Справа № 500/248/23
Суддя: Мартиць Оксана Іванівна
Дата ухвалення: 2023-04-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №500/248/23

25 квітня 2023 рокум. Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі:

головуючого судді Мартиць О.І.

за участю:

секретаря судового засідання Холоденко В.В.

позивача ОСОБА_1

представника відповідача Дзюбатого А.В.

свідка ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Ліквідаційної комісії Управління Міністерства внутрішніх справ України в Тернопільській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

До Тернопільського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до Ліквідаційної комісії Управління Міністерства внутрішніх справ України в Тернопільській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, в якому просить:

визнати протиправним та скасувати рішення Ліквідаційної комісії Управління Міністерства внутрішніх справ України в Тернопільській області, викладене у акті №1 про нещасний випадок невиробничого характеру від 30 листопада 2022 року (форма НТ*) та акті розслідування нещасного випадку, що стався у листопаді 2003 року (форма Н-5*) щодо визнання нещасного випадку, що трапився з ОСОБА_1 11.02.1979 оперуповноваженим ВБМОЗУ УБОЗ УМВСУ в Тернопільській області від 30 листопада 2022 року таким, що не пов`язаний з і виконанням службових обов`язків;

встановити факт що нещасний випадок, що трапився з ОСОБА_1 оперуповноваженим ВБМОЗУ УБОЗ УМВСУ в Тернопільській області 03.11.2003 таким, що трапився при виконанні службових обов`язків;

зобов`язати Ліквідаційну комісію Управління Міністерства внутрішніх справ України в Тернопільській області визнати нещасний випадок, що трапився з ОСОБА_1 оперуповноваженим ВБМОЗУ УБОЗ УМВСУ в Тернопільській області 03.11.2003 таким, що трапився при виконанні службових обов`язків;

зобов`язати Ліквідаційну комісію Управління Міністерства внутрішніх справ України в Тернопільській області скласти акти Н-1* та Н-5* за фактом нещасного випадку, що стався з ОСОБА_1 оперуповноваженим ВБМОЗУ УБОЗ УМВСУ в Тернопільській області 03.11.2003 під час проходження служби в органах внутрішніх справ при виконанні службових обов`язків.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що згідно рішення Тернопільського окружного адміністративного суду у справі №500/7470/21 від 31.05.2021, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 28.09.2022 Ліквідаційною комісією Управління МВС в Тернопільській області МВС України щодо факту отримання травми позивачем колишнім співробітником УБОЗ УВСУ Тернопільській області, що мала місце 05.11.2003 саме під час виконання службових обов`язків відповідно до Наказу МВС №1346 від 27.12.2002 повторно проведено розслідування та видано акт про нещасний випадок №1 форми "НТ" та акт розслідування форми "НТ-5" без врахуванням обставин, викладених у вказаному судовому рішенні.

Зазначає, що 03.11.2003 перебуваючи на посаді оперуповноваженого УБОЗ УМВСУ в Тернопільській області за вказівкою безпосереднього керівника начальника відділу УБОЗ ОСОБА_3 разом з оперуповноваженим УБОЗ УМВСУ в Тернопільській області ОСОБА_4 виїхав в службових справах в м. Скалат для здійснення заходів по оперативному супроводу кримінальної справи №168829, а саме накладення арешту на майно підозрюваного ОСОБА_5 . При поверненні в м. Тернопіль автомобілем знайомого ОСОБА_6 біля 19:00 год між селами Панасівка та Колодіївка потрапив в ДТП, в результаті якої отримав відкриту черепно-мозкову травму та тривалий час лікувався.

За фактом отримання ОСОБА_1 11.02.1979 оперуповноваженим ВБМОЗУ УБОЗ УМВСУ в Тернопільській області 07.11.2003 проведено службову перевірку та складено висновок з формулюванням "Травма була отримана при виконанні службових обов`язків в період проходження служби, під час прямування з місця відрядження (п. 3.9. Наказу МВС №1346 від 27.12.2000).

Вказаний висновок затверджено т.в.о. начальника УМВС України в Тернопільській області полковником Теслею В.І. підписано Начальником ВОП та РОС УБОЗ УМВСУ в Тернопільській області ОСОБА_7 , начальником відділення УБОЗ УМВСУ в Тернопільській області Кольцовим Е.С. Старшим інспектором в ОВС УБОЗ УМВСУ в Тернопільській області Маєвським В.А. та погоджено начальником інспекції по особовому складу УМВСУ в Тернопільській області ОСОБА_8 , начальником УБОЗ УМВСУ в Тернопільській області Дороховим В.О. та заступником начальника Управління начальником ВРП УМВСУ в Тернопільській області А.А. Боднарчуком.

Проте Ліквідаційною комісією Управління МВС в Тернопільській області МВС України при винесенні спірних актів НТ та Н-5 від 30.11.2022 зазначений висновок не враховано.

Позивач вважає, що відповідачем порушено його права, а саме незаконно та необґрунтовано видано акт про нещасний випадок №1 форми "НТ" та акт розслідування форми "НТ-5" від 30.11.2022 з формулюванням, що нещасний випадок трапився в період проходження служби і не пов`язаний з виконанням службових обов`язків є такими, що підлягають скасуванню та стали підставою для звернення до суду з цим позовом.

На підставі статті 12 та глави 10 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) Тернопільським окружним адміністративним судом винесено ухвалу від 30.01.2023 про відкриття провадження в адміністративній справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, у якій зазначено строк подання відзиву на позовну заяву.

09.02.2023 через відділ документального забезпечення від відповідача поступив відзив на позов, в якому просить відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 .

Вказує, що 05.11.2003 по вказівці керівництва УБОЗ УМВС України в Тернопільській області Г.Г. Кондратюк, який на той час працював оперуповноваженим відділення по боротьбі з міжнародними злочинними угрупуваннями УБОЗ, разом із оперуповноваженим цього ж підрозділу старшим лейтенантом міліції О.Б. Войцехівським виїхав до м. Скалат Підволочиського району Тернопільської області з метою накладення арешту на майно ОСОБА_9 , відносно якого вівся оперативний супровід по кримінальній справі. Після чого, потерпілий разом із ОСОБА_4 повертались до місця проживання в м. Тернопіль. Коли вони перебували на автобусній зупинці, біля них зупинився їх знайомий ОСОБА_6 на власному автомобілі "Опель Кадет", який у справах перебував в м. Скалат та запропонував їх підвезти. Під час руху в напрямку м. Тернопіль на автодорозі між селами Панасівка та Колодіївка, поблизу м. Скалат, близько 19 год. 00 хв. ОСОБА_6 , керуючи власним автомобілем та будучи засліпленим світлом фар зустрічного автомобіля, здійснив наїзд на трактор з навісними плугами, що рухався у попутному напрямку. Внаслідок чого ОСОБА_1 , який сидів на передньому сидінні автомобіля, отримав відкриту черепно-мозкову травму. В подальшому бригадою швидкої медичної допомоги від був доставлений до Тернопільської міської лікарні швидкої допомоги, де йому було встановлено діагноз та проходив довготривале лікування.

Позивач не погодившись із висновками Ліквідаційної комісії УМВС України в Тернопільській області про кваліфікацію його травми, як такої що отримана в період проходження служби і не пов`язана із виконанням службових обов`язків, оскаржив їх до суду.

Враховуючи, що поїздка ОСОБА_1 у службових справах, за вказівкою його керівника ОСОБА_3 , не була оформлена наказом, то вона не може вважатись відрядженням та унеможливлює кваліфікацію нещасного випадку, який трапився із ОСОБА_1 05.11.2003 відповідно п. 3.9 Наказу МВС України від 27.12.2002 №1346, що зазначено у висновку УБОЗ від 07.11.2003.

З посиланням на норми чинного законодавства вважає, що комісія з розслідування нещасного випадку дійшла вірного висновку, що в ході вивчення фактично отриманих даних, підстав щодо визнання нещасного випадку з ОСОБА_1 , таким що трапився при виконанні службових обов`язків немає, та враховуючи те, що потерпілий на час настання нещасного випадку повертався до місця проживання на попутному автотранспорті в позаробочий час і відсутність наказу про його відрядження, рахувати нещасний випадок, який трапився з ОСОБА_1 , колишнім працівником УБОЗ У МВС України в Тернопільській області, як випадок, що стався в період проходження служби і не пов`язаний із виконанням службових обов`язків, відповідно до п.3.11. Наказу МВС України від 27.12.2002 №1346.

Зауважує, що комісія УМВС України в Тернопільській області по розслідуванню нещасного випадку діяла у суворому дотриманні вимог наказу МВС України від 27.12.2002 №1346 "Про затвердження Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах і підрозділах системи МВС України", зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 31.01.2003 за №83/7404, і при проведенні даного розслідування вжила всіх засобів для встановлення всіх обставин події та отримання документів, які мають значення для вирішення питання, зокрема внаслідок проведеного розслідування був складений Акт за формою НТ (нещасний випадок, що стався в період проходження служби і не пов`язаний із виконанням службових обов`язків), а для складення акту форми НТ, Н-5 відсутні правові підстави.

Ухвалою суду від 17.02.2023 визначено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено у справі судове засідання на 06.03.2023.

06.03.2023 судове засідання не проводилося у зв`язку з повітряною тривогою та розгляд справи відкладено на 20.03.2023, про що складено секретарем судового засідання довідку, яка міститься в матеріалах справи.

20.03.2023 судове засідання не проводилося у зв`язку з повітряною тривогою та розгляд справи відкладено на 30.03.2023, про що секретарем судового засідання складено довідку.

В судовому засіданні 30.03.2023 позивач позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві та просив задовольнити.

Представник відповідача заперечив проти задоволення позовних вимог з мотивів, наведених у відзиві на позов.

В судовому засіданні оголошено перерву до 25.04.2023.

25.04.2023 в судовому засіданні допитано свідка ОСОБА_2 , який пояснив, що працював на посаді слідчого прокуратури та в рамках кримінальної справи за ст.149 ч.2 КК України було доручено слідчій групі, в яку входили ОСОБА_4 , ОСОБА_10 , Кондратюк, накласти арешт на майно подружжя ОСОБА_11 в м. Скалат. Потім стало відомо про ДТП, також постанова про накладення арешту була долучена до матеріалів справи в крові. Питання про відрядження не входило в його компетенцію, а тільки доручення - слідча дія щодо накладення арешту.

Заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, допитавши свідка, вивчивши та дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

Як слідує з матеріалів справи ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з 21.06.2000 по 06.11.2015 проходив службу в УМВС України в Тернопільській області. В 2003 році на посаді оперуповноваженого відділення по боротьбі з міжнародним злочинними угрупуваннями УБОЗ УМВСУ в Тернопільській області.

05.11.2003 близько 19 год. 00 хв. на автомобільній дорозі між селами Панасівка та Колодіївка, поблизу м. Скалат Підволочиського району Тернопільської області сталася ДТП в результаті якої ОСОБА_1 отримав відкриту черепно-мозкову травму із забоєм головного мозку.

07.11.2003 комісією проведено службову перевірку по факту отримання травми старшим лейтенантом міліції ОСОБА_1 - оперуповноваженим відділення по боротьбі з міжнародним ОЗУ УБОЗ УМВСУ в Тернопільській області.

Під час службової перевірки встановлено, що 05.11.2003 по вказівці начальника відділу БМОЗУ майора міліції ОСОБА_3 оперуповноважені ОВС ВБМОЗУ старший лейтенант міліції ОСОБА_4 та старший лейтенант міліції ОСОБА_1 виїхали в м. Скалат Підволочиського району для накладення арешту на майно ОСОБА_9 та ОСОБА_12 , відносно яких ведеться оперативний супровід кримінальної справи №168829, порушеної за ст.149 ч.2 КК України (торгівля людьми). Після проведення вказаних заходів, перебуваючи на автобусній зупинці в м. Скалат, біля них зупинився їхній знайомий ОСОБА_6 , який був в даному населеному пункті по приватних питаннях і запропонував доїхати до місця проживання в м. Тернополі. ОСОБА_6 під час руху о 19:00 год між селами Панасівка та Колодіївка, будучи засліпленими світлом зустрічного автомобіля, скоїв наїзд на плуги трактора, який рухався в попутному напрямку без габаритних вогнів заднього виду, плуги при цьому виступали на 0,5 м вліво за габарити трактора. Внаслідок вказаного ДТП, позивач був госпіталізований в лікарню з діагнозом: струс головного мозку, черепно-мозкова травма.

Відповідно до висновку по матеріалах службової перевірки по факту отримання травми ОСОБА_1 від 07.11.2003, затвердженим т.в.о. начальника УМВС України в Тернопільській області полковником міліції В.І. Тесля, підписаним начальником ВОП та РОС УБОЗ УМВСУ в Тернопільській області ОСОБА_7 , начальником відділення УБОЗ УМВСУ в Тернопільській області ОСОБА_3 старшим інспектором в ОВС УБОЗ УМВСУ в Тернопільській області ОСОБА_13 та погоджено начальником інспекції по особовому складу УМВСУ в Тернопільській області ОСОБА_8 , начальником УБОЗ УМВСУ в Тернопільській області ОСОБА_14 та заступником начальника Управління начальником ВРП УМВСУ в Тернопільській області А.А. Боднарчуком, травма була отримана позивачем при виконанні службових обов`язків в період проходження служби, під час прямування з місця відрядження (п.3.9. наказу МВС №1346 від 27.12.2002)

У зв`язку із заявою ОСОБА_1 про розслідування нещасного випадку, що стався з ним 05.11.2003 відповідачем 29.09.2021 складено акт розслідування нещасного випадку (у тому числі порушення), форми Н-5, та акт №2 про нещасний випадок невиробничого характеру, форми НТ, за висновками яких нещасний випадок трапився в період проходження служби і не пов`язаний з використанням службових обов`язків, які оскаржувалися в судовому порядку.

Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду у справі №500/7470/21 від 31.05.2021, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 28.09.2022, постановлено, зокрема визнати протиправними та скасувати акт про нещасний випадок виробничого характеру від 29.09.2021 №2 за формою НТ, та акт розслідування нещасного випадку, що стався 05.11.2003 за формою Н-5, складені комісією призначеною наказом від 14.09.2021 №2 Ліквідаційної комісії Управління Міністерства внутрішніх справ України в Тернопільській області. Зобов`язати Ліквідаційну комісію Управління Міністерства внутрішніх справ України в Тернопільській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 10.09.2021 про розслідування нещасного випадку від 05.11.2003 з урахуванням висновків суду в мотивувальній частині рішення суду.

Так судом встановлено, що "... У спірних правовідносинах відповідач не заперечує факт отримання травми позивачем 05.11.2003, однак вказує на відсутність відомостей, що вказували б на отримання травми ним під час виконання службових обов`язків.

Однак, в ході розслідування нещасного випадку, що трапився з ОСОБА_1 , висновок комісії УБОЗ УМВСУ в Тернопільській області по матеріалах службової перевірки по факту отримання травми від 07.11.2003, не взято до уваги, оскільки копія якого була надана ним не завірена. Матеріали службового розслідування по факту ДТП у листопаді 2003 року за участю ОСОБА_1 , або матеріали розслідування нещасного випадку що трапився з останнім, до архіву УМВС України в Тернопільській області підрозділом УБОЗ не передавались відповідно до відповіді Ліквідаційної комісії УМВС в Тернопільській області від 16.09.2021 №234, а сам підрозділ наказом МВС України від 12.06.2015 №684дск було ліквідовано. Інспекцією з особового складу УМВС розслідування по факту ДТП з ОСОБА_1 не проводилось, а будь-які матеріали службового розслідування відсутні в його особовій справі згідно з відповіддю Ліквідаційної комісії УМВС в Тернопільській області від 27.09.2021 №255. Також форма висновку не відповідає вимогам наказу МВС від 27.12.2002 №1346 "Про затвердження Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах і підрозділах системи МВС України".

Також, в ході розслідування встановлено, що в архіві УМВС України в Тернопільській області наказ про відрядження ОСОБА_1 у листопаді 2003 року відсутній. І відповідно до наявних матеріалів розслідування, потерпілий повертався до місяця проживання не на службовому транспорті чи особистому, а на транспорті цивільної особи в позаробочий час, що не відповідає п.3.9 наказу МВС від 27.12.2002 №1346, який зазначений у висновку по матеріалах службової перевірки.

Суд звертає увагу, що представлений позивачем висновок по матеріалах службової перевірки по факту отримання травми від 07.11.2019 затверджений т.в.о. начальника УМВС України в Тернопільській області полковником ОСОБА_15 , підписаний начальником ВОП та РОС УБОЗ УМВСУ в Тернопільській області ОСОБА_7 , начальником відділення УБОЗ УМВСУ в Тернопільській області ОСОБА_3 , старшим інспектором в ОВС УБОЗ УМВСУ в Тернопільській області ОСОБА_13 та погоджений начальником інспекції з особового складу УМВСУ в Тернопільській області ОСОБА_8 , начальником УБОЗ УМВСУ в Тернопільській області ОСОБА_14 та заступником начальника Управління начальником ВРП УМВСУ в Тернопільській області ОСОБА_16 .

Копія вказаного висновку міститься в диспансерній картці лікарні з поліклінікою СОЗ УМВС України в Тернопільській області амбулаторного хворого ОСОБА_1 (а.с.95-96), оригінал якої досліджено судом.

Сумніви ж використання його в матеріалах розслідування, з підстав надання позивачем не завіреної копії, відповідач міг спростувати звернувшись в СОЗ УМВС України в Тернопільській області, куди направлено копію висновку безпосередньо комісією УБОЗ УМВСУ в Тернопільській області на виконання п.3 вказаного висновку.

Невідповідність форми висновку вимогам Порядку №1346 також не може бути підставою для не врахування відповідачем висновків службової перевірки по факту отримання травми позивачем 05.11.2003 при виконанні службових обов`язків в період проходження служби, під час прямування з місця відрядження у відповідності до п.3.9. Порядку № 1346, та розцінюється судом як надмірний формалізм.

Допитаний в ході судового розгляду свідок ОСОБА_3 , який у 2003 році був начальником відділу УБОЗ УМВСУ в Тернопільській області, пояснив, що 05.11.2003 ОСОБА_1 разом з іншим оперуповноваженим УБОЗ УМВСУ в Тернопільській області ОСОБА_4 виїхав в м. Скалат Підволочиського району для здійснення заходів по оперативному супроводу кримінальної справи. Накази про відрядження не видавались, оскільки виїзд був в межах Тернопільської області. Службовий транспорт також не надавався. 07.11.2003 комісією УБОЗ УМВСУ в Тернопільській області, до складу якої входив свідок, було проведено службову перевірку та складено висновок, що травма була отримана ОСОБА_1 при виконанні службових обов`язків в період проходження служби, під час прямування з місця відрядження.

При оцінці показань свідка ОСОБА_3 суд враховує, що зазначені показання є послідовними, між ними відсутні суперечності, а тому у суду відсутні підстави не брати їх до уваги.

Таким чином суд дійшов висновку, що комісія з розслідування нещасного випадку, призначена наказом від 14.09.2021 № 2 при розгляді заяви позивача повинна була відібрати пояснення в ОСОБА_3 , який у 2003 році був начальником відділу УБОЗ УМВСУ в Тернопільській області та міг надати відомості щодо нещасного випадку, який трапився в період проходження служби ОСОБА_1 05.11.2003.

Також, суд вважає, про необхідність дослідження комісією оригіналу диспансерної картки лікарні з поліклінікою СОЗ УМВС України в Тернопільській області амбулаторного хворого ОСОБА_1 .

Відсутність розпорядження про створення комісії по розслідуванню нещасного випадку та відсутності оригіналу висновку та матеріалів розслідування в архіві УМВС України в Тернопільській області не може ставитись в вину позивача і нести для нього негативні наслідки, оскільки документування висновку від 7.11.2003 здійснено відповідними посадовими особами і їх дії по складенню останнього можуть бути перевірені шляхом відібрання пояснень.

Таким чином, у контексті зазначених відповідачем підстав, суд вважає необґрунтованими посилання відповідача про те, що відповідно до п. 3.11 Порядку №1346 нещасний випадок 05.11.2003 трапився в період проходження служби позивачем, але не пов`язаний з виконанням службових обов`язків.

Отже, встановлені судом обставини справи та системний аналіз наведених законодавчих норм свідчать про те, що комісія з розслідування нещасного випадку, призначена наказом від 14.09.2021 №2 Ліквідаційної комісії УМВС України в Тернопільській області, складаючи 29.09.2021 акт розслідування нещасного випадку (у тому числі порушення), форми Н-5, та акт №2 про нещасний випадок невиробничого характеру, форми НТ, не надала належним чином оцінки обставинам, за якої стався нещасний випадок із позивачем, прийняла рішення необґрунтовано і без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, що вказує на невідповідність таких критеріям правомірності рішення суб`єкта владних повноважень в контексті ч.2 ст.2 КАС України та наявність підстав для скасування."

На виконання вказаного рішення суду відповідачем повторно розглянуто заяву позивача від 10.09.2021 та виконано всі зазначені в рішенні суду вказівки, а саме: опитано безпосереднього керівника позивача на час події ОСОБА_3 , направлено запит до ДУ ТМО МВС України в Тернопільській області з метою встановленні чи дійсно до них надходив висновок службової перевірки від 07.11.2003 УБОЗ УМВС України в Тернопільській області щодо травмування ОСОБА_1 і чи є він у амбулаторній картці хворого ОСОБА_1 і ін..

У спірних правовідносинах відповідач не заперечує факт отримання травми позивачем 05.11.2003, що також підтверджується матеріалами справи, однак вказує на відсутність відомостей про на отримання травми ним під час виконання службових обов`язків.

Як видно з письмових пояснень ОСОБА_3 , аналогічним матеріалам справи, наказ про відрядження потерпілого не видавався, м. Скалат Тернопільської області станом на 2003 рік входило в зону обслуговування УБОЗ УМВСУ в Тернопільській області та знаходилося в межах гарнізону на невеликій відстані, а питання використання службового автотранспорту не виникало у зв`язку з його відсутністю.

Згідно відповіді на запит від 04.11.2022 №300 Державна установа "Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Тернопільській області" листом від 17.11.2022 №33/40-1505 повідомило, що до ДУ "ТМО МВС України по Тернопільській області" не надходила копія висновку службової перевірки УБОЗ УМВСУ в Тернопільській області від 07.11.2003. Амбулаторна картка ОСОБА_1 знаходиться в реєстратурі лікарні (з поліклінікою) ДУ "ТМО МВС України по Тернопільській області", копія висновку службової перевірки УБОЗ УМВСУ в Тернопільській області від 07.11.2003 не є завірена печаткою та знаходиться в амбулаторній картці №967 пацієнта.

Управління Міністерства внутрішніх справ України по Тернопільській області листом від 16.09.2012 №234 "Про надання інформації" повідомило, що підрозділом УБОЗ УМВС України в Тернопільській області матеріали службового розслідування за фактом ДТП у листопаді 2003 року за участю ОСОБА_1 та матеріали розслідування нещасного випадку, що трапився з ОСОБА_1 внаслідок ДТП у листопаді 2003 року на зберігання до архіву УМВС України в Тернопільські області не передавалися.

30.11.2022 комісією Управління Міністерства внутрішніх справ України в Тернопільській області прийнято Акт №1 про нещасний випадок невиробничого характеру (форма НТ*) та Акті розслідування нещасного випадку (у тому числі поранення), що стався 05.11.2003 року (форма Н-5*) якими визнано нещасний випадок, що трапився з ОСОБА_1 11.02.1979 оперуповноваженим ВБМОЗУ УБОЗ УМВСУ в Тернопільській області таким, що не пов`язаний з виконанням службових обов`язків.

Не погоджуючись з вказаними актами позивач звернувся до суду з цим позовом.

До спірних правовідносинах щодо отримання травми під час виконання позивачем службових обов`язків суд застосовує наступні правові норми.

Відповідно частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З метою врегулювання питань, пов`язаних з розслідуванням та веденням обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах і підрозділах внутрішніх справ України розроблено Порядок розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах і підрозділах системи МВС України, затверджений наказом Міністерства внутрішніх справ України від 27.12.2002 №1346, що зареєстрований в Міністерстві юстиції України 31.01.2003 за №83/7404 (далі - Порядок №1346).

Відповідно до пункту 2.1 Порядку №1346 розслідуванню підлягають раптові погіршення стану здоров`я, поранення, травми, у тому числі отримані внаслідок тілесних ушкоджень, заподіяних іншою особою, гострі професійні захворювання і гострі професійні та інші отруєння, теплові удари, опіки, обмороження, утоплення, ураження електричним струмом, блискавкою та іонізуючим випромінюванням, інші ушкодження, отримані внаслідок аварій, пожеж, стихійного лиха (землетруси, зсуви, повені, урагани та інші надзвичайні події), контакту з тваринами, комахами та іншими представниками фауни і флори, що призвели до втрати працівником працездатності на один робочий день чи більше або до необхідності переведення потерпілого на іншу (легшу) роботу терміном не менш як на один робочий день, а також випадки смерті в підрозділі (далі - нещасні випадки).

За результатами розслідування складаються акти за формою Н-1* (додаток 1) і беруться на облік нещасні випадки (у тому числі поранення), які сталися з працівниками в період проходження служби при виконанні службових обов`язків (пункт 2.2 Порядку №1346).

Згідно з пунктом 2.4 Порядку №1346 якщо за висновками роботи комісії з розслідування прийнято рішення, що про нещасний випадок не повинен складатися акт за формою Н-1*, тобто нещасний випадок не пов`язаний з виконанням службових обов`язків, про такий нещасний випадок складається акт за формою НТ* (додаток 2).

Пунктом 3.5 Порядку №1346 визначено, що керівник підрозділу, одержавши повідомлення про нещасний випадок (у тому числі поранення), крім випадків зі смертельним наслідком та групових випадків травматизму, наказом або розпорядженням організовує його розслідування комісією не менше ніж три особи, до складу якої включаються: керівник (спеціаліст) служби охорони праці підрозділу (голова комісії), керівник (безпосередній або прямий начальник) структурного підрозділу, де працює потерпілий, інші посадові особи, а в разі гострих професійних захворювань (отруєнь) - також спеціаліст СЕС.

Нещасний випадок (у тому числі поранення), про який безпосереднього керівника потерпілого чи керівника підрозділу своєчасно не повідомили, або якщо втрата працездатності від нещасного випадку настала не одразу, незалежно від терміну, коли він стався, розслідується згідно з цим Порядком протягом місяця після одержання заяви потерпілого чи особи, яка представляє його інтереси. Питання про складання акта за формою Н-1* (НТ*) вирішується комісією з розслідування, а в разі незгоди потерпілого чи особи, яка представляє його інтереси, з рішенням комісії - в порядку, передбаченому чинним законодавством (п.3.19 Порядку №1346).

Згідно пункту 3.8 Порядку №1346 комісія з розслідування нещасного випадку (у тому числі поранення) зобов`язана протягом трьох діб після утворення комісії: - обстежити місце події, опитати свідків і осіб, причетних до неї, і одержати пояснення потерпілого, якщо це можливо; - визначити відповідність умов служби (праці, навчання) вимогам нормативно-правових актів про охорону праці; - з`ясувати обставини і причини, що призвели до нещасного випадку (у тому числі поранення), визначити осіб, які припустилися порушення нормативно-правових актів, а також розробити заходи щодо запобігання подібним випадкам; - визначити, чи трапився нещасний випадок (у тому числі поранення) у період проходження служби при виконанні службових обов`язків (не пов`язаний з виконанням службових обов`язків); - скласти акт розслідування нещасного випадку (у тому числі поранення) за формою Н-5* (додаток 4) у трьох примірниках, а також акт за формою Н-1* (НТ*) у п`яти примірниках і передати їх на затвердження керівнику підрозділу, який призначив комісію.

Відповідно до пункту 3.9 Порядку №1346 комісія з розслідування визнає, що "нещасний випадок трапився при виконанні службових обов`язків", якщо він трапився в період проходження служби під час, зокрема: прямування потерпілого до місця чи з місця відрядження згідно з установленим завданням про відрядження.

Пунктом 3.11 Порядку №1346 визначено, що комісія з розслідування визнає, що "нещасний випадок трапився в період проходження служби і не пов`язаний з виконанням службових обов`язків", якщо нещасний випадок (у тому числі поранення) стався: за обставин, які не підпадають під дію пунктів 3.9, 3.10 цього розділу і не пов`язані з виконанням службових обов`язків; унаслідок дій, учинених у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, а також унаслідок дії алкоголю, наркотичних або інших отруйних речовин (асфіксія, інсульт, зупинка серця тощо) за наявності медичного висновку, якщо це не викликано застосуванням цих речовин із службовою метою або порушення вимог безпеки щодо їх зберігання і транспортування або якщо потерпілий, який перебував у стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння, був відсторонений від служби (роботи) згідно з установленим порядком; під час скоєння злочинів або інших правопорушень, якщо ці дії підтверджені рішенням суду; у разі природної смерті або самогубства, за винятком випадків, зазначених у пункті 3.10 цього розділу, що підтверджено висновками судово-медичної експертизи та органів досудового розслідування; унаслідок порушення потерпілим службової (трудової) дисципліни.

Відповідно до пункту 3.12. Порядку №1346 до першого примірника акта розслідування нещасного випадку (у тому числі поранення) за формою Н-5* (далі - акт розслідування нещасного випадку) долучаються: акт за формою Н-1* (НТ*), пояснення свідків, потерпілого, витяги з нормативних документів, схеми, фотографії та інші документи, що характеризують місце події (робоче місце), стан технічних засобів (транспорту, устаткування, апаратури тощо), діагноз травми, медичний висновок щодо втрати здоров`я потерпілим у результаті нещасного випадку (у тому числі поранення), а в разі необхідності - також висновок щодо наявності в його організмі алкоголю, отруйних чи наркотичних речовин.

За положеннями пунктів 3.13. - 3.17 Порядку №1346 нещасні випадки (у тому числі поранення), про які складаються акти за формою Н-1* (НТ*), реєструються у підрозділі в журналі за встановленою формою (додаток 5). Керівник підрозділу повинен розглянути і затвердити акти за формою Н-1* (НТ*) протягом доби після закінчення розслідування, а щодо випадків, які сталися за межами підрозділу, - протягом доби після одержання необхідних матеріалів. Затверджені акти Н-1* (НТ*) разом з актом розслідування нещасного випадку Н-5* не пізніше трьох днів з моменту закінчення розслідування видаються потерпілому або його довіреній особі, а також надсилаються: - керівникові (спеціалістові) служби охорони праці підрозділу разом з першими примірниками актів розслідування нещасного випадку (поранення) за формами Н-5*, Н-1* (НТ*) та всіма іншими матеріалами розслідування; - керівнику відповідної служби державного нагляду за охороною праці МВС, ГУМВС, УМВС разом з примірниками актів розслідування нещасного випадку (поранення) за формами Н-5*, Н-1* (НТ*) і копіями всіх матеріалів розслідування; - органу, до сфери управління якого належить підрозділ, - акти розслідування нещасного випадку (поранення) за формами Н-5*, Н-1* (НТ*); - до особової справи потерпілого - акт Н-1* (НТ*). На вимогу потерпілого керівник зобов`язаний ознайомити потерпілого або особу, яка представляє його інтереси, з матеріалами розслідування нещасного випадку. Акти розслідування нещасного випадку та акти за формою Н-1* (НТ*) разом з матеріалами розслідування підлягають зберіганню в підрозділі протягом 45 років. Інші примірники акта та його копії зберігаються до здійснення всіх зазначених у ньому заходів, але не менше ніж п`ять років (в особовій справі - згідно з установленим порядком). У разі ліквідації підрозділу акти розслідування нещасного випадку (у тому числі поранення) за формою Н-5* та акти за формою Н-1* (НТ*) підлягають передачі правонаступникові, який бере на облік ці нещасні випадки, а в разі його відсутності - до відповідного архіву.

Суд зазначає, що в ході розслідування встановлено, що в архіві УМВС України в Тернопільській області наказ про відрядження ОСОБА_1 у листопаді 2003 року відсутній, відповідно до наявних матеріалів розслідування, потерпілий повертався до місця проживання не на службовому транспорті чи особистому, а на транспорті цивільної особи в позаробочий час, що не відповідає пункту 3.9 Порядку №1346.

За таких встановлених обставин суд погоджується з висновком комісії з розслідування нещасного випадку, що в ході вивчення фактично отриманих даних, підстав щодо визнання нещасного випадку з ОСОБА_1 , таким що трапився при виконанні службових обов`язків немає, та враховуючи те, що потерпілий на час настання нещасного випадку повертався до місця проживання на попутному автотранспорті в позаробочий час і відсутність наказу про його відрядження, рахувати нещасний випадок, який трапився з ОСОБА_1 , колишнім працівником УБОЗ УМВС України в Тернопільській області, як випадок, що стався в період проходження служби і не пов`язаний із виконанням службових обов`язків, відповідно до пункту 3.11. Порядку №1346.

При цьому суд звертає увагу, що відсутність документального підтвердження перебування позивача у відрядженні при виконанні службових обов`язків, може бути підставою відмови у задоволенні його вимоги.

Cуд вважає за можливе врахувати позицію Європейського суду з прав людини, яку він висловив у справі "Федорченко та Лозенко проти України" (заява №387/03, 20 вересня 2012 року, п.53), відповідно до якої суд при оцінці доказів керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом", тобто, аргументи сторони мають бути достатньо вагомими, чіткими та узгодженими.

Одночасно суд враховує позицію Європейського суду з прав людини, сформовану у справі "Серявін та інші проти України" (№4909/04), згідно з якою у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (RuizTorijav. Spain) №303-A, пункт 29).

Окрім того, відповідно до пункту 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Залишаючи без оцінки окремі аргументи учасників справи, суд виходить з того, що такі обставини лише опосередковано стосуються суті і природи спору, а їх оцінка не має вирішального значення для його правильного вирішення.

Частинами першою, другою статті 9 КАС України передбачено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості; суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Відповідно до положень частин першої та другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач як суб`єкт владних повноважень довів правомірність свого рішення.

Відтак, враховуючи те, що в ході розгляду даної справи судом не було встановлено допущених з боку відповідача порушень вимог чинного законодавства, які б стосувалися процедури розслідування нещасного випадку та оформлення його результатів, суд доходить висновку про відсутність законних підстав для задоволення позову.

Підстави для розподілу судових витрат за положеннями статті 139 КАС України відсутні.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Ліквідаційної комісії Управління Міністерства внутрішніх справ України в Тернопільській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повне судове рішення складено 01 травня 2023 року.

Реквізити учасників справи:

позивач:

- ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 );

відповідач:

- Ліквідаційна комісія Управління Міністерства внутрішніх справ України в Тернопільській області (місцезнаходження: вул. Валова, 11, м. Тернопіль, 46001, ).

Головуючий суддя Мартиць О.І.