Справа № 600/3482/22-а
Суддя: Григораш Віталій Олександрович
Дата ухвалення: 2023-05-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 травня 2023 р. м. Чернівці Справа №600/3482/22-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Григораша В.О., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної установи "Чернівецький слідчий ізолятор" про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

13.10.2022 до Чернівецького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Державної установи "Чернівецький слідчий ізолятор" з такими позовними вимогами:

визнати протиправними дії Державної установи "Чернівецький слідчий ізолятор" щодо не належного забезпечення права ОСОБА_1 на доступ до електронної пошти, без обмеження їх кількості, тривалістю одного доступу до 15 хвилин, що передбачені ч. 5 ст. 110 КВК України та пунктами 1, 2 частини 4 розділу VII правил внутрішнього розпорядку слідчих ізоляторів Державної кримінально-виконавчої служби України, затверджених наказом міністерства юстиції України від 14.06.2019 № 1769/5;

зобов`язати ДУ "Чернівецький слідчий ізолятор" забезпечити право ОСОБА_1 на доступ до електронної пошти, без обмеження їх кількості, тривалістю одного доступу до 15 хвилин, що передбачені ч. 5 ст. 110 КВК України та пунктами 1, 2 частини 4 розділу VII правил внутрішнього розпорядку слідчих ізоляторів Державної кримінально-виконавчої служби України, затверджених наказом міністерства юстиції України від 14.06.2019 № 1769/5.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що неодноразово звертався до відповідача із заявами щодо надання права на доступ до електронної пошти без обмеження у визначений розпорядком час, на що відповідачем надано відповіді, згідно яких відповідач зазначав, що доступ до Інтернету в Інтернет класі обмежено до 15 хвилин. Більше того, відповідач зазначив, що Інтернет клас відсутній.

Однак, позивач наполягав на тому, що фактично відповідач не надавав йому можливості здійснювати доступ до електронної пошти. На думку позивача, дії відповідача порушують його право на доступ до електронної пошти без обмеження у визначений розпорядком час.

Відповідач, не погоджуючись з позовними вимогами, подав до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що відповідач дотримується всіх норм законів та підзаконних нормативно-правових актів, усім засудженим, які утримуються в межах ДУ Чернівецький слідчий ізолятор надаються рівні права доступу до електронної поштової скриньки через мережу Інтернет. Відповідач вказує, що зі змісту позовної заяви, представник позивача зазначив, що не зважаючи на подані адміністрацією установи заяви, йому не було надано можливість доступу до електронної пошти у червні та липні 2022 року. Проте у відповідності до Журналу доступу до глобальної мережі Інтернет засуджених ДУ "Чернівецький слідчий ізолятор" позивач здійснював доступ до Інтернету в період з 05, 07 по 08, з 11 по 15, з 19 по 22, з 25 по 29 липня 2022 тривалістю не менше 15 хвилин.

Крім цього, позивач здійснював відправку листів через електронну пошту в період з 18 по 24, з 27 по 30 червня, та 01, 05, з 07 по 08, з 11 по 15, з 19 по 20 липня 2022 року.

Таким чином відповідачу не зрозуміло, які саме права позивача були порушені. На думку відповідача, вимоги позивача є безпідставними, будь-яких його прав, як засудженого, порушено не було, а тому позовна заява задоволенню не підлягає.

Також відповідач посилався на те, що під час оголошення повітряних тривог на території Чернівецької області у відповідності до службових нормативів, сигнал тривоги в слідчому ізоляторі дублюється та будь-який рух ув`язнених та засуджених по установі припиняється. Дані обставини включають в себе і виведення засуджених з приміщень камерного типу для здійснення доступу до електронної поштової скриньки.

Не погоджуючись із відзивом на позовну заяву, позивачем подано до суду відповідь на відзив, в якій зазначав, що відповідачем не надано доказів на підтвердження того, що йому не надано право на доступ до електронної пошти через оголошення повітряної тривоги. Не зазначено дні в яких була оголошена повітряна тривога та її тривалість.

Вказував, що відповідачем не спростовано його тверджень щодо порушення прав засудженого, у тому числі права на доступ до електронної пошти без обмеження у визначений розпорядком час. Право позивача було порушено, адже його заяви про надання йому доступу до електронної пошти не були задоволені, що свідчить про те, що відповідач обмежив позивача у здійсненні доступу до електронної пошти у кількості більше однієї тривалістю до 15 хв.

Ухвалою Чернівецького окружного адміністративного суду від 31.10.2022 призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Зважаючи на відсутність клопотання будь-якої зі сторін про інше, суд вважає за можливе продовжити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Перевіривши матеріали справи, встановивши фактичні обставини в справі, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, дослідивши та оцінивши надані докази в сукупності, проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що відсутні підстави для задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

Судом встановлено такі обставини у справі та відповідні їм правовідносини.

ОСОБА_1 засуджений до довічного позбавлення волі. В державній установі Чернівецький слідчий ізолятор перебуває з 10.04.2022.

Судом дослідженні наявні в матеріалах справи аналогічного змісту заяви позивача, про надання права на доступ до Інтернету подані протягом червня - липня 2022 року, а також інформаційні запити, щодо надання роз`яснення з питань обмеження позивача доступу до глобальної мережі Інтернет в термін 15 хвилин.

Зі змісту відповідей за запити позивача, відповідачем повідомлено останнього про те, що засуджені можуть створювати електронну поштову скриньку та користуватися нею під контролем адміністрації установи. Засуджений може використовувати виключно особистий обліковий запис електронної поштової скриньки. Безпосередньо в камері доступу до електронної поштової скриньки не мають, оскільки дане унеможливлює здійснення контрою за користуванням електронною поштою. На даний час засуджені, що утримуються в установі, мають доступ до своєї електронної скриньки в приміщенні Інтернет-класу.

Судом також досліджено Журнал доступу до глобальної мережі Інтернет засуджених Держаної установи Чернівецький слідчий ізолятор, згідно відомостей якого позивач здійснював доступ до Інтернету в період: з 05, 07 по 08, з 11 по 15, з 19 по 22, з 25 по 29 липня 2022 тривалістю не менше 15 хвилин.

Крім того, з матеріалів справи судом встановлено, що позивач здійснював відправку листів через електронну пошту в період з 18 по 24, з 27 по 30 червня, та 01, 05, з 07 по 08, з 11 по 15, з 19 по 20 липня 2022 року.

Вважаючи дії Державної установи Чернівецький слідчий ізолятор такими, що обмежують його право на здійснення телефонних дзвінків, позивач звернувся до адміністративного суду з цим позовом.

До спірних правовідносин суд застосовує наступні положення законодавства та робить висновки по суті спору.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Засуджений користується всіма правами людини і громадянина, за винятком обмежень, які визначені законом і встановлені вироком суду (частина 3 статті 63 Конституції України).

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Кримінально-виконавчого кодексу України кримінально-виконавче законодавство України регламентує порядок і умови виконання та відбування кримінальних покарань з метою захисту інтересів особи, суспільства і держави шляхом створення умов для виправлення і ресоціалізації засуджених, запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами, а також запобігання тортурам та нелюдському або такому, що принижує гідність, поводженню із засудженими.

Кримінально-виконавче законодавство України складається з цього Кодексу, інших актів законодавства, а також чинних міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (ст. 2 Кримінально-виконавчого кодексу України).

Держава поважає і охороняє права, свободи і законні інтереси засуджених, забезпечує необхідні умови для їх виправлення і ресоціалізації, соціальну і правову захищеність та їх особисту безпеку. Засуджені користуються всіма правами людини та громадянина, передбаченими Конституцією України, за винятком обмежень, визначених цим Кодексом, законами України і встановлених вироком суду (частини 1, 2 статті 7 Кримінально-виконавчого кодексу України).

На осіб, які відбувають довічне позбавлення волі, поширюються права і обов`язки засуджених до позбавлення волі, передбачені статтею 107 цього Кодексу (частина 2 статті 151 Кримінально-виконавчого кодексу України).

Аналіз наведених норм свідчить про те, що державою гарантовано права, свободи і законні інтереси засуджених, які користуються усіма правами людини та громадянина за винятком обмежень, визначених Кримінально-виконавчим кодексом України, законами України і встановлених вироком суду.

Перелік прав та обов`язків засуджених до позбавлення волі наведено у статті 107 Кримінально-виконавчого кодексу України, частиною 1 якої визначено, що засуджені, які відбувають покарання у виді позбавлення волі, мають право в порядку, встановленому цим Кодексом і нормативно-правовими актами Міністерства юстиції України, в тому числі й здійснювати листування з особами, які знаходяться за межами колоній, вести з ними телефонні розмови, у тому числі у мережах рухомого (мобільного) зв`язку, користуватися глобальною мережею Інтернет.

Частиною 5 указаної статті передбачено, що засудженим надається, в тому числі й під час перебування в стаціонарних закладах охорони здоров`я, право на телефонні розмови (у тому числі у мережах рухомого (мобільного) зв`язку) без обмеження їх кількості під контролем адміністрації, а також користуватися глобальною мережею Інтернет.

Водночас ч. 8 ст.110 Кримінально-виконавчого кодексу України визначено, що порядок організації побачень, телефонних розмов, користування мережею Інтернет встановлюється Міністерством юстиції України.

На реалізацію положень статей 107 та 110 Кримінально-виконавчого кодексу України наказом Міністерства юстиції України від 19.10.2017 №3233/5 затверджений Порядок організації надання засудженим доступу до глобальної мережі Інтернет (далі Порядок №3233/5).

Згідно з пунктом 1 розділу 1 зазначеного Порядку для надання засудженим можливості доступу до глобальної мережі Інтернет (далі - Інтернет) адміністрація установи виконання покарань чи слідчого ізолятора (далі - установа) забезпечує оптимальний спосіб підключення установи до провайдера, який надає послуги доступу до Інтернету.

Розділом ІІ Порядку №3233/5 деталізовано особливості реалізації прав засуджених щодо користування глобальною мережею Інтернет

Зокрема, розділом ІІ Порядку №3233/5 передбачено, що на підставі Переліку веб-сайтів, до яких дозволяється доступ засудженим, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 19 жовтня 2017 року №3233/5, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 20 жовтня 2017 року за № 1280/31148 (далі - Перелік), адміністрація установи з урахуванням вимог Кримінально-виконавчого кодексу України та Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 28 серпня 2018 року №2823/5, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 05 вересня 2018 року за №1010/32462 (далі - Правила), розробляє список адрес веб-сайтів, до яких дозволяється доступ (далі - список).

За заявою засуджених список може бути доповнений адміністрацією установи адресами веб-сайтів, зміст яких не суперечить вимогам статті 110 Кримінально-виконавчого кодексу України.

Засуджені можуть створювати електронну поштову скриньку та користуватися нею під контролем адміністрації установи. Засуджений може використовувати виключно особистий обліковий запис електронної поштової скриньки.

Адміністрація установи ознайомлюється зі змістом вхідних та вихідних повідомлень у разі, якщо це необхідно з огляду на індивідуальні ризики окремих засуджених. Засуджений письмово повідомляється про те, що його електронна кореспонденція підлягає перегляду, про що він на повідомленні про перегляд вхідних та вихідних електронних листів (додаток 1) ставить підпис про ознайомлення.

При ознайомленні зі змістом вхідних та вихідних повідомлень адміністрації та персоналу установи, які здійснюють перегляд, забороняється в будь-який інший спосіб використовувати електронну пошту та обліковий запис засудженого, крім дій, спрямованих на ознайомлення зі змістом вхідних та вихідних повідомлень. При здійсненні перегляду електронної пошти засудженого особа, яка вчиняє перегляд, вносить до журналу перегляду електронного листування засуджених (додаток 2) відмітку про дату та час здійснення перегляду електронного листування, прізвище, ім`я, по батькові засудженого, електронна пошта якого була переглянута, адресу облікового запису електронної пошти, яка підлягала перегляду, інформацію про виявлення порушень законодавства та цього Порядку або про їх відсутність, зазначає свої посаду, звання, прізвище, ім`я та по батькові та ставить підпис. У разі якщо доступ до облікового запису мали інші особи, такий обліковий запис видаляється. Про видалення облікового запису адміністрація установи виконання покарань повідомляє засудженого під його особистий підпис.

У разі якщо доступ до облікового запису електронної пошти було отримано іншими особами злочинним шляхом, засуджений у разі встановлення такого факту має письмово повідомити про нього адміністрацію установи.

Адміністрація установи за письмовою заявою засудженого надає дозвіл на користування засобами IP-телефонії та дозвіл на використання засобів відеозв`язку через Інтернет у порядку, передбаченому пунктом 2 розділу XIV Правил, які обліковуються в журналі обліку користування засудженими засобами ІР-телефонії (додаток 4) та в журналі здійснення засудженими відеозв`язку через мережу Інтернет (додаток 5).

Перед першим сеансом користування засудженим засобами ІР-телефонії та відеозв`язку адміністрація установи під його особистий підпис попереджає засудженого про здійснення аудіо- та відеозапису його розмови. Відповідна розписка долучається до особової справи засудженого.

У разі необхідності запис може бути переглянутий адміністрацією установи.

Під час користування Інтернетом засудженим забороняється: вносити будь-яку інформацію, у тому числі направляти листи, коментарі, знаки тощо та реєструватися на веб-сайтах, крім випадків створення та користування електронною поштовою скринькою в порядку, визначеному цим Порядком, а також у разі необхідності здійснення реєстрації для користування дозволеними сайтами; формувати будь-які бази даних та накопичувальні диски, у тому числі віртуальні; відвідувати веб-сайти соціальних мереж, сайти, що пропагують жорстокість, насильство, еротичного або порнографічного змісту, переглядати сайти, що можуть негативно вплинути на психічний стан засудженого, а також відвідувати сайти, що не входять до Переліку та списку.

Користування Інтернетом проводиться протягом дня у вільний від роботи час та поза часом, передбаченим для приймання їжі та безперервного сну.

Відомості про надання засудженим права на користування Інтернетом обов`язково реєструються у журналі обліку надання засудженим доступу до глобальної мережі Інтернет (додаток 6).

Для упорядкування користування Інтернетом та забезпечення права всіх засуджених адміністратор складає графік роботи Інтернет-класу, який затверджується начальником установи. Графік роботи Інтернет-класу розміщується у вигляді наочної інформації. Заяви на користування Інтернетом засуджені подають до адміністрації установи. Користування Інтернетом оплачується власними коштами засуджених або коштами інших осіб шляхом їх внесення на електронний гаманець.

При розрахунку для засуджених вартості оплати за користування Інтернетом враховуються вартість тарифного плану підключення установи до провайдера, час, впродовж якого засуджений користувався Інтернетом, витрати на обслуговування мережі та Інтернет-класу.

Засуджені під час перебування в стаціонарних закладах охорони здоров`я, не віднесених до відання Мін`юсту, з дозволу адміністрації установи можуть мати при собі та користуватися під контролем адміністрації портативними персональними комп`ютерами з доступом до Інтернету відповідно до цього Порядку.

Системний аналіз приписів частини 5 статті 110 Кримінально-виконавчого кодексу України та вимог Порядку організації надання засудженим доступу до глобальної мережі Інтернет свідчить про те, що адміністрація установи виконання покарань забезпечує право засуджених користуватись мережею Інтернет, не обмежуючи при цьому їх кількості у визначений розпорядком дня час. Однак, з метою реалізації такого права усіх засуджених підзаконним нормативним актом передбачено обмеження тривалості розмови засудженого, що не може перевищувати 15 хвилин.

Судом встановлено, що на думку позивача, відповідачем не належно забезпечується право останнього до доступу до електронної пошти у кількості більше однієї тривалістю до 15 хв.

Разом з тим, суд відхиляє такі твердження позивача, як безпідставні та необґрунтовані, оскільки такі спростовується наявними у справі матеріалами.

При цьому суд зазначає, що згідно дослідженого судом Журналу доступу до глобальної мережі Інтернет засуджених судом встановлено, що позивач здійснював доступ до Інтернету в спірний період. Крім того, згідно матеріалів справи судом встановлено, що позивач здійснював відправку листів через електронну пошту в період з 18 по 24, з 27 по 30 червня, та з 01,05, з 07 по 08, з 11 по 15, з 19 по липня 2022 року.

Тобто, відповідачем в повній мірі забезпечено право позивача на користування останнього до доступу до електронної пошти.

Крім цього, суд критично оцінює твердження позивача про те, що він має право на доступ до електронної пошти без обмеження їх кількості, й вважає такі помилковими, оскільки надання засудженому права на необмежений доступ до електронної пошти, унеможливить реалізацію такого права інших засуджених.

Отже, за встановлених обставин суд приходить до висновку, що відповідачем належним чином забезпечено право позивача на доступ до електронної пошти, а тому позовні вимоги є надуманими й безпідставними.

З огляду на зазначене, суд приходить до висновку, що у даних спірних відносинах відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а тому правові підставі для задоволення позову відсутні.

Решта доводів та заперечень учасників справи висновків суду по суті позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п. 58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, № 303-A, п. 29).

З огляду на викладене, з урахуванням вищевикладених обставин справи, оцінюючи в сукупності наявні в справі письмові докази, суд приходить до висновку, що відповідачем доведено суду правомірність оскаржуваних дій.

Враховуючи вищезазначене суд вважає, що в задоволенні адміністративного позову слід відмовити.

Оскільки в задоволенні адміністративного позову відмовлено, суд не вирішує питання про понесені судові витрати у вигляді сплаченого судового збору.

Керуючись статтями 241 - 246, 250 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

1. В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Державної установи "Чернівецький слідчий ізолятор" про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, - відмовити.

Згідно статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У відповідності до статей 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку повністю або частково. Апеляційна скарга на рішення подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне найменування учасників процесу:

Позивач ОСОБА_1 (ДП "Чернівецький слідчий ізолятор" пл. Соборна, 6, м. Чернівці, 58000).

Відповідач - Державна установа Чернівецький слідчий ізолятор (площа Соборна, 6, м. Чернівці, ).

Суддя В.О. Григораш