Справа № 340/507/23
Суддя: В.В. НАУМЕНКО
Дата ухвалення: 2023-04-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2023 року м. Кропивницький Справа № 340/507/23

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Науменка В.В.

при секретарі судового засідання Гловацькій М.О.,

за участі:

представника позивача Степаненка В.О.

представника відповідача Івашкіна О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження адміністративну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Кіровоградграніт» до Головного управління ДПС у Кіровоградській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Кіровоградській області від 23.11.2022 року №1, від 23.11.2022 року №1, від 23.11.2022 року №1.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що спірні податкові повідомлення-рішення прийняті з порушенням вимог чинного законодавства, оскільки податковим органом порушено порядок призначення фактичної перевірки, за наслідками якої прийняті такі податкові повідомлення-рішення; крім цього, податковим органом не враховано, що незважаючи на придбання позивачем у 2021 році пального в обсязі, що перевищує 1000 кубічних метрів, більша частина зазначеного пального заправлялась безпосередньо в баки належної позивачу техніки, а у резервуари (ємності) у вказаному періоді розвантажувалось пального у кількості, що не перевищує 1000 кубічних метрів, що виключає необхідність реєструвати акцизні склади, обладувати ємності витратомірами-лічильниками та рівнемірами-лічильниками, реєструватись платником акцизного податку.

Ухвалою суду від 14.02.2023 позовну заяву залишено без руху, встановлено строк на усунення виявлених недоліків позовної заяви (т. 4 а.с. 104).

У встановлений судом строк на виконання ухвали від 14.02.2023 позивачем до суду надано документи на підтвердження доплати судового збору (т. 4 а.с. 107-108).

Ухвалою суду від 20.02.2023 відкрито провадження в адміністративній справі, вирішено проводити її розгляд за правилами загального позовного провадження, роз`яснено сторонам порядок та строки вчинення процесуальних дій, призначено підготовче засідання на 15.03.2023 (т. 4 а.с. 109).

03.03.2023 від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до змісту якого відповідач позов не визнав, просив відмовити у його задоволенні та зазначив, що проведеною відповідачем фактичною перевіркою ПАТ «Кіровоградграніт» встановлено порушення з боку позивача п.п. 230.1.2. п. 230.1. ст. 230 ПК України в частині відсутності реєстрації 4-х акцизних складів у системі електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового платником податку розпорядником акцизного складу; необладнання рівнемірами-лічильниками на введених в експлуатацію резервуарах, розташованих на акцизних складах у кількості 17 одиниць та 1 витратоміра-лічильника на місці відпуску пального наливом з акцизного складу, розташованого на акцизному складі; а також п.п. 212.3.4 п. 212.3 ст. 212 ПК України в частині здійснення операцій з пальним без реєстрації платником акцизного податку. Зазначив, що оскільки позивач протягом календарного року отримав пального у кількості, що перевищує 1000 кубічних метрів, доводи позовної заяви є безпідставними, а висновки перевірки та, відповідно, спірні податкові повідомлення-рішення законними та обґрунтованими (т. 4 а.с. 118-127).

Від позивача до суду 03.03.2023 надійшла відповідь на відзив, відповідно до якої позивач на задоволенні позову наполягає, а доводи, викладені у відзиві, вважає такими, що не спростовують позовних вимог. Наголошує, що відповідачем порушено порядок призначення перевірки, не зазначено конкретних підстав її проведення, крім цього, залишено поза увагою усі доводи позивача щодо заправлення техніки безпосередньо у паливні баки за допомогою паливозаправника (т. 4 а.с. 231-234).

Інших заяв по суті справи від сторін до суду не надходило.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі з підстав, викладених у позові та відповіді на відзив, просив позов задовольнити.

Зазначив, що відповідачем порушено порядок проведення перевірки, оскільки у наказі про її призначення нечітко зазначено конкретні підстави її призначення. Саме лише посилання на норми ПК України, а також на Лист ДПС України від 05.07.2022, на думку представника позивача, не є належними підставами призначення перевірки у розумінні ПК України, про що свідчить чисельна судова практики з вирішення аналогічних спорів.

Також наголосив, що ПАТ «Кіровоградграніт» має у власності паливозаправник МАЗ, за допомогою якого пальне отримувалось безпосередньо у контрагентів суб`єктів господарювання, які здійснюють реалізацію пального, після чого таке пальне заправлялось безпосередньо у баки спеціальної техніки, що підтверджується товарно-транспортними накладними, відомостями заправки та іншими матеріалами справи, а до введених в експлуатацію резервуарів було відвантажено лише 967243 літри пального, що не перевищує встановлений законом обсяг у 1000 кубічних метрів.

Таким чином, вважає, що ПАТ «Кіровоградграніт» не повинно було реєструвати акцизні склади, обладнувати їх рівнемірами-лічильниками та витратомірами-лічильниками та реєструватись платником акцизного податку, а отже спірні податкові повідомлення-рішення вважає протиправними та такими, що підлягають скасуванню.

Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, проти задоволення позову заперечив з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву.

Зазначив, що фактична перевірка призначена та проведена у відповідності до вимог чинного законодавства, послався на судову практику Верховного Суду з аналогічних спорів.

Щодо виявлених порушень по суті проведеної перевірки, зазначив, що позивачем протягом 2021 року отримано 2671703 літри пального, що підтверджується наданими відомостями з ЄРАН та іншими матеріалами справи. Така кількість отриманого пального перевищує встановлений законом обсяг у 1000 кубічних метрів, що обумовлює необхідність позивача зареєструвати акцизні склади, обладнати їх рівнемірами-лічильниками та витратомірами-лічильниками та зареєструватись платником акцизного податку, що позивачем здійснено не було. Отже, виявлені в результаті перевірки порушення дійсно мали місце, що свідчить про правомірність винесених податковим органом спірних податкових повідомлень-рішень.

Також відзначив, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами свою позицію відносно заправлення більшої частини палива 1704460 літрів, безпосередньо в баки технологічного транспорту, без зливу такого пального у наявні у позивача ємності для зберігання пального.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши надані сторонами матеріали та з`ясувавши фактичні обставини справи, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що Публічне акціонерне товариство «Кіровоградграніт» зареєстроване в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань з 13.03.1992, перебуває на обліку як платник податку (т. 4 а.с. 98).

Основним видом економічної діяльності є: 08.11 Добування декоративного та будівельного каменю, вапняку, гіпсу, крейди та глинистого сланцю.

У зв`язку з провадженням основного виду діяльності позивач має спеціальні дозволи на користування надрами (т. 1 а.с. 48-50), значну кількість транспортних засобів та спеціальної техніки: бурові станки, навантажувачи, автосамоскиди кар`єрні, екскаватори тощо (т. 2 а.с. 247-249, т. 3 а.с. 1-30).

Також судом встановлено та сторонами не заперечується, що позивач використовує у своїй діяльності ємності для зберігання пального за наступними адресами: вул. Шкільна, 5, смт. Новгородка; вул. Шосейна, 50, с. Соколівське; вул. Суворова, 1, с. Кирилівка; вул. Кар`єрна, 1, с. Кам`яний міст (т. 2 а.с. 250). Зазначені ємності позивач не обладнував витратомірами-лічильниками та рівнемірами-лічильниками, що позивачем не заперечується.

Такі ємності позивачем використовуються на підставі відповідних ліцензій на право зберігання пального (виключно для потреб власного споживання чи промислової переробки), отриманих за кожною адресою місця зберігання пального (т. 1 а.с. 44-47). Вказані адреси розташування ємностей для зберігання пального позивач не реєстрував як акцизні склади, що позивачем також не заперечується.

Придбання позивачем пального у 2021 році здійснювалась відповідно до Договору поставки №ДГ-00053/О від 07.08.2020, укладеного з ТОВ «УНК» (т. 1 а.с. 51-54), а також Договору поставки нафтопродуктів №17-08-20 від 17.08.2020 (з додатками), укладеного з ТОВ «ТРАНСАЛЬЯНС» (т. 1 а.с. 55-62).

Відповідно до даних реєстру акцизних накладних (т. 1 а.с. 63-70), позивачем з 01.01.2021 по 31.12.2021 отримано 2673579 літрів пального, що підтверджується реєстром співставлення акцизних накладних з видатковими накладними (т. 1 а.с. 71-78), товарно-транспортними накладними (т. 1 а.с. 101-250, т. 2 а.с. 1-245), іншими матеріалами справи; така ж кількість отриманого позивачем пального відображена в Акті №2712/11-28-09-01/13744297 від 26.10.2022 (т. 1 а.с. 18); вказані обставини сторонами не заперечуються.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_1 , ПАТ «Кіровоградграніт» є власником паливозаправника марки МАЗ, модель 5337, реєстраційний номер НОМЕР_2 (т. 3 а.с. 2).

Відповідно до наданих позивачем Відомостей заправки дизельного палива в технологічний транспортний засіб з ТЗ МАЗ 5337 НОМЕР_2 (т. 3 а.с. 36-250, т. 4 а.с. 1-93) судом встановлено, що протягом 2021 року вказаним паливозаправником проведено заправку спецтехніки та транспортних засобів позивача дизельним паливом загальною кількістю 1704460 літрів, що збігається з даними бухгалтерської довідки б/н від 20.10.2022 (т. 2 а.с. 246).

Також судом встановлено, що посадовими особами ГУ ДПС у Кіровоградській області у період часу з 19.10.2022 по 26.10.2022 проведено фактичну перевірку позивача з питань дотримання суб`єктами господарювання вимог законодавства України у сфері обігу пального, за наслідками якої складено Акт №2712/11-28-09-01/13744297 (т.1 а.с. 13-22).

Зазначена перевірка призначена та проведена на підставі наказу ГУ ДПС в Кіровоградській області №1092-п від 13.10.2022 (т. 3 а.с. 34), підставами проведення перевірки зазначено п.п. 80.2.2., п.п. 80.2.5 п. 80.2. ст. 80 ПК України, а саме: здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу пального та виконання листа ДПС України від 05.07.2022 №6524/7/99-00-09-03-02-07.

Оглядом зазначеного Листа ДПС України від 05.07.2022 №6524/7/99-00-09-03-02-07, який міститься у матеріалах справи (т. 4 а.с. 225-226), судом встановлено, що таким листом повідомляється підпорядкованим підрозділам ДПС про суб`єктів господарювання, які не зареєстровані платниками акцизного податку та отримали протягом календарного року пальне в обсягах, що перевищують 1000 кубічних метрів, а також наголошується на необхідності здійснення заходів щодо організації контрольно-превірочної роботи (фактичних перевірок) зазначених неплатників акцизного податку.

На виконання наказу №1092-п від 13.10.2022 податковим органом виписані направлення на перевірку №1826 від 14.10.2022 та №1827 від 14.10.2022 (т. 1 а.с. 11, 12).

Згідно відміток у зазначених направленнях, такі направлення та службові посвідчення перевіряючих 19.10.2022 були пред`явлені представнику позивача, якому також у цей же день о 10-00 годині вручено копію наказу про проведення фактичної перевірки №1092-п від 13.10.2022.

Згідно висновків зазначеної перевірки, викладених у п. 3 Акту №2712/11-28-09-01/13744297 від 26.10.2022, податковим органом встановлено наступні порушення з боку позивача:

- п.п. 230.1.2 п. 230.1 ст. 230 ПК України в частині відсутності реєстрації 4 акцизних складів у системі електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового платником податку розпорядником акцизного складу;

- п.п. 230.1.2 п. 230.1 ст. 230 ПК України в частині необладнання рівнемірами-лічильниками на введених в експлуатацію резервуарах, розташованих на акцизних складах у кількості 17 одиниць, та 1 витратоміра-лічильника на місці відпуску пального наливом з акцизного складу, розташованого на акцизному складі;

- п.п. 212.3.4 п. 212.3 ст. 212 ПК України в частині здійснення операцій з пальним без реєстрації платником акцизного податку (т. 1 а.с. 21).

До вказаного Акту позивачем подано заперечення від 09.11.2022 за №65/01, у якому позивач звертав увагу податкового органу на те, що у ємності для зберігання пального було відвантажено лише 967243 літри пального, що не перевищує 1000 кубічних метрів (1000000 літрів), а решта пального 1704460 літрів, заправлялась безпосередньо у бак технологічних транспортних засобів та автомобільної техніки з паливозаправника (т. 1 а.с. 23-25).

Листом ГУ ДПС у Кіровоградській області від 18.11.2022 позивача повідомлено, що за наслідками розгляду поданих заперечень висновки, зазначені в Акті №2712/11-28-09-01/13744297 від 26.10.2022, залишаються без змін (т. 1 а.с. 26).

На підставі Акту №2712/11-28-09-01/13744297 від 26.10.2022 податковим органом винесені наступні податкові повідомлення-рішення:

- №1 від 23.11.2022, яким за порушення п.п. 230.1.2. п. 230.1. ст. 230 ПК України (відсутність реєстрації 4 акцизних складів) до позивача застосовано штрафні (фінансові) санкції (штраф) у розмірі 4 000 000,00 грн. (т. 1 а.с. 27);

- №1 від 23.11.2022, яким за порушення п.п. 212.3.4. п. 212.3 ст. 212 ПК України (здійснення реалізації пального без реєстрації платником акцизного податку) до позивача застосовано штрафні (фінансові) санкції (штраф) у розмірі 42 270 214,00 грн. (т. 1 а.с. 29);

- № від 23.11.2022, яким за порушення п.п. 230.1.2. п. 230.1. ст. 230 ПК України (необладнання та відсутність реєстрації 17 одиниць рівнемірів-лічильників та 1 одиниці витратомірів-лічильників) до позивача застосовано штрафні (фінансові) санкції (штраф) у розмірі 360 000,00 грн. (т. 1 а.с. 31).

Позивачем 06 грудня 2022 року за №81/01 подано скаргу на вищевказані податкові повідомлення-рішення до Державної податкової служби України (т. 1 а.с. 33-37), проте рішенням ДПС України від 01.02.2023 №2548/6/99-00-06-03-02-06 спірні ППР залишені без змін, а скарга позивача без задоволення (т. 1 а.с. 38-43).

Не погоджуючись з такими рішеннями податкового органу, позивачем ініційовано розгляд даної справи у Кіровоградському окружному адміністративному суді.

Суд, надаючи оцінку спірним правовідносинам, зазначає наступне.

Правовідносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, регулює ПК України, який, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Відповідно до підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 ПК України контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

За приписами пункту 75.1 статті 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Відповідно до підпункту 75.1.3 пункту 75.1 статті 75 ПК України фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Підстави призначення, обставини та порядок проведення фактичних перевірок визначено положеннями статті 80 Податкового кодексу України.

Згідно пункту 80.1 статті 81 ПК України фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).

Підпунктом 80.2.2. пункту 80.2 статті 80 ПК України визначено, що фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких обставин, зокрема, у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, зокрема, щодо здійснення платниками податків розрахункових операцій, у тому числі із забезпеченням можливості проведення розрахунків за товари (послуги) з використанням електронних платіжних засобів, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, виробництва та обігу підакцизних товарів.

Крім цього, відповідно до підпункту 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України, фактична перевірка може також проводитися у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального.

Аналіз підпункту 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України передбачає альтернативні підстави проведення фактичної перевірки, які можуть застосовуватися як в сукупності, так і кожна окремо, а саме:

- у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами - лічильниками;

- здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального.

Тобто, здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального є самостійною обставиною, з якою законодавець пов`язує право контролюючого органу проводити фактичні перевірки суб`єктів господарювання та не вимагає наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства.

Зазначений висновок узгоджується із правовими позиціями, висловленими в постановах Верховного Суду від 19 жовтня 2022 у справі № 560/4883/21, від 12 серпня 2021 року у справі № 140/14625/20, від 10 квітня 2020 року у справі № 815/1978/18, від 5 листопада 2018 року у справі № 803/988/17, від 20 березня 2018 року у справі № 820/4766/17, від 22 травня 2018 року у справі № 810/1394/16.

Як встановлено судом, матеріали справи містять наказ ГУ ДПС в Кіровоградській області №1092-п від 13.10.2022 (т. 3 а.с. 34), у якому зазначено однією з підстав проведення перевірки - здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу пального, з посиланням при цьому на п.п. 80.2.5 п. 80.2. ст. 80 ПК України, що є обставиною, яка, на думку суду, надавала право податковому органу проводити фактичну перевірку позивача.

Крім цього, в матеріалах справи міститься лист Державної податкової служби України від 05.07.2022 №6524/7/99-00-09-03-02-07, адресований, зокрема головним управлінням ДПС в областях щодо доцільності здійснення фактичних перевірок суб`єктів господарювання, за відповідним списком, які не зареєстровані платниками акцизного податку та отримали протягом календарного року пальне в обсягах, що перевищують 1000 кубічних метрів, що, на думку суду, доводить правомірність визначення у наказі №1092-п від 13.10.2022 підпункту 80.2.2 пункту 80.2 статті 80 ПК України, як підстави проведення перевірки.

Підпунктами 1-4 пунктом 81.1 статті 81 ПК України передбачено, що посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів:

- направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що скріплений печаткою контролюючого органу;

- копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу;

- службового посвідчення осіб (належним чином оформленого відповідним контролюючим органом документа, що засвідчує посадову (службову) особу), які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що посадові особи податкового органу, приступаючи 19.10.2022 до проведення фактичної перевірки позивача, пред`явили останньому направлення на проведення такої перевірки, службові посвідчення, а також надали копію наказу про проведення перевірки, який містив, серед іншого, встановлені законом підстави для проведення такої перевірки.

За таких обставин, суд не знаходить в діях відповідача порушень вимог чинного законодавства щодо порядку призначення та проведення фактичної перевірки позивача, що мала місце з 19 по 26 жовтня 2022 року.

Що стосується виявлених зазначеною фактичною перевіркою порушень, суд встановив наступне.

Відповідно до положень ст. 1 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» від 19.12.1995 № 481/95-ВР (далі - Закон № 481/95-ВР), зберігання пального - діяльність із зберігання пального (власного або отриманого від інших осіб) із зміною або без зміни його фізико-хімічних характеристик; місце зберігання пального - місце (територія), на якому розташовані споруди та/або обладнання, та/або ємності, що використовуються для зберігання пального на праві власності або користування.

Частиною першою статті 15 Закону № 481/95-ВР визначено, що оптова торгівля пальним та зберігання пального здійснюються суб`єктами господарювання (у тому числі іноземними суб`єктами господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) всіх форм власності за наявності ліцензії.

Підпунктом 14.1.6 п. 14.1 ст. 14 ПК України визначено, що акцизний склад - це:

а) спеціально обладнані приміщення на обмеженій території (далі - приміщення), розташовані на митній території України, де під контролем постійних представників контролюючого органу розпорядник акцизного складу провадить свою господарську діяльність шляхом вироблення, оброблення (перероблення), змішування, розливу, пакування, фасування, зберігання, одержання чи видачі, а також реалізації спирту етилового, горілки та лікеро-горілчаних виробів;

б) приміщення або територія на митній території України, де розпорядник акцизного складу провадить свою господарську діяльність шляхом вироблення, оброблення (перероблення), змішування, розливу, навантаження-розвантаження, зберігання, реалізації пального.

Не є акцизним складом, серед іншого:

б) приміщення або територія, на кожній з яких загальна місткість розташованих ємностей для навантаження-розвантаження та зберігання пального не перевищує 200 кубічних метрів, а суб`єкт господарювання (крім платника єдиного податку четвертої групи) - власник або користувач такого приміщення або території отримує протягом календарного року пальне в обсягах, що не перевищують 1000 кубічних метрів (без урахування обсягу пального, отриманого через паливороздавальні колонки в місцях роздрібної торгівлі пальним, на які отримано відповідні ліцензії), та використовує пальне виключно для потреб власного споживання чи промислової переробки і не здійснює операцій з реалізації та зберігання пального іншим особам.

г) паливний бак як ємність для зберігання пального безпосередньо в транспортному засобі або обладнанні чи пристрої;

Підпункт 14.1.212 п. 14.1 ст. 14 ПК України визначає, що реалізація підакцизних товарів (продукції) - будь-які операції на митній території України, що передбачають відвантаження підакцизних товарів (продукції) згідно з договорами купівлі-продажу, міни, поставки та іншими господарськими, цивільно-правовими договорами з передачею прав власності або без такої, за плату (компенсацію) або без такої, незалежно від строків її надання, а також безоплатного відвантаження товарів, у тому числі з давальницької сировини, реалізація суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів.

Реалізація пального або спирту етилового для цілей розділу VI цього Кодексу - будь-які операції з фізичної передачі (відпуску, відвантаження) пального або спирту етилового з переходом права власності на таке пальне або спирт етиловий чи без такого переходу, за плату (компенсацію) чи без такої плати на митній території України з акцизного складу/акцизного складу пересувного:

до акцизного складу;

до акцизного складу пересувного;

для власного споживання чи промислової переробки;

будь-яким іншим особам.

Згідно підпункту 14.1.224 п. 14.1 ст. 14 ПК України, розпорядник акцизного складу - суб`єкт господарювання, який одержав ліцензію на право виробництва спирту етилового, алкогольних напоїв, зареєстрований платником акцизного податку, або суб`єкт господарювання - платник акцизного податку, який здійснює виробництво, оброблення (перероблення), змішування, розлив, навантаження-розвантаження, зберігання, реалізацію пального на акцизному складі та має документи, що підтверджують право власності або користування приміщеннями та/або територією, що відносяться до акцизного складу;

Відповідно до підпункту 212.1.15 п. 212.1 ст. 212 ПК України, платником акцизного податку є, зокрема, особа (у тому числі юридична особа, що веде облік результатів діяльності за договором про спільну діяльність без створення юридичної особи), постійне представництво, які реалізують пальне або спирт етиловий.

Особи, які здійснюватимуть реалізацію пального або спирту етилового, підлягають обов`язковій реєстрації як платники податку контролюючими органами за місцезнаходженням юридичних осіб, постійних представництв, місцем проживання фізичних осіб - підприємців до початку здійснення реалізації пального або спирту етилового, що передбачено п.п. 212.3.4 п. 212.3 ст. 212 ПК України.

Відповідно до п.п. 230.1.2 п. 230.1 ст. 230 ПК України, акцизні склади, на території яких здійснюється виробництво, оброблення (перероблення), змішування, розлив, навантаження-розвантаження, зберігання, реалізація пального, повинні бути обладнані витратомірами-лічильниками на кожному місці відпуску пального наливом з акцизного складу, розташованому на акцизному складі, та рівнемірами-лічильниками рівня таких товарів (продукції) у резервуарі, а для скрапленого газу (пропану або суміші пропану з бутаном), інших газів, бутану, ізобутану за кодами згідно з УКТ ЗЕД 2711 12 11 00, 2711 12 19 00, 2711 12 91 00, 2711 12 93 00, 2711 12 94 00, 2711 12 97 00, 2711 13 10 00, 2711 13 30 00, 2711 13 91 00, 2711 13 97 00, 2711 14 00 00, 2711 19 00 00, 2901 10 00 10 - також можуть бути обладнані пристроями для вимірювання рівня або відсотка пального у резервуарі (далі - рівнемір-лічильник) на кожному введеному в експлуатацію стаціонарному резервуарі, розташованому на акцизному складі.

Платники податку - розпорядники акцизних складів зобов`язані зареєструвати:

а) усі розташовані на акцизних складах резервуари, введені в експлуатацію, витратоміри-лічильники та рівнеміри-лічильники у розрізі акцизних складів - в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників рівня пального у резервуарі;

б) усі акцизні склади - в системі електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового.

Один акцизний склад може бути зареєстрований виключно одним розпорядником акцизного складу. Один розпорядник акцизного складу може зареєструвати один і більше акцизних складів.

Забороняється здійснення реалізації пального без наявності зареєстрованих витратомірів-лічильників, рівнемірів-лічильників та резервуарів, без реєстрації акцизного складу.

Аналіз зазначених норм закону, з огляду на фактичні обставини справи, встановлені судом, надає можливість прийти до висновку, що ключовою обставиною, яка підлягає доказуванню у цій справі, є те, чи були ємності для зберігання пального, які використовувались позивачем упродовж 2021 року, акцизними складами у розумінні ПК України.

Адже, саме наявність у суб`єкта господарювання акцизного складу обумовлює обов`язок його реєстрації в установленому законом порядку, обладнання його рівнемірами-лічильниками та витратомірами-лічильниками, а також вимагає необхідність реєстрації такого суб`єкта платником акцизного податку до початку реалізації пального.

Таким чином, усі виявлені податковим органом під час проведення фактичної перевірки порушення безпосередньо пов`язані саме з тим, що на думку податкового органу, позивач з 27.05.2021 (дати, з якою позивачем перевищено обсяг отриманого пального у 1000 кубічних метрів) вважався розпорядником акцизного складу, а відтак мав у відповідності до пп. 230.1.2 п. 230.1. ст. 230 КП України зареєструвати усі місця зберігання пального як акцизні склади, обладнати їх рівнемірами-лічильниками та витратомірами-лічильниками, та згідно п.п. 212.3.4 п. 212.3 ст. 212 ПК України до початку реалізації пального зареєструватись платником акцизного податку.

Водночас, позивач наполягає на тому, що з отриманого ним у 2021 році обсягу пального у кількості 2671703 літрів лише 967243 літри було розвантажено у ємності для зберігання пального, які використовуються підприємством; решта пального у кількості 1704460 літрів було заправлено безпосередньо у баки технологічного транспортного засобу та автомобільної техніки, що не повинно враховуватись до загальної кількості отриманого пального у розумінні пп. 14.1.6 п. 14.1 ст. 14 ПК України.

Так, зазначений обсяг пального (дизельного палива) відповідно до наданих позивачем та досліджених судом товарно-транспортних накладних отриманий від контрагентів у паливозаправник МАЗ-5337 д.н.з. НОМЕР_2 , після чого за допомогою зазначеного паливозаправника таким пальним здійснено заправку спецтехніки та транспортних засобів позивача, що підтверджено відомостями заправки дизельного палива в технологічний транспортний засіб, а також бухгалтерською довідкою б/н від 20.10.2022.

Співставленням даних, що містяться у наданих позивачем товарно-транспортних накладних та відомостей заправки дизельного палива в технологічний транспортний засіб, розбіжностей у датах, виду та обсягах пального, пунктах розвантаження, тощо, судом не виявлено.

Отже, суд приходить до висновку, що пальне у кількості 1704460 літрів, отримане ПАТ «Кіровоградграніт» від постачальників, було заправлено позивачем безпосередньо у баки технологічного транспортного засобу та автомобільної техніки за допомогою паливозаправника, без розвантаження у ємності для зберігання пального.

Аналіз змісту пп. 14.1.6 п. 14.1 ст. 14 ПК України свідчить про те, що не є акцизним складом паливний бак як ємність для зберігання пального безпосередньо в транспортному засобі або технічному обладнанні, пристрої.

Отже, обсяг пального, що заправлений у паливний бак як ємність для зберігання пального безпосередньо в транспортному засобі або технічному обладнанні, пристрої не враховується до обсягу отриманого пального в ємності для навантаження-розвантаження та зберігання пального у розумінні вказаної норми.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 13.07.2022 у справі 420/14724/20.

За таких обставин, оскільки кількість отриманого позивачем пального, що розвантажено у ємності для зберігання пального, складає 967243 літри, що не перевищує 1000 кубічних метрів, у позивача був відсутній обов`язок щодо реєстрації акцизних складів в системі електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового, а відтак і відсутній обов`язок обладнувати такі склади рівнемірами-лічильниками та витратомірами-лічильниками, а також реєстрації платником акцизного податку до початку реалізації пального.

Отже, висновки податкового органу щодо порушення з боку позивача вимог п.п. 230.1.2 п. 230.1 ст. 230 ПК України в частині відсутності реєстрації 4 акцизних складів у системі електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового платником податку розпорядником акцизного складу; п.п. 230.1.2 п. 230.1 ст. 230 ПК України в частині необладнання рівнемірами-лічильниками на введених в експлуатацію резервуарах, розташованих на акцизних складах у кількості 17 одиниць, та 1 витратоміра-лічильника на місці відпуску пального наливом з акцизного складу, розташованого на акцизному складі; п.п. 212.3.4 п. 212.3 ст. 212 ПК України в частині здійснення операцій з пальним без реєстрації платником акцизного податку не знайшли свого підтвердження під час розгляду даної справи, а відтак прийняті відповідачем 23.11.2022 податкові повідомлення-рішення №1, №1 та №1 є протиправними та такими, що підлягають скасуванню.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

На думку суду, позивач надав належні та допустимі докази в обґрунтування заявлених ним позовних вимог щодо визнання протиправним та скасування спірних податкових повідомлень-рішень, в той час як відповідач, як суб`єкт владних повноважень, покладений на нього обов`язок доказування правомірності прийняття оскаржуваних рішень з урахуванням вимог, встановлених частиною 2 статті 19 Конституції України та частиною 2 статті 2 КАС України, не виконав.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову.

Що стосується стягнення судових витрат, суд зазначає наступне.

Розподіл судових витрат здійснюється у відповідності до статті 139 КАС України.

Відповідно до частини 1 статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До матеріалів справи додані платіжні доручення про сплату судового збору у розмірі 26840,00 грн. (т. 4 а.с. 101) та у розмірі 32240,00 грн. (т. 4 а.с. 108), всього на суму 59080,00 грн., зазначені суми підлягають стягненню на користь позивача.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (пункт 1 частини 3 статті 132 КАС України).

Відповідно до частин 1-5 статті 134 КАС України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Компенсація витрат на професійну правничу допомогу здійснюється у випадку доведення здійснення витрат, пов`язаних з розглядом саме цієї справи та враховуючи принцип співмірності здійснених витрат.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

На підтвердження обсягу наданих позивачу послуг адвоката до суду надано Договір про надання правової допомоги від 02.02.2023 (т. 4 а.с. 94-96) з додатковою угодою №1 від 02.02.2023, якою визначено, що надані послуги складаються з підготовки та подання позовної заяви до Кіровоградського окружного адміністративного суду та участі у судових засіданнях, розмір гонорару є фіксованим та складає 15000 грн. (т. 4 а.с. 97); а також докази сплати за послуги згідно додаткової угоди №1 від 02.02.2023 у сумі 15000 грн (т. 4 а.с. 99).

Зазначений розмір витрат на професійну правничу допомогу суд вважає співмірним із складністю справи, ціною позову, часом, витраченим на виконання відповідних робіт адвокатом, а відтак заявлені позивачем суми витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 15000 грн. підлягають стягненню на користь позивача.

Доказів понесення сторонами інших судових витрат до суду не надано.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Приватного акціонерного товариства «Кіровоградграніт» (вул. Шосейна, 50, с. Соколівське, Кропивницький район, Кіровоградська область, 27641, ) до Головного управління ДПС у Кіровоградській області (вул. Велика Перспективна, 55, м. Кропивницький, 25006, ) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Кіровоградській області №1 від 23.11.2022.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Кіровоградській області №1 від 23.11.2022.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Кіровоградській області №1 від 23.11.2022.

Стягнути на користь Приватного акціонерного товариства «Кіровоградграніт» () судові витрати за сплату судового збору в сумі 59080,00 грн. та на професійну правничу допомогу в сумі 15000,00 грн., за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Кіровоградській області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного суду у порядку та у строки, встановлені статтями 295, 297 КАС України.

Повний текст рішення виготовлено 28 квітня 2023 року.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду В.В. НАУМЕНКО