. 58 зворот, 67), прейскурант (прас-лист) виробника товару від 12.01.2023 (а.с. 58); заявки-договори №2022-23 від 12.01.2022 та №2022-24 від 12.01.2022 на транспортно-експедиційне обслуговування (а.с. 68, 70); копію митної декларації країни відправлення 23PL445010Е0107292 від 16.01.2023 (а.с. 59 зворот).

Суд вважає, що відсутні підстави ставити під сумнів заявлену декларантом за першим методом митну вартість спірних товарів, оскільки така вартість підтверджується поданими до митного оформлення документами, у яких відсутні розбіжності щодо вартості товару чи ознаки підробки, вони містять достатньо відомостей щодо ціни товару.

Суд також звертає увагу, що в порядку частини третьої статті 53, пункту 2 частини п`ятої статті 54 МК України відповідач має право запитувати від декларанта лише ті документи, які необхідні для підтвердження заявленої митної вартості.

Декларант при митному оформленні імпортованого товару зобов`язаний надати документи за переліком, визначеним частиною другою статті 53 МК України. Контролюючий орган вправі витребувати додаткові документи на підтвердження задекларованої митної вартості у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що є обов`язковою обставиною, з якою закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення митної вартості товару. Такі сумніви можуть бути зумовлені, зокрема неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товару, невідповідністю характеристик товару, зазначених у поданих документах, результату митного огляду цього товару, порівнянням заявленої митної вартості з митною вартістю ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено.

Разом з тим, повноваження контролюючого органу витребувати додаткові документи стосується тільки тих документів, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всіх, передбачених статтею 53 МК України, документів. Ненадання декларантом витребуваних контролюючим органом документів може бути підставою для коригування митної вартості у випадку, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують об`єктивних сумнівів щодо достовірності наданої декларантом інформації.

Такий висновок щодо застосування норм статей 53, 54 МК України Верховний Суд зробив в ряді постанов, зокрема в постановах від 27.03.2020 (справа № 540/2605/18), від 06.05.2020 (справа № 140/1713/19), від 21.10.2021 (справа № 420/4820/19).

В оскаржуваному рішенні відсутнє належне обґрунтування того, що виявлені митним органом розбіжності у поданих декларантом документах впливають на митну вартість товарів, та суд вважає, що розбіжності, про які зазначено у рішенні про коригування митної вартості товару, не можуть впливати на митну вартість товару та не могли бути правовою підставою для витребування відповідачем додаткових документів у декларанта.

При цьому, суд враховує, що у зазначеному вище митному оформленні згідно з МД від 18.01.2023 № 23UA76U4 постачання товару здійснювалося на виконання договору купівлі-продажу №EXP/UA/4 від 05.06.2022 з компанією-експортером BNI Sp. z o.o (Польща) (продавець) (а.с. 9-11).

Відповідно до умов вказаного договору продавець зобов`язується продати, а покупець зобов`язується купити товар (мак продовольчий), урожай 2021 року, в асортименті, згідно специфікації, яка є невід`ємною частиною даного договору. Поставка здійснюється на умовах FCA згідно Інкотермс-2020. Конкретне місце доставки вказується у рахунку-фактурі (інвойсі) та інших документах. Продавець зобов`язується продати товар в кількості 66 тон нетто по ціні 1,55 Євро за один кілограм нетто, на загальну суму 102 300 Євро. Ціна включає в себе вартість погрузки, упаковки, маркуваня, піддони і митні витрати продавця.

Суд звертає увагу, що в рахунку-фактурі від 11.01.2023 №ЕХ 1/2023 були визначені умови поставки товарів згідно з Правилами Інкотермс2020 FCA Nowa Iwiczna (а.с. 28-30). Аналогічні умови поставки відображені у графах 20 вказаної вище МД від від 18.01.2023 № 23UA76U4 (а.с. 20).

У вказаному рахунку-фактурі також вказано місце завантаження: склад BNI Sp. z o.o (ul. Graniczna 35, 05-515 Nowa Iwiczna, Poland).

Також суд наголошує, що у відповідь на повідомлення митниці декларант повідомив відповідача (а.с. 66 зворот), що місце завантаження Nowa Iwiczna вказано в пакувальному листі від 12.01.2023 (а.с. 57), який додано до митної декларації, а саме, що в Nowa Iwiczna знаходиться магазин-склад BNI Sp. z o.o (Biuro handlowe: 05-515 Nowa Iwiczna ul. Graniczna 35) та надіслав лист №5 від 18.01.2023, в якому повідомлено, що згідно договору EXP/UA/4 від 05.06.2022 про купівлю «маку продовольчого» згідно фактури ЕХ 1/2023 від 11.0.12023 та заяви-договору про транспортування вантажу №2022-23 від 12.01.2023 страхування вантажу не проводилося (а.с.16).

Крім того, на підтвердження транспортних витрат щодо доставки товару з ul. Graniczna 35, 05-515 Nowa Iwiczna, Poland до м.Володимир, Україна позивач надав рахунки-фактури про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору №1658 від 12.01.2023, №1659 від 12.01.2023 (а.с. 56 зворот, 67) та заявки-договори №2022-23 від 12.01.2022 та №2022-24 від 12.01.2022 на транспортно-експедиційне обслуговування (а.с. 68, 70)

У спірному рішеннях відповідач також вказує, що платіжне доручення №1 від 18.10.2022 не можливо ідентифікувати з оцінюваним товаром (вказано лише номер зовнішньоекономічного договору (контракту) купівлі-продажу від 05.06.2022 №EXP/UA/4).

Так, згідно платіжного доручення №1 від 18.10.2022 ФОП ОСОБА_1 сплатив на рахунок BNI Sp. z o.o 34100,00 євро призначення платежу: договір №EXP/UA/4 від 05.06.2022 (а.с.19). При цьому, необхідність зазначення призначення платежу: «договір №EXP/UA/4 від 05.06.2022» вказано в рахунку-фактурі від 11.01.2023 №ЕХ 1/2023 (а.с. 28-30).

Суд наголошує, що усі документи, які подавалися декларантом відповідачу, містили одну і ту ж вартість товару, який ввозився - 34100 євро.

При цьому умови оплати безпосередньо ціни товару не стосуються та не можуть у зв`язку із цим бути підставою для відмови у визнанні митної вартості (вказані висновки узгоджуються із правовою позицією, наведеною, зокрема, у постановах Верховного Суду від 12.03.2020 у справі № 804/6243/14, від 07.05.2020 у справі №1.380.2019.00162, від 02.03.2021 у справі №380/842/20).

З урахуванням наведеного, суд вважає, що митний орган не виконав обов`язку щодо зазначення конкретних обставин, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а вказані відповідачем сумніви не можна визнати обґрунтованими, позаяк суду не надані докази того, що подані декларантом документи містять розбіжності, у них наявні ознаки підробки або вони не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що підлягає сплаті за ці товари. Відтак, суд погоджується із доводами позивача про те, що декларантом було подано усі документи, що підтверджують правомірність декларування товару за основним (першим) методом, та які чітко ідентифікують придбаний товар, містять об`єктивні та достовірні дані, не містять дефектів та підтверджують числові значення, зазначені в МД, у зв`язку із чим відповідач безпідставно не визнав заявлену декларантом митну вартість та витребував додаткові документи у декларанта, а у подальшому, у зв`язку із неподанням додаткових документів, прийняв оскаржувані рішення про коригування митної вартості товарів.

Митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості (частина шоста статті 54 МК України).

Вказані правові висновки підтверджуються чіткою та послідовною практикою Верховного Суду, яка наведена, зокрема, у постановах від 12.03.2020 у справі № 804/6243/14, від 07.05.2020 у справі №1.380.2019.00162, від 02.03.2021 у справі №380/842/20. У цих рішеннях суду касаційної інстанції також зазначено, що у процедурах контролю за митною вартістю товару предметом доказування є ціна товару та інші складові митної вартості товару.

На думку суду, в оскаржуваному рішенні про коригування митної вартості товарів відсутнє належне обґрунтування того, що виявлені митним органом розбіжності впливають на митну вартість товарів, та суд вважає, що вказані вище розбіжності не можуть впливати на митну вартість товару та не могли бути правовою підставою для витребування відповідачем додаткових документів у декларанта.

Відтак, з урахуванням встановлених обставин справи та наведених норм чинного законодавства України, суд дійшов висновку про те, що відповідач безпідставно відмовив у визнанні заявленої митної вартості спірних товарів, оскільки позивач надав передбачені чинним законодавством документи, які підтверджують митну вартість товару, що ввозиться, та дають можливість визначити митну вартість товару за ціною договору шляхом застосування першого методу.

Відповідно до положень статті 59 МК України у разі якщо митна вартість оцінюваних товарів не може бути визначена згідно з положеннями статті 58 цього Кодексу, за основу для її визначення береться вартість операції з ідентичними товарами, що продаються на експорт в Україну з тієї ж країни і час експорту яких збігається з часом експорту оцінюваних товарів або є максимально наближеним до нього.

При застосуванні цього методу визначення митної вартості за основу береться прийнята митним органом вартість операції з ідентичними товарами з дотриманням умов, зазначених у цій статті. При цьому під ідентичними розуміються товари, однакові за всіма ознаками з оцінюваними товарами, у тому числі за такими, як: 1) фізичні характеристики; 2) якість та репутація на ринку; 3) країна виробництва; 4) виробник.

Незначні зовнішні відмінності не можуть бути підставою для відмови у розгляді товарів як ідентичних, якщо в цілому такі товари відповідають вимогам частини другої цієї статті.

Ціна договору щодо ідентичних товарів береться за основу для визначення митної вартості товарів, якщо ці товари ввезено приблизно в тій же кількості та на тих же комерційних рівнях, що й оцінювані товари.

У разі відсутності такого продажу використовується вартість операції з ідентичними товарами, що продавалися в Україну в іншій кількості та/або на інших комерційних рівнях.

При цьому їх ціна коригується з урахуванням зазначених розбіжностей незалежно від того, чи веде це до збільшення або зменшення вартості. Інформація, що використовується при здійсненні коригування, повинна бути документально підтверджена.

У разі якщо кошти та витрати, зазначені в пунктах 5-7 частини десятої статті 58 цього Кодексу, включаються у вартість операції, здійснюється коригування для врахування значної різниці в таких коштах і витратах між оцінюваними товарами та відповідними ідентичними товарами, що зумовлено різницею у відстанях і способах транспортування.

У разі якщо для цілей застосування цього методу виявляється більш як одна вартість договору щодо ідентичних товарів, для визначення митної вартості оцінюваних товарів використовується найменша така вартість.

Як вбачається з оскаржуваного рішення про коригування митної вартості товарів, відповідачем скориговано митну вартість відповідно до раніше визначеної митної вартості за №UA807200/2022/004791 від 06.12.2022 на рівні 1,9455 ДолСША/кг.

У оскаржуваному рішенні про коригування митної вартості вказано, що відповідач митну вартість визначив за другорядним методом резервним. Його застосування передбачене статтею 64 МК України, згідно з якою у разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58-63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GAТТ). Митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) органами доходів і зборів митних вартостях.

Відповідно до пунктів 2, 4 частини другої статті 55 МК України прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товару має містити, зокрема, наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товару, інших умов, що могли вплинути на ціну товару), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; обґрунтування числового значення митної вартості товару, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування.

Відповідно до пункту 2.1 Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 №598, у рішенні про коригування митний орган поряд з обов`язковим зазначенням номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, повинен навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо; також у разі визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу зазначаються докладна інформація та джерела, які використовувалися митним органом при її визначенні. Зазначається послідовність застосування методів визначення митної вартості та причин, через які не був застосований кожний з методів, що передує методу, обраному митним органом.

Таким чином, у рішенні про коригування заявленої митної вартості, крім номера та дати митних декларацій, які були взяті за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, митний орган повинен також навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу.

Аналогічної правової позиції дотримується Верховний Суд в постанові від 08.02.2019 року в справі № 825/648/17 (№ К/9901/16592/18).

Разом з тим, у спірному рішенні митний орган лише вказав номер та дату митної декларації, на основі якої було здійснено коригування митної вартості товару, що не дає підстав вважати вказане рішення обґрунтованим та мотивованим.

На думку суду, відповідач не виконав обов`язку щодо наведення у рішенні про коригування митної вартості товарів порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за резервним методом. Також не наведено достатніх підстав правомірності проведеного відповідачем розрахунку митної вартості.

При цьому суд зазначає, що формально нижчий рівень митної вартості імпортованого позивачем товару від рівня митної вартості іншого митного оформлення не може розцінюватись як заниження митної вартості, не є перешкодою для застосування основного методу визначення митної вартості товару і не може бути достатньою підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товару за ціною договору.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд в постанові від 24.12.2020 в справі №804/4906/15.

Враховуючи встановлені обставини справи та норми чинного законодавства, суд дійшов висновку, що подані позивачем до митного оформлення документи були достатніми для підтвердження заявленої за ціною договору митної вартості товару.

Суд наголошує на тому, що в адміністративних процедурах із митного контролю та митного оформлення митний орган повинен обґрунтувати (довести) законність свого рішення; відповідно рішення митного органу не може ґрунтуватися на припущеннях, на сумнівах про повноту і достовірність відомостей про заявлену митну вартість товару; висновки цього органу повинні ґрунтуватися на достовірних і вичерпних доказах.

Відповідно до частини третьої статті 318 МК України митний контроль має передбачати виконання митними органами мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи.

Ця норма також відповідає стандартним правилам, встановленим пунктами 3.16 та 6.2 Загального додатку до Міжнародної конвенції про спрощення та гармонізацію митних процедур, до якої Україна приєдналась згідно із Законом України від 15.02.2011 року № 3018-VI «Про внесення змін до Закону України «Про приєднання України до Протоколу про внесення змін до Міжнародної конвенції про спрощення та гармонізацію митних процедур», якими запроваджено стандартні правила: на підтвердження декларації на товари митна служба вимагає тільки ті документи, які є необхідними для проведення контролю за даною операцією та забезпечення виконання усіх вимог щодо застосування митного законодавства; митний контроль обмежується мінімумом, необхідним для забезпечення дотримання митного законодавства.

Крім того, це узгоджується з проголошеними у статті 8 МК України принципами здійснення державної митної справи на засадах законності та презумпції невинуватості, єдиного порядку переміщення товару, транспортних засобів через митний кордон України, спрощення законної торгівлі, заохочення доброчесності та інших.

Згідно з частиною сьомою статті 54 МК України у разі якщо під час проведення митного контролю митний орган не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товару, у тому числі невірно визначено митну вартість товару, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично.

Також суд зазначає, що Верховний Суд в постанові від 08.10.2019 у справі №803/776/17 вказав, що декларант не зобов`язаний (звільнений від обов`язку) доводити правильність заявленої ним митної вартості: його твердження про розмір митної вартості вважається правомірним, поки протилежне не буде доведено контролюючим органом.

При цьому обов`язком митного органу у разі незгоди із заявленою декларантом митною вартістю є проведення консультацій з метою обґрунтованого вибору підстав для визначення митної вартості та послідовний вибір методів з обґрунтуванням причин неможливості застосування кожного з попередніх методів.

Однак, попри формальну вказівку в оскаржуваному рішенні про проведення таких консультацій, митним органом не надано належних доказів про проведення процедури консультацій з декларантом з метою обґрунтованого вибору методу визначення митної вартості товарів, а лише надіслано декларанту в електронному вигляді повідомлення-вимогу про надання додаткових документів, та в подальшому прийнято оскаржуване рішення про коригування митної вартості товарів.

Відповідно до змісту частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Жодних доказів щодо прийняття оскаржуваного рішення саме з названих у відзиві підстав відповідачем не надано.

Відповідно до частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).

Натомість, з огляду на приведені судом фактичні обставини справи, суд зазначає, що оскаржувані рішення про коригування митної вартості та дії відповідача, які їм передували, не відповідають таким критеріям, як: використання повноваження відповідача з метою, з якою це повноваження надано; безсторонність (неупередженість), добросовісність, розсудливість з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); пропорційність, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія). При цьому, зміст оскаржуваного рішення не містить всіх обов`язкових відомостей, визначених підпунктами 1-4 частини другої статті 55 МК України.

Підсумовуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про те, що відповідач належними та допустимими доказами не довів факт порушення позивачем вимог митного законодавства при визначенні митної вартості товару, а відтак оскаржуване рішення №UA205080/2023/000001/2 від 18.01.2023 слід визнати протиправним та скасувати.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, на користь позивача слід стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судовий збір у розмірі 1073,60 грн, сплачений відповідно до квитанції від від 08.02.2023.

Керуючись статтями 243 - 246, 262 КАС України, на підставі Митного кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати рішення Волинської митниці про коригування митної вартості товарів №UA205080/2023/000001/2 від 18.01.2023.

Стягнути на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Волинської митниці (44350, Волинська область, село Римачі, вулиця Призалізнична, 13, ідентифікаційний код відокремленого підрозділу 43958385) судові витрати у розмірі 1073 (одна тисяча сімдесят три) гривні 60 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя А.Я. Ксензюк