Справа № 160/13399/19
Суддя: Олендер І.Я.
Дата ухвалення: 2023-05-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

01 травня 2023 року

м. Київ

справа № 160/13399/19

адміністративне провадження № К/990/11828/23

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Олендера І.Я.,

суддів: Гончарової І.А., Пасічник С.С.,

перевіривши касаційну скаргу Обласного комунального підприємства «Фармація» на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02.06.2022 та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 26.10.2022 у справі №160/13399/19 за позовом Обласного комунального підприємства «Фармація» до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, третя особа без самостійних вимог - Дніпровська міська рада, про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

в с т а н о в и в:

Не погодившись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, Обласне комунальне підприємство «Фармація» 27.03.2023 звернулось з касаційною скаргою до Верховного Суду, в якій, посилаючись на порушення судами норм матеріального права та недотримання норм процесуального права, просить скасувати рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02.06.2022 та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 26.10.2022 у справі №160/13399/19, ухвалити нову постанову про задоволення позову в повному обсязі.

У поданій позивачем касаційній скарзі також наведено підстави, що зумовили пропуск визначеного законом процесуального строку на касаційне оскарження спірних судових рішень. В обґрунтування поважності підстав пропуску строку при поданні касаційної скарги позивач зазначив, що вперше Обласне комунальне підприємство «Фармація» звернулось до суду касаційної інстанції з касаційною скаргою у справі №160/13399/19 в межах встановленого Кодексом адміністративного судочинства України (далі - КАС України) процесуального строку, яку Верховний Суд ухвалою від 08.12.2022 повернув скаржнику на підставі пункту 4 частини п`ятої статті 332 КАС України як таку, що не містила належного викладення підстав касаційного оскарження.

Вдруге, втретє, вчетверте, вп`яте та вшосте подані позивачем касаційні скарги Верховний Суд ухвалами від 05.01.2023, від 13.02.2023, від 24.02.2023, від 15.03.2023 та від 23.03.2023 відповідно також повернув заявнику на підставі пункту 4 частини п`ятої статті 332 КАС України як такі, що не містили належного викладення підстав для касаційного оскарження судових рішень зазначивши про незмістовність наведеного скаржником обґрунтування підстав для касаційного оскарження відповідно до пункту 3 частини четвертої статті 328 КАС України.

Користуючись наданим КАС України процесуальним правом повторного звернення, Обласне комунальне підприємство «Фармація» всьоме 27.03.2023, тобто із значим пропуском процесуального строку на касаційне оскарження, звертається до суду касаційної інстанції з касаційною скаргою у справі №160/13399/19.

У своїх доводах про поважність підстав пропуску строку при поданні касаційної скарги позивач також вказав, що приведення касаційної скарги у відповідність до положень КАС України (наведення обґрунтованих підстав касаційного оскарження судових рішень, які на думку скаржника, є достатніми для відкриття провадження у справі) та дотримання процесуальних строків касаційного оскарження при первинному зверненні до Верховного Суду є безмовною підставою для поновлення пропущеного строку всьоме поданої касаційної скарги та прийняття її до розгляду судом касаційної інстанції. Також скаржник просив суд врахувати належну реалізацію ним права на судовий захист та відсутність з його боку зловживання процесуальними правами, яке виражається у систематичному зверненні до суду з цією касаційною скаргою.

Ухвалою Верховного Суду від 05.04.2023 касаційну скаргу позивача залишено без руху з мотивів її невідповідності вимогам статей 329, 330 КАС України. Цією ж ухвалою скаржнику визначено строк, тривалістю у десять днів з дня отримання копії ухвали про залишення касаційної скарги без руху, впродовж якого особа наділена правом звернутися до суду та надати: 1) обґрунтовану заяву про поновлення строку на касаційне оскарження із зазначенням інших підстав на підтвердження поважності причин пропуску строку на касаційне оскарження з долученням доказів на їх підтвердження; 2) уточнену касаційну скаргу, зміст якої щодо підстав передбачених частиною четвертою статті 328 КАС України для касаційного оскарження судових рішень має бути викладено з урахуванням роз`яснень, наданих судом.

Залишаючи подану позивачем касаційну скаргу без руху, Верховний Суд, серед іншого, врахувавши обставини справи, дійшов висновку про відсутність підстав вважати, що скаржником пропущено строк з поважних причин, оскільки наведені у клопотанні про поновлення строку на касаційне оскарження доводи не є такими, що пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій з касаційного оскарження судових рішень.

Вказану ухвалу Верховного Суду вручено представнику заявника 11.04.2023, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

На виконання вимог ухвали Верховного Суду про залишення касаційної скарги без руху, на адресу суду 25.04.2023 від Обласного комунального підприємства «Фармація» надійшла заява про поновлення строку (уточнена) на касаційне оскарження рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02.06.2022 та постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 26.10.2022 у справі №160/13399/19 з доводами, які на думку скаржника свідчать про поважність причин пропуску строку на касаційне оскарження спірних судових рішень у цій справі.

Разом з тим, розглянувши подану позивачем заяву про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень, Судом встановлено, що обґрунтовуючи поважність підстав пропуску строку на касаційне оскарження, скаржник зазначає причини попуску процесуального строку аналогічні тим, що були наведені скаржником при поданні касаційної скарги, та які судом було визнано неповажними. Інших умотивованих доводів, які б підтверджували поважність підстав пропуску строку касаційного оскарження Обласне комунальне підприємство «Фармація» не наводить.

Позивач повторно наголошує, що дотримання ним процесуальних строків касаційного оскарження при первинному зверненні до Верховного Суду та наведення обґрунтованих підстав касаційного оскарження судових рішень, які безпідставно не були прийняті Верховним Судом при постановленні ухвал про повернення раніше поданих ним касаційних скарг заявнику, на його думку, є достатніми для відкриття провадження у справі та є безмовною підставою для поновлення пропущеного строку повторно поданої касаційної скарги та прийняття касаційної скарги до розгляду. Також, позивач просить врахувати належну реалізацію ним права на касаційне оскарження судових рішень та відсутність з боку скаржника зловживання процесуальними правами, яке полягає у врахуванні зауважень викладених Верховним Судом в ухвалах про повернення раніше поданих ним касаційних скарг та систематичне звернення скаржника до суду з метою оскарження спірних у цій справі судових рішень.

Так, статтею 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Аналіз положень статей 5, 13, 328, 329 КАС України дозволяє дійти висновку, що особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями після їх перегляду в апеляційному порядку, можуть скористатися правом їх оскарження у касаційному порядку, яке повинно бути реалізовано у встановлений вказаним кодексом строк.

Згідно з частиною першою статті 45 КАС України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно до пункту шостого частини п`ятої статті 44 КАС України учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

Законодавче обмеження строку оскарження судового рішення, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах.

Відповідно до правових висновків Європейського Суду з прав людини, право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (пункт 33 рішення у справі «Перетяка та Шереметьєв проти України» від 21.12.2010, заява №45783/05). Норми, що регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (пункти 22-23 рішення у справі «Мельник проти України» від 28.03.2006, заява №23436/03).

Отже, встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій.

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Підстави пропуску строку касаційного оскарження можуть бути визнані поважними, строк поновлено лише у разі, якщо вони пов`язані з непереборними та об`єктивними перешкодами, труднощами, які не залежать від волі особи та унеможливили своєчасне, тобто у встановлений законом процесуальний строк подання касаційної скарги.

У той же час, Верховний Суд звертає увагу, що з урахуванням приписів статті 44 КАС України всі учасники справи мають однаковий обсяг процесуальних прав та обов`язків, а тому маючи намір добросовісної реалізації належного особі права на касаційне оскарження судового рішення, скаржник повинен забезпечити неухильне виконання вимог процесуального закону, зокрема, стосовно строку подання касаційної скарги, її форми та змісту для чого, як особа, зацікавлена у її поданні, повинен вчиняти усі можливі та залежні від нього дії, використовувати усі наявні засоби та можливості, передбачені законодавством.

Так, керуючись частиною п`ятою статті 4 Закону України «Про доступ до судових рішень» від 22.12.2005 №3262, згідно з якою судді мають право на доступ до усіх інформаційних ресурсів Єдиного державного реєстру судових рішень з`ясовано, що постанова Третього апеляційного адміністративного суду від 26.10.2022 у справі №160/13399/19 була прийнята у відкритому судовому засіданні за участю представників сторін.

Копію спірної постанови було отримано позивачем, як вказує сам скаржник у касаційній скарзі, 18.11.2022.

Судом також встановлено, що Обласне комунальне підприємство «Фармація» зверталось до суду касаційної інстанції з касаційною скаргою у справі №160/13399/19 шість разів. Верховний Суд ухвалами від 08.12.2022, від 05.01.2023, від 13.02.2023, від 24.02.2023, від 15.03.2023 та від 23.03.2023 кожну з поданих позивачем касаційних скарг повертав скаржнику на підставі пункту 4 частини п`ятої статті 332 КАС України як таку, що не містила належного викладання підстав для касаційного оскарження спірних судових рішень. Підставою для повернення кожної з касаційних скарг позивача слугувало те, що при дослідженні скарги на предмет відповідності вимогам процесуального закону судом було встановлено, що касаційна скарга не містить належного викладення підстав касаційного оскарження рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02.06.2022 та постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 26.10.2022 у справі №160/13399/19, обов`язок зазначення яких передбачено частиною четвертою статті 328 КАС України. При цьому, у кожній зі своїх ухвал суд касаційної інстанції визнав недостатнім наведене скаржником обґрунтування для відкриття касаційного провадження на підставі пункту 3 частини четвертої статті 328 КАС України та роз`яснював скаржнику вимоги щодо форми і змісту касаційної скарги, яким така має відповідати при викладенні підстав касаційного оскарження судових рішень, і у випадку подання касаційної скарги на підставі пунктів 1-4 частини четвертої статті 328, частин другої та третьої статті 353 цього Кодексу.

Верховний Суд наголошує, що підставою для повернення попередніх касаційних скарг слугувало виключно відсутність належного обґрунтування підстав для касаційного оскарження судових рішень у цій справі.

Відтак, посилання позивача на відсутність законних підстав для повернення шести попередніх касаційних скарг не приймаються судом касаційної інстанції, оскільки за встановлених обставин, в діях Обласного комунального підприємства «Фармація» не вбачається наміру добросовісної реалізації належного особі права на касаційне оскарження судових рішень з дотриманням положень КАС України. Зазначене свідчить виключно про формальний підхід скаржника до оформлення касаційної скарги.

На переконання Верховного Суду, систематичне недотримання скаржником при зверненні до суду з касаційною скаргою, зокрема, положень пункту 4 частини п`ятої статті 332 КАС України щодо належного обґрунтування підстав передбачених цим Кодексом для оскарження судових рішень у касаційному порядку не є поважною причиною пропуску строку касаційного оскарження, оскільки не є такою, що не залежить від волі особи, яка подає касаційну та не надає особі права у будь-який необмежений час після сплину строку касаційного оскарження реалізовувати право на касаційне оскарження.

Відповідно до приписів статті 44 КАС України учасники справи, маючи намір добросовісної реалізації належного їм права на касаційне оскарження судового рішення, повинні забезпечити неухильне виконання вимог процесуального закону, зокрема, щодо форми і змісту касаційної скарги. Частиною першою статті 45 КАС України регламентовано, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами.

Приведення касаційної скарги у відповідність з вимогами КАС України в частині належного викладення підстав для касаційного оскарження судових рішень, передбачених частиною четвертою статті 328 КАС України, є процесуальним обов`язком сторони, яка не погоджується з судовими рішеннями, і для його виконання процесуальний закон встановлює достатній строк - тридцять днів з дня складення повного тексту оскаржуваного судового рішення (з дня отримання копії судового рішення).

Суд, не заперечуючи проти права на повторне звернення з касаційною скаргою після її повернення, вважає, що таке право не є абсолютним. Це обґрунтовується змістом частини восьмої статті 169 КАС України, відповідно до якої скаржник має право на повторне звернення з касаційною скаргою, якщо будуть усунуті недоліки касаційної скарги, які стали підставою для повернення вперше поданої касаційної скарги і таке звернення відбувається без зайвих зволікань. Також скаржник повинен довести, що повернення вперше поданої касаційної скарги відбулося з причин, які не залежали від особи, яка оскаржує судові рішення.

Верховний Суд звертає увагу, що при вирішенні питання про поновлення строку касаційного оскарження, суд надає оцінку обставинам, які слугували перешкодою для своєчасного звернення до суду, у взаємозв`язку інтервалів часу: з моменту закінчення встановленого статтею 329 КАС України строку касаційного оскарження до дати звернення з касаційною скаргою вперше; з моменту повернення вперше поданої касаційної скарги/відмови у відкритті касаційного провадження за вперше поданою касаційною скаргою до дати повторного звернення з касаційною скаргою і так далі.

Натомість, у клопотанні надісланому позивачем на виконання вимог ухвали від 05.04.2023, останнім так і не зазначено обставин, які позбавляли його можливості привести свою касаційну скаргу у відповідність із пунктом 4 частини другої статті 330 КАС України та подати касаційну скаргу з дотриманням визначеного КАС України процесуального строку на касаційне оскарження, з урахуванням того, що подаючи касаційну скаргу всьоме, скаржник так і не виправив недоліків, які стали підставою для повернення попередніх касаційних скарг заявнику, про що зазначав суд касаційної інстанції залишаючи 05.04.2023 подану позивачем касаційну скаргу без руху, що в свою чергу також свідчить про формальне ставлення скаржника до оформлення касаційної скарги та ігнорування ним роз`яснень, наданих Верховним Судом.

Крім того, Верховний Суд наголошує, з моменту отримання копії ухвали Верховного Суду про повернення вперше поданої касаційної скарги заявнику (27.12.2022) і до моменту чергового звернення (27.03.2023) сплинув строк у три місяці, однак, у клопотанні про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень, належного обґрунтування причин такої тривалості реалізації права на звернення до суду скаржник так і не зазначає. Враховуючи, що при поданні касаційної скарги вдруге, втретє, вчетверте, вп`яте та вшосте позивачем так і не було усунуто недоліків касаційної скарги, які стали підставою для її повернення вперше, Суд вважає, що відсутні підстави для визнання такого проміжку часу розумним і об`єктивно необхідним для належного оформлення касаційної скарги з урахуванням роз`яснень, наданих судом.

У цій справі звернення позивача з касаційною скаргою є сьомим і саме скаржником не було дотримано вимог статей 328 і 330 КАС України, що стало підставою для повернення раніше поданих касаційних скарг у цій справі, тобто, саме проявлений позивачем підхід до оформлення касаційних скарг став причиною для їх повернення та підставою для залишення всьоме поданої ним касаційної скарги без руху.

Посилання скаржника на обставини, пов`язані з регулярним поданням касаційної скарги у цій справі, недостатні для підтвердження поважності причин пропуску строку. Позивач, маючи намір реалізації наданого йому права на касаційне оскарження судового рішення, повинен діяти сумлінно, тобто проявляти добросовісне ставлення до наявних у нього прав і здійснювати їх реалізацію таким чином, щоб забезпечити неухильне виконання своїх процесуальних обов`язків.

Маючи намір добросовісної реалізації належного права на касаційний перегляд справи, сторона повинна забезпечити неухильне виконання вимог процесуального закону, зокрема, стосовно строку подання касаційної скарги, її форми та змісту.

Ураховуючи обставини справи, зазначену скаржником причину пропуску строку на касаційне оскарження не можна вважати поважною, оскільки її не можна вважати такою, що не залежала від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення, і пов`язана з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами.

Сукупність цих обставин свідчить виключно про те, що Обласне комунальне підприємство «Фармація» допустило необґрунтовані зволікання щодо реалізації свого права на касаційне оскарження судових рішень з дотриманням вимог КАС України.

На переконання Суду, зазначені скаржником у клопотанні щодо поважності підстав пропуску строку на касаційне оскарження доводи свідчить виключно про намагання скаржника домогтися безпідставного поновлення судом строку на касаційне оскарження та нівелювання принципом правової визначеності.

Суд вважає за необхідне зазначити, що звернення до Верховного Суду з касаційною скаргою це право сторони, а не обов`язок, а тому, якщо особа вважає за необхідне скористатися своїм правом на касаційне оскарження, то реалізація зазначеного права повинна відбуватися із дотриманням порядку та строків встановлених положеннями КАС України. Зловживання процесуальними правами не допускається.

Обґрунтовуючи висновки про обов`язок сторони належним чином використовувати процесуальні права, у рішенні від 07.07.1989 у справі «Union Alimentaria Sanders S.A. v. Spain» Європейський суд з прав людини зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, пов`язаних зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

З урахуванням вищевикладеного, Верховний Суд не вбачає підстав для визнання, зазначених скаржником у клопотанні про поновлення строку касаційного оскарження, причин пропуску такого строку поважними.

Також Верховний Суду зазначає, що позивачем не виконано вимоги ухвали Верховного Суду від 05.04.2023 про залишення касаційної скарги без руху в частині подання до суду уточненої касаційної скарги з урахуванням роз`яснень, наданих Верховним Судом.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на касаційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження, визнані судом неповажними.

Враховуючи викладене, у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити.

Керуючись статтею 333 КАС України, Суд -

у х в а л и в:

Відмовити у задоволенні клопотання Обласного комунального підприємства «Фармація» про поновлення строку касаційного оскарження рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02.06.2022 та постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 26.10.2022 у справі №160/13399/19.

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Обласного комунального підприємства «Фармація» на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02.06.2022 та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 26.10.2022 у справі №160/13399/19 за позовом Обласного комунального підприємства «Фармація» до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, третя особа без самостійних вимог - Дніпровська міська рада, про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення.

Направити копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді І.Я. Олендер

І.А. Гончарова

С.С. Пасічник