Справа № 200/928/23
Суддя: Духневич О.С.
Дата ухвалення: 2023-05-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 травня 2023 року Справа№200/928/23

Донецький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Духневича О.С.,

розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) до відповідача-1: Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (адреса: 29000, м. Хмельницький, вул. Гната Чекірди, 10; ), відповідача-2: Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (адреса: пл. Соборна, буд. 3, м. Слов`янськ, Донецька область, 84122; ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

06 березня 2023 року через систему «Електронний суд» до Донецького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, в якій позивач просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 09.08.2022 року №96 про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати до страхового та пільгового стажу ОСОБА_1 період навчання з 01.09.1991 року по 21.06.1996 рік в Державній гірничий академії України за спеціальністю «підземна розробка родовищ корисних копалин» згідно диплому ЛЖ №005094, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ч.3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати до пільгового стажу ОСОБА_1 період роботи з 05.05.1999 року по 01.07.2002 рік згідно уточнюючої довідки від 26.01.2022 року №10/78 виданої акціонерним товариством «ДТЕК ЦЗФ Добропільська»;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати до пільгового стажу ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» період роботи з 11.10.1994 року по 25.05.1995 рік згідно довідки від 08.02.2022 року №23 виданої акціонерним товариством «Дніпрометробуд»;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати до пільгового стажу ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» період роботи з 07.09.1996 року по 16.02.1997 рік згідно довідки від 09.02.2022 року №1/456 виданої ТОВ «ДТЕК Добропіллявугілля» та з 01.09.2012 року по 01.04.2014 року згідно довідки від 18.02.2022 року №2/670 виданої ТОВ «ДТЕК Добропіллявугілля»;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати до пільгового стажу ОСОБА_1 період відпустки без збереження заробітної плати з 29.07.2009 року по 31.07.2009 рік та з 05.11.2011 року по 11.11.2011 рік та період простою по виробничій необхідності з 01.04.2020 року по 30.04.2020 рік.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 02.08.2022 року за допомогою веб-порталу звернувся до Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Проте, рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 09.08.2022 року № 96 йому було відмовлено в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, у зв`язку з відсутністю достатнього пільгового стажу. Так, до страхового стажу не було зараховано період навчання згідно диплому №005094 з приміткою про необхідність надати уточнюючу довідку про навчання за денною формою навчання. До пільгового стажу не було зараховано: період з 11.10.1994 року по 25.05.1995 року, оскільки відсутній наказ про підсумки атестації робочих місць за умовами праці і перелік атестованих робочих місць; період з 07.09.1996 року по 16.02.1997 року, оскільки зазначено посилання на постанову, яка не чинна на період пільгової роботи; період з 05.05.1999 року по 01.07.2002 року, оскільки відсутній наказ про результати атестації робочих місць за умовами праці і перелік атестованих робочих місць; період з 29.07.2009 року по 31.07.2009 року та з 05.11.2011 року по 11.11.2011 року, оскільки перебував у відпустці без збереження заробітної плати; період з 01.09.2012 року по 01.04.2014 року, оскільки довідка не відповідає додатку №5 Порядку №22-1; період з 01.04.2020 року по 13.06.2020 року, оскільки на підприємстві був встановлений простій по виробничій необхідності. Позивач вважає, що рішення відповідача про відмову у призначенні йому пенсії за віком на пільгових умовах є протиправним та підлягає скасуванню, оскільки ним до пенсійного органу були надані всі необхідні документи, які підтверджують його право на призначення такої пенсії, у зв`язку з чим вимушений звернутись до суду за захистом своїх порушених прав та законних інтересів.

За відомостями з витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.03.2023 року, зазначена вище справа була розподілена та передана судді Духневичу О.С.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 07.03.2023 року вказану позовну заяву було залишено без руху через невідповідність вимогам ст. ст. 160, 161 КАС України.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 22.03.2023 року визнано поважними причини пропуску строку звернення до суду та поновлено позивачу строк звернення до суду із позовною заявою, відкрито провадження та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, відповідно до ч. 5 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України.

Сторони належним чином повідомлені про розгляд справи Донецьким окружним адміністративним судом, що підтверджується матеріалами справи.

Адміністративний позов та копія ухвали від 22.03.2023 року отримані відповідачем-1 в системі «Електронний суд» - 06.03.2023 року та 22.03.2023 року відповідно, що підтверджується довідками про доставку електронного листа.

Адміністративний позов та копія ухвали від 22.03.2023 року отримані відповідачем-2 в системі «Електронний суд» - 22.03.2023 року, що підтверджується довідками про доставку електронного листа.

Відповідачем-1: Головним управлінням Пенсійного фонду України в Хмельницькій області через систему «Електронний суд» було подано відзив на позовну заяву, у якому у задоволенні позову просить відмовити повністю, посилаючись на те, що 02.08.2022 року позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1 згідно ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнобов`язкове державне пенсійне страхування». Відповідно до екстериторіальності розподілу єдиної черги завдань його заява надійшла до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області. Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 09.08.2022 року № 96 позивачу було відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах згідно ч. 3 ст. 114 Закону № 1058-ІV (за Списком № 1), у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу роботи, передбаченого ч.3 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Пільговий стаж позивача, визначений ч. 3, ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», становить 20 років 5 місяців 7 днів. Так, до страхового стажу не зараховано період навчання згідно диплому № 005094, оскільки відсутня інформація щодо дати зарахування на навчання та форми навчання. До пільгового стажу не зараховано періоди: з 11.10.1994 року по 25.05.1995 року, оскільки відсутній наказ про результати атестації робочих місць за умовами праці і перелік атестованих робочих місць; з 07.09.1996 року по 16.02.1997 року, оскільки зазначено посилання на постанову, яка не чинна на період пільгової роботи; з 05.05.1999 року по 01.07.2002 року згідно, оскільки відсутній наказ про результати атестації робочих місць за умовами праці і перелік атестованих робочих місць; з 29.07.2009 року по 31.07.2009 року та з 05.11.2011 року по 11.11.2011 року, оскільки позивач перебував у відпустці без збереження заробітної плати; з 01.09.2012 року по 01.04.2014 року, оскільки довідка не відповідає Додатку № 5 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 (не підтверджено безпосередню зайнятість повний робочий день на підземних гірничих роботах); з 01.04.2020 року по 13.06.2020 року - простій підприємства по виробничі необхідності. В наданій трудовій книжці позивача не містяться дані про повний робочий день, про пільговий характер роботи, не зазначаються відомості про прогули, простої, страйки, перебування у відпустках тощо у зв`язку з чим, підстав для зарахування періодів роботи до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах згідно даного документу не має. Таким чином, рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 09.08.2022 року №66 про відмову позивачу в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону №1058 є правомірним та таким, що відповідає вимогам діючого законодавства, у зв`язку з чим підстави для задоволення позову відсутні.

Відповідачем-2: Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області подано до суду відзив на позовну заяву, у якому у задоволенні позову просить відмовити повністю, посилаючись на те, що позивач звернувся до Пенсійного фонду України із заявою від 02.08.2022 року про призначення пенсії за віком відповідно до ч.3 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». За результатом розгляду заяви, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Хмельницькій області прийнято рішення від 09.08.2022 року № 96 про відмову в призначенні пенсії, відповідно до ч.3 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу. Відповідно до рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, встановлено, що згідно наданих документів та індивідуальних відомостей на дату звернення страховий стаж позивача склав 26 років 10 місяців 2 дні, пільговий стаж, визначений ч. 3 ст. 114 Закону № 1058-IV становить 22 роки 5 місяців 10 днів. Так, до страхового стажу не зараховано період навчання згідно диплому від 21.06.1996 року № 005094, оскільки відсутня дата початку навчання. До пільгового стажу не враховано періоди роботи: з 11.10.1994 року по 25.05.1995 року, з 05.05.1999 року по 01.07.2002 року, оскільки відсутні накази про результати атестації робочих місць за умовами праці та переліки атестованих робочих місць; з 29.07.2009 року по 31.07.2009 року, з 05.11.2011 року по 11.11.2011 року, оскільки заявник перебував у відпустках без збереження заробітної плати. При цьому, звернули увагу суду, що заяву позивача від 02.08.2022 року було розглянуто за принципом екстериторіальності Головним управлінням Пенсійного фонду України в Хмельницькій області. Як наслідок, у задоволенні позовних вимог позивача до Головного управління ПФУ в Донецькій області слід відмовити.

06.04.2023 року до Донецького окружного адміністративного суду засобами електронного зв`язку від відповідача-2 надійшли документи, витребувані ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 22.03.2023 року.

10.04.2023 року до Донецького окружного адміністративного суду засобами електронного зв`язку від відповідача-1 надійшли документи, витребувані ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 22.03.2023 року

Враховуючи приписи частини 5 статті 262 КАС України справа розглядалася за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (у письмовому провадженні).

Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складання повного судового рішення (частина 5 статті 250 КАС України).

Згідно з частиною 4 статті 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши матеріали справи, судом встановлені наступні обставини.

Позивач ОСОБА_1 , 02.08.2022 року через офіційний веб-портал Пенсійного фонду України звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецький області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

До заяви про призначення пенсії позивачем надано, зокрема, трудову книжку серії НОМЕР_2 від 18.01.1994 року, диплом НОМЕР_3 , довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 26.01.2022 року №10/78, видану АТ «ДТЕХ Добропільська ЦЗФ», від 18.02.2022 року № 2/670, видану ТОВ «ДТЕК Добропілля вугілля», від 09.02.2022 № 1/456, видану ТОВ «ДТЕК Добропіллявугілля».

Відповідно до екстериторіальності розподілу єдиної черги завдань, заява ОСОБА_1 надійшла до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області.

За результатами розгляду заяви, рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 09.08.2022 року № 66 відмовлено у призначенні пенсії на пільгових умовах за Списком № 1 у зв`язку із відсутності стажу роботи, передбаченого ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Як зазначено у рішенні, за наданими позивачем документами встановлено, що до страхового стажу не зараховано період навчання згідно диплому № 005094, оскільки відсутня інформація щодо дати зарахування на навчання та форми навчання. Для зарахування до страхового стажу періоду навчання згідно диплому № 005094 необхідно подати уточнюючу довідку про дату зарахування та період навчання за денною формою.

Також, у рішенні зазначено, що до пільгового стажу не зараховано наступні періоди:

- з 11.10.1994 року по 25.05.1995 року, згідно довідки від 08.02.2022 року № 23, оскільки відсутній наказ про результати атестації робочих місць за умовами праці і перелік атестованих робочих місць.

Для зарахування до пільгового стажу даного періоду необхідно надати наказ про результати атестації робочого місця за умовами праці.

- з 07.09.1996 року по 16.02.1997 року, згідно довідки від 09.02.2022 року № 1/456, оскільки зазначено посилання на постанову, яка не чинна на період пільгової роботи.

Для зарахування до пільгового стажу даного періоду необхідно надати уточнюючу довідку із зазначенням посилання на постанову, чинну на період пільгової роботи.

- з 05.05.1999 року по 01.07.2002 року, згідно довідки від 26.01.2022 року № 10/78, оскільки відсутній наказ про результати атестації робочих місць за умовами праці і перелік атестованих робочих місць;

Для зарахування до пільгового стажу даного періоду необхідно надати наказ про результати атестації робочого місця за умовами праці.

- з 29.07.2009 року по 31.07.2009 року та з 05.11.2011 року по 11.11.2011 року, оскільки позивач перебував у відпустці без збереження заробітної плати;

- з 01.09.2012 року по 01.04.2014 року, згідно довідки від 18.02.2022 року № 2/670, оскільки довідка не відповідає Додатку № 5 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року № 637 (не підтверджено безпосередню зайнятість повний робочий день на підземних гірничих роботах);

Для зарахування до пільгового стажу даного періоду необхідно надати довідку згідно Додатку № 5 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року № 637 із зазначенням інформації про безпосередню зайнятість повний робочий день на підземних гірничих роботах.

- з 01.04.2020 року по 13.06.2020 року - простій підприємства по виробничі необхідності.

Вказано, що відповідно до наданих документів пільговий стаж позивача, визначений ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» становить - 20 років 5 місяців 7 днів.

При цьому, зазначено, що документами підтверджено право на зниження пенсійного віку відповідно до п.1 ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на 10 років, тобто 13.06.2024 року.

Отже, спір між сторонами виник з підстав правомірності рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 09.08.2022 року № 96 про відмову у призначенні пенсії на пільгових умовах.

Вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Статтею 1 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел передбачено Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV.

Згідно із п.2 Розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону № 1058-ІV, пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовам праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та трудового стажу, передбаченого Законом № 1788-XII.

Відповідно до положень п.16 Розділу ХУ «Прикінцеві положення» Закону № 1058-ІV положення Закону № 1788-XII застосовуються в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах і за вислугу років.

Частиною 3 ст. 114 Закону № 1058-ІV передбачено, що працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років. Такий самий порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) на шахтах з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або перебувають у стадії ліквідації, але не більше двох років.

Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 року № 1788-XII передбачено, що основним документом, який підтверджує наявний трудовий стаж, є трудова книжка.

Відповідно до п.10 Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затверджених наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року №383 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 1 грудня 2005 року за №1451/11731) (далі - Порядок № 383) передбачено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену п. 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 № 637.

Також, згідно п. 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 р. № 637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

У довідці повинно бути вказано періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до яких включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка, в тому числі виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій.

З аналізу наведених норм вбачається, що необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах є формальна констатація факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у відповідному Списку, що підтверджується записами в трудовій книжці, а в разі відсутності в трудовій книжці відповідних відомостей, подається уточнююча довідка, а також після 21.08.1992 року документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці.

Надаючи правову оцінку рішенню Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 09.08.2022 року № 96, суд виходить з наступного.

З копії трудової книжки позивача серії НОМЕР_2 вбачається, що протягом спірних періодів останній працював:

- з 18.01.1994 року по 16.02.1994 року гірник підземний 4-го розряду з повним робочим днем в шахті;

- з 19.07.1994 року по 14.08.1994 року виробнича практика, учень гірничого очисного вибою 4 розряду на шахті ім. РККА;

- з 11.10.1994 року по 25.05.1995 року - гірничий підземний 3-го розряду на підземних роботах з повним робочим днем під землею управління будівництва «Дніпрометробуд» Будівельно монтажне управління №4;

- з 18.07.1995 року по 06.09.1995 року виробнича практика, учень прохідника підземника з повним робочим днем в шахті;

- з 01.09.1991 року по 21.06.1996 року навчання в Державній гірничій академії України;

- з 16.07.1996 року по 24.09.1997 року - прохідник 5 розряду підземник з повним робочим днем в шахті;

- з 07.10.1997 року по 29.04.1999 року шахта «Білозерська», гірник очисного вибою підземний з повним робочим днем в шахті;

- з 05.05.1999 року по 01.07.2002 року - ЦЗФ «Добропільська», майстер основного виробництва;

- з 29.07.2002 року по 31.08.2012 року - шахта «Білозерська», гірник підземний з повним робочим днем в шахті;

- з 01.09.2012 року по 01.04.2014 року - ВСП «Шахтоуправління «Білозерське», майстер гірник підземний з повним робочим днем у шахті.

- з 02.04.2014 року до цього часу ТзДВ «Шахта «Білозерська», майстер гірничий підземно, з повним робочим днем у шахті.

Як встановлено судом, рішення про відмову у призначенні позивачу пенсії за віком на пільгових умовах, відповідно до ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (Список №1) від 09.08.2022 року № 96, прийнято у зв`язку із тим, що у позивача відсутній необхідний пільговий стаж 25 років.

Зазначено, що відповідно до наданих документів, пільговий стаж ОСОБА_1 складає 20 років 5 місяців 7 днів.

Так, до страхового та пільгового стажу не зараховано період навчання позивача, згідно диплому № 005094, оскільки відсутня інформація щодо дати зарахування на навчання та форми навчання.

Для зарахування до страхового стажу періоду навчання, згідно диплому № 005094, позивачу необхідно було подати уточнюючу довідку про дату зарахування та період навчання за денною формою.

Щодо не зарахування до пільгового та страхового стажу періоду навчання з 01.09.1991 року по 21.06.1996 року, згідно диплому ЛЖ №005094, суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 у період з 01.09.1991 року по 21.06.1996 року навчався в Державній гірничій академії України за спеціальністю «підземна розробка родовищ корисних копалин» та отримав кваліфікацію спеціаліста гірничого інженера, що підтверджено дипломом серії ЛЖ №005094 від 21.06.1996 року.

Відповідно до ст. 38 Закону України «Про професійну (професійно-технічну) освіту», час навчання у закладі професійної (професійно-технічної) освіти зараховується до трудового стажу здобувача освіти, у тому числі в безперервний і в стаж роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників, якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією не перевищує трьох місяців.

Статус навчального закладу слід визначати з огляду на законодавство, що діяло на час навчання особи.

Так, протягом періоду навчання позивача в Державній гірничій академії України правовідносини у сфері освіти регулювалися Законом України «Про освіту» від 23.05.1991 № 1060-XII (далі - Закон № 1060-XII).

Відповідно до ст. 40 Закону № 1060-XII, в редакції чинній на час навчання, професійно-технічна освіта забезпечує здобуття громадянами професії відповідно до їх покликань, інтересів, здібностей, перепідготовку, підвищення їх професійної кваліфікації.

Згідно із ст. 41 Закону № 1060-XII професійно-технічними закладами освіти є: професійно-технічне училище, професійно-художнє училище, професійне училище соціальної реабілітації, училище-агрофірма, училище-завод, вище професійне училище, навчально-виробничий центр, центр підготовки і перепідготовки робітничих кадрів, навчально-курсовий комбінат, інші типи закладів, що надають робітничу професію.

Випускникам професійно-технічних закладів освіти відповідно до їх освітньо-кваліфікаційного рівня присвоюється кваліфікація «кваліфікований робітник» з набутої професії відповідного розряду (категорії). Випускникам вищих професійних училищ може присвоюватися кваліфікація «молодший спеціаліст».

Отже, професійно-технічна освіта мала на меті підготовку кваліфікованих робітників робітничих професії.

Натомість, за ст. 43 Закону № 1060-XII вищими навчальними закладами є: технікум (училище), коледж, інститут, консерваторія, академія, університет та інші.

Вищі заклади освіти здійснюють підготовку фахівців за такими освітньо-кваліфікаційними рівнями: молодший спеціаліст - забезпечують технікуми, училища, інші вищі заклади освіти першого рівня акредитації; бакалавр - забезпечують коледжі, інші вищі заклади освіти другого рівня акредитації; спеціаліст, магістр - забезпечують вищі заклади освіти третього і четвертого рівнів акредитації.

Відповідно до копії диплома спеціаліста серії НОМЕР_3 від 21.06.1996 року ОСОБА_1 закінчив Державну гірничу академію України та здобув кваліфікацію спеціаліста гірничого інженера.

На підставі викладеного, Державна гірнича академія України, на момент навчання позивача, не відносилася до закладів професійної (професійно-технічної) освіти, а належала до вищих навчальних закладів. Після закінчення Державної гірничої академії України позивач здобув не робітничу професію, а отримав підготовку фахівця за освітньо-кваліфікаційним рівнем спеціаліста. Оскільки ОСОБА_1 навчався у вищому навчальному закладі, а можливість зарахування часу навчання до пільгового стажу передбачена лише щодо професійно-технічних навчальних закладів, відсутні законні підстави для зарахування до пільгового стажу позивача періоду його навчання в Державній гірничій академії України.

Аналогічного висновку Верховний Суд дійшов у постанові від 20.02.2019 року по справі № 643/11758/16-а, відповідно до якого вислуга років є видом спеціального стажу. Це період виконання особливого роду трудової діяльності або державної служби, коли до особи, яка її здійснює, пред`являють особливі вікові, освітні, а також підвищені психічні та фізичні вимоги, при тривалому виконанні якої особа втрачає відповідну професійну працездатність.

Оскільки позивач у спірний період часу навчався у вищому навчальному закладі, а можливість зарахування часу навчання до трудового стажу, що дає право на пільги, передбачена лише щодо професійно-технічних навчальних закладів (стаття 38 Закону України «Про професійно-технічну освіту» від 10.02.1998 року № 103/98-ВР), то відповідач правомірно не зарахував до пільгового стажу позивача час його навчання.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 10 жовтня 2019 року у справі № 676/5212/17.

Разом з тим, як вбачається із спірного рішення, період навчання позивача в Державній гірничій академії України пенсійним органом не зараховано і до страхового стажу позивача з підстав відсутності інформації щодо дати зарахування на навчання та форми навчання.

Суд зазначає, що основним документом що підтверджує трудовий стаж є трудова книжка.

В тому ж разі коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, зазначені обставини мають встановлюватись на підставі додаткових документів. У разі необхідності підтвердження періоду навчання такі документи визначені п. 8 Порядку № 637.

Копією трудової книжки позивача підтверджується, зокрема, період його навчання з 01.09.1991 року по 21.06.1996 року, в Державній гірничій академії України, відповідно до диплому серії НОМЕР_3 .

Згідно диплому серії НОМЕР_3 від 21.06.1996 року ОСОБА_1 закінчив Державну гірничу академію України і здобув кваліфікацію за спеціальністю гірничий інженер.

Разом з тим, у трудовій книжці позивача та у дипломі відсутні відомості щодо форми навчання в Державній гірничій академії України.

Згідно із п. 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Пунктом 8 Порядку встановлено, що період навчання за денною формою здобуття освіти у закладах вищої освіти (крім періоду навчання за денною формою здобуття освіти на підготовчих відділеннях у закладах вищої освіти), професійних навчально-виховних закладах, навчальних закладах підвищення кваліфікації та перепідготовки кадрів, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі підтверджується дипломами, посвідченнями, свідоцтвами, а також довідками та іншими документами, що видані на підставі архівних даних і містять відомості про періоди навчання.

За відсутності в документах таких відомостей для підтвердження часу навчання, форми навчання приймаються довідки про тривалість навчання в навчальному закладі у відповідні роки за умови, що в документах є дані про закінчення повного навчального періоду або окремих його етапів.

Отже, суд погоджується з твердженням відповідача щодо відсутності, в наданих позивачем одночасно із заявою про призначення пенсії документах, відомостей щодо форми навчання позивача в Державній гірничій академії України.

Проте, суд вважає за необхідне зазначити, що положеннями ч. 3 ст. 44 Закону № 1058-IV передбачено, що органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Згідно із п. 4.2. Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону № 1058-IV, затвердженого Постановою Правління ПФУ від 07.07.2014 р. № 13-1, при прийманні документів орган, що призначає пенсію: перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж; перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів; перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності). Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб до оформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Матеріали справи не містять доказів на предмет звернення відповідачем до компетентних органів з метою з`ясування форми навчання позивача в Державній гірничій академії України.

Отже, висновок відповідача про відсутність підстав для зарахування періоду навчання до страхового стажу позивача є не обґрунтованим, прийнятим без врахування всіх обставин.

У зв`язку із чим, на підставі ст. 9 КАС України, суд вважає за необхідне зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області повторно розглянути питання щодо врахування до страхового стажу позивача періоду його навчання в Державній гірничій академії України.

Щодо не зарахування до пільгового стажу періодів роботи з 11.10.1994 року по 25.05.1995 року та з 05.05.1999 року по 01.07.2002 року, у зв`язку з відсутністю наказів про атестацію робочих місць та переліку атестованих робочих місць, суд зазначає наступне.

Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком №442 та Методичними рекомендаціями.

Відповідно до зазначених нормативних актів основна мета атестації полягає в регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу в несприятливих умовах.

Згідно із п. 4 Порядку № 442 та пп. 1.5 п. 1 Методичних рекомендацій атестація проводиться не рідше одного разу на 5 років. Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства, організації.

Атестація робочих місць відповідно до Порядку № 442 та Методичних рекомендацій передбачає: установлення факторів і причин виникнення несприятливих умов праці; санітарно-гігієнічне дослідження факторів виробничого середовища, важкості й напруженості трудового процесу на робочому місці; комплексну оцінку факторів виробничого середовища і характеру праці на відповідність їхніх характеристик стандартам безпеки праці, будівельним та санітарним нормам і правилам; установлення ступеня шкідливості й небезпечності праці та її характеру за гігієнічною класифікацією; обґрунтування віднесення робочого місця до категорії зі шкідливими (особливо шкідливими), важкими (особливо важкими) умовами праці; визначення (підтвердження) права працівників на пільгове пенсійне забезпечення за роботу у несприятливих умовах; складання переліку робочих місць, виробництв, професій та посад із пільговим пенсійним забезпеченням працівників; аналіз реалізації технічних і організаційних заходів, спрямованих на оптимізацію рівня гігієни, характеру і безпеки праці.

За змістом пунктів 8 та 9 Порядку № 442 проведення атестації робочих місць відомості про результати атестації робочих місць заносяться до карти умов праці, форма якої затверджується Мінпраці разом з Міністерством охорони здоров`я України. Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників, який складається за результатами проведеної атестації робочих місць, після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку.

Аналіз зазначених норм свідчить про те, що своєчасно проведена атестація робочих місць за умовами праці є одним із заходів соціального захисту працівників, який має сприяти реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах, пільгове пенсійне забезпечення тощо.

При цьому особа, яка працює на посаді, віднесеній до Списку № 1 або Списку №2, робоче місце по якій підлягає атестації, відповідно до Порядку № 442, не наділена жодними правами (повноваженнями, обов`язками), які б могли вплинути на своєчасність проведення атестації робочих місць.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 29 Кодексу законів про працю України до початку роботи за укладеним трудовим договором власник або уповноважений ним орган зобов`язаний роз`яснити працівникові його права і обов`язки та проінформувати під розписку про умови праці, наявність на робочому місці, де він буде працювати, небезпечних і шкідливих виробничих факторів, які ще не усунуто, та можливі наслідки їх впливу на здоров`я, його права на пільги і компенсації за роботу в таких умовах відповідно до чинного законодавства і колективного договору.

Частинами 1 та 2 ст. 153 КЗпП України встановлено, що на всіх підприємствах, в установах, організаціях створюються безпечні і нешкідливі умови праці. Забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України від 14 жовтня 1992 року №2694-XII «Про охорону праці» працівники, зайняті на роботах з важкими та шкідливими умовами праці, безоплатно забезпечуються лікувально-профілактичним харчуванням, молоком або рівноцінними харчовими продуктами, газованою солоною водою, мають право на оплачувані перерви санітарно-оздоровчого призначення, скорочення тривалості робочого часу, додаткову оплачувану відпустку, пільгову пенсію, оплату праці у підвищеному розмірі та інші пільги і компенсації, що надаються в порядку, визначеному законодавством.

Отже, роботодавець, який використовує найману оплачувану працю, зобов`язаний створювати безпечні та здорові умови праці, а за неможливості цього - поінформувати працівника під розписку про такі умови праці, а саме про наявність на робочому місці, де він буде працювати, небезпечних і шкідливих виробничих факторів, які ще не усунуто, та можливі наслідки їх впливу на здоров`я. Окрім того, роботодавець зобов`язаний поінформувати працівника про пільги і компенсації за роботу в таких умовах відповідно до чинного законодавства і колективного договору, в тому числі право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років.

Таким чином, атестація робочого місця є важливим запобіжником порушень у забезпеченні належних умов праці на підприємствах, в організаціях та установах.

Проте, розуміючи положення пункту «а» статті 13 Закону № 1788-XII - «за результатами атестації робочих місць» як обмежувальний захід при призначенні пільгової пенсії, держава покладає відповідальність за не проведення атестації, та відповідно, надмірний тягар, на пенсіонера (позивача у цій справі).

Отже, особи, які зайняті на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 1 або Списком №2, але з вини власника на таких підприємствах не було проведено атестацію робочого місця, мають право на зарахування стажу роботи на таких посадах до спеціального стажу, необхідного для призначення пенсії за віком на пільгових умовах Списком № 1 або Списком №2.

При цьому, на працівника, зайнятого на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, не можна покладати відповідальність за непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць за умовами праці. Непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємств або уповноваженим ним органом не може позбавляти громадян їх конституційного права на соціальний захист, у тому числі щодо надання пенсій за віком на пільгових умовах. Контроль за додержанням підприємствами правил проведення атестації робочих місць за умовами праці покладається на відповідні повноважні державні контролюючі органи, зокрема Держпраці.

Непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємства не може бути підставою для відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. Відповідальність за непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць покладається на власника підприємства, а не працівника. При цьому контролюючу функцію у відносинах щодо проведення атестації робочих місць на підприємстві виконує держава в особі відповідних контролюючих органів, а не працівник.

Аналогічних висновків дійшла Велика Палата Верховного Суду в постанові від 19 лютого 2020 року у справі №520/15025/16-а.

Під час розгляду справи судом встановлено, що в період з 11.10.1994 року по 25.05.1995 року позивач працював в управлінні будівництва «Дніпрометробуд» Будівельно-монтажне управління №4 гірничим підземним 3-го розряду на підземних роботах з повним робочим днем під землею та з 05.05.1999 року до 01.07.2022 року в ЦЗФ «Добропільська» майстром основного виробництва.

За вказані спірні періоди роботи позивачем надано довідку уточнюючу пільговий характер роботи від 08.02.2022 року № 23, видану Акціонерним товариством «Дніпрометробуд» з якої вбачається, що вказана професія передбачена Списком 1 розділом 1 підрозділом 2а код 1010300а-11717, що затверджена постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 року №162, та уточнюючу довідку від 26.01.2022 року №10/78, видану Акціонерним товариством «ДТЕК ЦЗФ Добропільська» за період роботи з 05.05.1999 року по 04.01.2001 року з якої вбачається, що займана посада передбачена Списком № 2 розділом ІІ підрозділом «б» код КП 2030000б-23187, що затверджена постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 року №162 та період роботи з 05.01.2001 року по 01.07.2002 року, з якої вбачається, що займана посада передбачена Списком № 2 розділом ІІ підрозділом «б» код КП 2030000б-24043, що затверджена постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 року №162.

Так, уточнюючі довідки №10/78 від 26.01.2022 року та №23 від 08.02.2022 року містять відомості про атестацію робочих місць, які обіймав позивач протягом спірного періоду, за Списком №1 та за Списком №2 (накази № 228 від 22.12.1999 року та №205 від 30.06.1995 року відповідно).

Поряд з цим, відповідачами не спростовано ті обставини, що жодних змін в організації роботи за робочими місцями позивача, змін у назві професії, колі службових обов`язків з моменту попередньої атестації до повторних атестацій не відбувалось.

З огляду на викладене, суд вважає протиправним не зарахування відповідачами до пільгового стажу позивача періодів його роботи з 05.05.1999 року по 01.07.2002 року майстром основного виробництва в ЦЗФ «Добропільська» та з 11.10.1994 року по 25.05.1995 року гірничим підземним 3-го розряду на підземних роботах з повним робочим днем під землею в управлінні будівництва «Дніпрометробуд» Будівельно-монтажне управління № 4, з підстав відсутності наказів про атестацію робочих місць та переліку атестованих робочих місць.

Таким чином, зважаючи на встановлену судом протиправність не зарахування до пільгового стажу позивача спірних періоди його роботи, суд з метою відновлення порушеного права позивача вважає за необхідне зобов`язати відповідача-1 зарахувати до пільгового стажу позивача періоди його роботи з 11.10.1994 року по 25.05.1995 року гірничим підземним 3-го розряду на підземних роботах з повним робочим днем під землею в управлінні будівництва «Дніпрометробуд» Будівельно-монтажне управління №4 та з 05.05.1999 року до 01.07.2022 року майстром основного виробництва в ЦЗФ «Добропільська».

Щодо не зарахування періодів роботи з 07.09.1996 року по 16.02.1997 року та з 01.09.2012 року по 01.04.2014 року у зв`язку з виявленими неточностями в пільгових довідках від 09.02.2022 року №1/456 та від 18.02.2022 року №2/670, суд зазначає наступне.

Відповідно до приписів пункту 20 Порядку № 637 уточнююча довідка надається підприємством у разі відсутності в трудовій книжці особи відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, тобто відомостей про період роботи, професію або посаду особи, характер виконуваної роботи.

Тобто, надання уточнюючої довідки підприємства, установи або організації необхідне лише у двох випадках: за відсутності трудової книжки як такої або необхідних записів у ній, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення.

Подібна правова позиція викладена Верховним Судом у постановах від 20.02.2018 року у справі № 234/13910/17, від 07.03.2018 року у справі № 233/2084/17, від 25.04.2019 року у справі № 159/4178/16-а.

Списки № 1, 2, затверджені постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 року № 1173, застосовуються до пільгової роботи до 31.12.1991 року; якщо пільгова робота продовжується після 01.01.1992 роек (або тільки почалася після цієї дати), але не більше як до 11.03.1994 року , - застосовуються Списки № 1, 2, затверджені постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26.01.1991 № 10; якщо пільгова робота продовжується після 11.03.1994 року (або тільки почалась після цієї дати), але не більше як до 16.01.2003 року, - застосовуються Списки № 1, 2, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 року № 162; якщо пільгова робота продовжується після 16.01.2003 року (або тільки почалась після цієї дати), але не більше як до 03.08.2016 року, - застосовуються Списки № 1, 2, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 року № 36; якщо пільгова робота продовжується після 03.08.2016 року (або тільки почалась після цієї дати) - застосовуються Списки № 1, 2, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 24.06.2016 року № 461.

При цьому, в положеннях усіх вище приведених постанов, якими затверджено списки виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, вказано, що до Списку № 1 відносяться усі робітники (працівники), зайняті повний робочий день на підземних роботах.

З трудової книжки позивача вбачається, що у спірні періоди з 07.09.1996 року по 16.02.1997 року позивач працював у ВСП «Шахтоуправління «Білозерське» гірничим майстром підземним з повним робочим днем у шахті, з 01.09.2012 року по 01.04.2014 року майстером гірником підземним з повним робочим днем у шахті.

Суд зазначає, що трудова книжка позивача містить належним чином здійснені записи щодо спірних періодів, які не мають дефектів їх вчинення.

Для підтвердження пільгового стажу позивачем надані довідки уточнюючі пільговий характер роботи від 09.02.2022 року №1/456 та від 18.02.2022 року №2/670, видані ТОВ «ДТЕК Добропіллявугілля».

Відповідно до наданих довідок, професія за якою працював позивач в спірний період роботи з 07.09.1996 року по 16.02.1997 року, передбачена Списком 1 розділом 1 підрозділом 1 затвердженим постановою Ради Міністрів СРСР №1173 від 22.08.1956 року та за період роботи з 01.09.2012 року по 01.04.2014 року, передбачена Списком 1 розділом І підрозділом 1 код КП 1.1б затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №36 від 16.01.2003.

Отже, записи в трудовій книжці про роботу позивача у вказані періоди, в тому числі щодо результатів атестації робочих місць, містять всі необхідні відомості про пільговий характер роботи позивача на підземних роботах з повним робочим днем під землею, а тому відповідач повинен був зарахувати вказані періоди до пільгового стажу позивача на підземних роботах, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1.

Крім того, в матеріалах справи наявні індивідуальні відомості про застраховану особу (форма ОК-5) за період з 1999 року по квітень 2022 року.

За приписами Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 року №2464-VI (далі - Закон № 2464-VI), Державний реєстр загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - Державний реєстр) - це організаційно-технічна система, призначена для накопичення, зберігання та використання інформації про збір та ведення обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, його платників та застрахованих осіб, що складається з реєстру страхувальників та реєстру застрахованих осіб. Пенсійний фонд України (далі - Пенсійний фонд) - це орган, уповноважений відповідно до цього Закону вести реєстр застрахованих осіб Державного реєстру та виконувати інші функції, передбачені законом.

Згідно ст. 16 Закону № 2464-VI, Державний реєстр створюється для забезпечення, в тому числі, ведення обліку платників і застрахованих осіб у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування та їх ідентифікації.

Приписами ст. 20 Закону № 2464-VI визначено, які відомості містить реєстр застрахованих осіб. Зі змісту даної статті вбачається, що вказаний реєстр містить відомості про заробітну плату (дохід, грошове забезпечення, допомогу, компенсацію) застрахованих осіб, на яку нараховано і з якої сплачено страхові внески, та інші відомості, в тому числі і відомості про особливі умови праці, що дають право на пільги із загальнообов`язкового державного соціального страхування, відомості про облік стажу окремим категоріям осіб відповідно до законодавства.

З вказаного реєстру вбачається, що у спірному періоді з 01.09.2012 року по 01.04.2014 року, позивач працював у роботодавця за кодом , що відповідно до відомостей про страхувальника відповідає шахті ВСП «Шахтоуправління «Білозерське».

Вказаний роботодавець звітував перед Пенсійним фондом щодо спецстажу позивача за кодом ЗПЗ013А1.

Відповідно до постанови правління Пенсійного фонду України від 10.06.2004 року № 7-6, постанови правління Пенсійного фонду України від 05.11.2009 року № 26-1 «Про порядок формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованих внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування органам Пенсійного фонду України», постанови правління Пенсійного фонду України від 08.10.2010 року № 22-2 «Про Порядок формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» та від 03.12.2013 року № 25-2 «Про визнання такою, що втратила чинність, постанови правління ПФУ від 08.10.2010 року № 22-2», наказу Міністерства доходів і зборів № 454 від 09.09.2013 року «Про затвердження Порядку формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», наказу Міністерства фінансів України № 435 від 14.04.2015 року «Про затвердження Порядку формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», наказу Міністерства фінансів України № 670 від 05.11.2020 року «Про затвердження Змін до Порядку формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», якими затверджувалися «Довідники кодів підстав для обліку стажу окремим категоріям осіб відповідно до законодавства» (у відповідні періоди роботи позивача), встановлено код підстав для обліку спецстажу за ЗПЗ013А1 для застрахованих осіб, які є працівниками, зайнятими повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України.

Тобто, при формуванні та направленні звітів страхувальником до органів ПФУ зазначалося, що страхові внески за позивача вносилися за вищевказаною професією за відповідним кодом.

Таким чином, страхувальник звітував щодо спецстажу позивача, вся інформація щодо стажу позивача в частині оскаржуваного періоду з січня 1999 року по квітень 2022 року (включно) є в системі персоніфікованого обліку, а тому з урахуванням відомостей, що наявні у трудовій книжці (по спірним періодам) та в індивідуальних відомостях про застраховану особу (форма ОК-5), дані періоди роботи мають бути зараховані до пільгового стажу позивача.

Посилання відповідача на неточності в уточнюючих довідках для підтвердження пільгового стажу, що є спірними у даній справі, суд вважає безпідставними, з вищенаведених судом обставин та правових висновків.

Суд також вважає за необхідне зазначити, що Європейський суд з прав людини неодноразово у своїх рішеннях зазначав, що предмет і мета Конвенції як інструменту захисту прав людини потребують такого тлумачення і застосування її положень, завдяки яким гарантовані нею права були б не теоретичними чи ілюзорними, а практичними та ефективними (пункт 53 рішення у справі «Ковач проти України» від 07.02.2008, пункт 59 рішення у справі «Мельниченко проти України» від 19.10.2004, пункт 50 рішення у справі «Чуйкіна проти України» від 13.01.2011, пункт 54 рішення у справі «Швидка проти України» від 30.10.2014).

Це означає, що суд має оцінювати фактичні обставини справи з урахуванням того, що права, гарантовані Конституцією України та Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, мають залишатися ефективними та людину не можна ставити в ситуацію, коли вона завідомо не може реалізувати своїх прав.

З огляду на викладене, суд вважає протиправним не зарахування відповідачем-1 до пільгового стажу позивача періодів його роботи з 07.09.1996 року по 16.02.1997 року у ВСП «Шахтоуправління «Білозерське» гірничим майстром підземним з повним робочим днем у шахті, з 01.09.2012 року по 01.04.2014 року майстером гірником підземним з повним робочим днем у шахті, з підстав виявления неточностей в пільгових довідках від 09.02.2022 року №1/456 та від 18.02.2022 року №2/670.

Таким чином, зважаючи на встановлену судом протиправність не зарахування до пільгового стажу позивача спірних періодів його роботи, суд з метою відновлення порушеного права вважає за необхідне зобов`язати відповідача-1 зарахувати до пільгового стажу позивача періоди його роботи з 07.09.1996 року по 16.02.1997 року гірничим майстром підземним з повним робочим днем у шахті та з 01.09.2012 року по 01.04.2014 року майстером гірником підземним з повним робочим днем у шахті у ВСП «Шахтоуправління «Білозерське».

Щодо не зарахування до пільгового стажу періоду відпустки без збереження заробітної плати з 29.07.2009 року по 31.07.2009 року та з 05.11.2011 року по 11.11.2011 року, а також періоду простою з 01.04.2020 року по 13.06.2020 року у зв`язку з виробничою необхідністю, суд зазначає наступне.

За приписами ст. 84 КЗпП України, у випадках, передбачених статтею 25 Закону України «Про відпустки», працівнику за його бажанням надається в обов`язковому порядку відпустка без збереження заробітної плати.

За сімейними обставинами та з інших причин працівнику може надаватися відпустка без збереження заробітної плати на термін, обумовлений угодою між працівником та власником або уповноваженим ним органом, але не більше 15 календарних днів на рік.

Як вбачається із ст. 4 Закону України «Про відпустки», відпустки без збереження заробітної плати є одними з видів відпусток.

Відповідно до статей 25 та 26 Закону України «Про відпустки» відпустки без збереження заробітної плати надаються в обов`язковому порядку, або за згодою сторін.

Поряд з цим, в листі Міністерства соціальної політики України від 08.02.2016 року № 713/039/161-16 надано роз`яснення в якому зазначено, що відповідно до статті 34 Кодексу законів про працю України, простій - це зупинення роботи, викликане відсутністю організаційних або технічних умов, необхідних для виконання роботи, невідворотною силою або іншими обставинами.

У разі простою працівники можуть бути переведені за їх згодою з урахуванням спеціальності і кваліфікації на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації на весь час простою або на інше підприємство, в установу, організацію, але в тій самій місцевості на строк до одного місяця.

Час простою та періоди відпусток без збереження заробітної плати, якщо вони були пов`язані з виробничою необхідністю, працівникам, які працюють в шкідливих і важких умовах праці, можуть бути зараховані до пільгового стажу, але не більше 1 місяця в календарному році.

У постанові від 19.03.2019 року у справі № 295/8979/16-а Верховний Суд, між іншим, зазначив, що час простою та періоди відпусток без збереження заробітної плати, якщо вони були пов`язані з виробничою необхідністю, працівникам, які працюють у шкідливих і важких умовах праці, можуть бути зараховані до пільгового стажу, але не більше одного місяця в календарному році. За змістом частин 1, 2 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

З оскаржуваного рішення вбачається, що відповідачем періоди простоїв та безоплатних відпусток не зараховано без зазначення будь-яких причин.

Водночас, суд констатує, що відповідач не скористався повноваженнями, наданими йому положеннями ч. 3 ст. 44 Закону №1058-IV щодо витребування відповідних документів від підприємств-роботодавців позивача.

Судом встановлено, що сукупна кількість днів безоплатної відпустки та простою не перевищує одного місяця в календарному році, проте, відповідач їх до пільгового стажу позивача не зарахував без зазначення причин та будь-яких дій направлених на з`ясування чи були вони пов`язані з виробничою необхідністю не вчинив, з огляду на що такі дії відповідача-1 щодо незарахування цих періодів до пільгового стажу позивача в контексті спірних правовідносин є передчасними.

Отже, висновок відповідача-1 про відсутність підстав для зарахування періоду простою та безоплатної відпустки до пільгового стажу позивача є не обґрунтованим, прийнятим без врахування всіх обставин.

У зв`язку із чим, на підставі ст. 9 КАС України, суд вважає за необхідне зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області повторно розглянути питання щодо врахування до пільгового стажу позивача періоду перебування у безоплатній відпустці та простою.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що рішення відповідача-1 від 09.08.2022 року №96 про відмову позивачу у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», є необґрунтованим та протиправним, у зв`язку з чим підлягає скасуванню, а позовні вимоги у цій частині такими, що підлягають задоволенню.

Враховуючи встановлені обставини, суд вважає за необхідне зобов`язати пенсійний орган зарахувати до пільгового стажу роботи позивача, відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», періоди його роботи з 11.10.1994 року по 25.05.1995 року гірничим підземним 3-го розряду на підземних роботах з повним робочим днем під землею в управлінні будівництва «Дніпрометробуд» Будівельно-монтажне управління №4; з 05.05.1999 року до 01.07.2022 року майстром основного виробництва в ЦЗФ «Добропільська»; з 07.09.1996 року по 16.02.1997 року гірничим майстром підземним з повним робочим днем у шахті та з 01.09.2012 року по 01.04.2014 року майстером гірником підземним з повним робочим днем у шахті у ВСП «Шахтоуправління «Білозерське», у зв`язку з чим, позовні вимоги в цій частині також підлягають задоволенню.

Щодо вимог позивача про зобов`язання пенсійного органу зарахувати до страхового та пільгового стажу період навчання з 01.09.1991 року по 21.06.1996 року, а також зарахувати до пільгового стажу період відпустки без збереження заробітної плати з 29.07.2009 року по 31.07.2009 рік та з 05.11.2011 року по 11.11.2011 року та період простою по виробничій необхідності з 01.04.2020 року по 30.04.2020 року, з урахуванням встановлених обставин в ході розгляду справи, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КАС України, суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до абзацу 2 частини 4 статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України, у випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

За таких обставин, з метою повного захисту порушених прав позивача, суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та зобов`язати Головного управління Пенсійного фонду україни в Хмельницькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», від 02.08.2022 року, з урахуванням висновків суду.

Частиною 1 статті 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Згідно із статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Оцінуючи усі докази, які були досліджені судом у їх сукупності, суд дійшов висновку, що дії відповідача щодо не зарахування окремих спірних періодів до пенсії позивача на пільгових умовах, відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», вчинені не на підставі, не у межах повноважень, та не у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а тому позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до частиною 1 статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання позову до суду в розмірі 1073,60 грн., що документально підтверджується квитанцією № від 16.03.2023 року.

Отже, сплачений судовий збір за подачу позову до суду в сумі 1073, 60 грн. підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області.

Керуючись ст. ст. 2-10, 11, 12, 47, 72-77, 94, 122, 132, 139, 193, 241-246, 250, 251, 257-262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) до відповідача-1: Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (адреса: 29000, м. Хмельницький, вул. Гната Чекірди, 10; ), відповідача-2: Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (адреса: пл. Соборна, буд. 3, м. Слов`янськ, Донецька область, 84122; ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 09 серпня 2022 року №96 про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати до пільгового стажу роботи ОСОБА_1 періоди роботи:

- з 11.10.1994 року по 25.05.1995 року гірничим підземним 3-го розряду на підземних роботах з повним робочим днем під землею в управлінні будівництва «Дніпрометробуд» Будівельно-монтажне управління №4;

- з 05.05.1999 року до 01.07.2002 року майстром основного виробництва в ЦЗФ «Добропільська»;

- з 07.09.1996 року по 16.02.1997 року гірничим майстром підземним з повним робочим днем у шахті та з 01.09.2012 року по 01.04.2014 року майстером гірничим підземним з повним робочим днем у шахті у ВСП «Шахтоуправління «Білозерське».

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області повторно розглянути питання щодо врахування до страхового стажу ОСОБА_1 період навчання в Державній гірничій академії України та питання щодо врахування до пільгового стажу періоду перебування у безоплатній відпустці та простою з урахуванням висновків суду.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 02 серпня 2022 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням висновків суду.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду в Хмельницькій області (адреса: 29013, м. Хмельницький, вул. Гната Чекірди, 10; ) за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень на користь ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) витрати пов`язані зі сплатою судового збору в розмірі 1 073,60 (одна тисяча сімдесят три гривні шістдесят копійок) грн.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Першого апеляційного адміністративного суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя О.С. Духневич