Справа № 521/16945/22
Суддя: Чернявська Л. М.
Дата ухвалення: 2023-04-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження №2а/522/120/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2023 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого - судді Чернявської Л.М.,

за участі секретаря судового засідання Купцова С. О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Одеси адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту транспорту зв`язку та організації дорожнього руху Одеської міської ради про визнання дій протиправними та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

08 листопада 2022 року позивач звернувся до Малиновського районного суду м. Одеси з позовом до Департаменту транспорту зв`язку та організації дорожнього руху Одеської міської ради про визнання дій протиправними та скасування постанови від 04 жовтня 2022 року, серії ОДП 3880886 по справі про адміністративне правопорушення.

В обґрунтування позову зазначено, що 04 жовтня 2022 року відносно позивача винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ОДП 3880886 та притягнуто до відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП за порушення п. 15.9 ПДР, у відповідності до якої накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 680 гривень. Позивач не згоден з відповідною постановою, оскільки ніяких доказів щодо перешкод дорожнього руху або загрозі безпеці руху з боку Позивача немає, а відтак застосування ч. 3 ст. 122 КУпАП вважає безпідставним.

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 09 листопада 2022 року матеріали адміністративної справи направлені за підсудністю до Приморського районного суду м. Одеси.

01 грудня 2022 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшли матеріали адміністративної справи та за результатами автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справа розподілена на суддю Чернявську Л.М.

Ухвалою суду від 05 грудня 2022 року адміністративний позов залишено без руху.

27 грудня 2022 року від позивача до суду надійшла заява про усунення недоліків та заява про поновлення процесуального строку.

Ухвалою суду від 28 грудня 2022 року відкрито провадження по справі.

Ухвалою суду від 17 лютого 2023 року заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задоволено. Зупинено стягнення у виконавчому провадженні № 70841218, що відкрито 25.01.2023 року державним виконавцем Другого Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) на підставі постанови № ОДП3880886 від 04.10.2022 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

20 квітня 2023 року від Відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, у відповідності до якого в задоволенні позовних вимог просили відмовити, оскільки дії інспектора з паркування відділу контролю за безпекою дорожнього руху та паркування управління розвитку транспортної інфраструктури Департаменту транспорту зв`язку та організації дорожнього руху Одеської міської ради під час виявлення адміністративного правопорушення та винесення постанови є цілком правомірними і такими, що відповідають діючому законодавству, а дії позивача такими, що порушують ПДР України та передбачені ч. 3 ст. 122 КУпАП, а відтак позов є безпідставним та необґрунтованим. Просили справу розглядати без участі представника відповідача.

21 квітня 2023 року від Позивача до суду надійшла заява про розгляд справи за відсутності.

24 квітня 2023 року від Позивача надійшли пояснення на відзив відповідача, у відповідності до якого зазначено, що зупинка ближче 10 метрів від пішохідного переходу не створювала перешкоди дорожнього руху або загрозу безпеці руху, тому Позивач вважає застосування ч. 3 ст. 122 КУпАП безпідставними і неправомірними і наполягає на скасуванні оскаржуваної постанови.

В судове засідання 28 квітня 2023 року сторони не з`явились, сповіщались належним чином.

Суд вважає можливим закінчити розгляд справи за відсутності сторін на підставі наявних в матеріалах справи доказів та пояснень.

Суд, дослідивши доводи учасників справи та оцінивши докази, представлені в матеріалах справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що 04 жовтня 2022 року інспектором з паркування відділу контролю за безпекою дорожнього руху та паркуванням-управління розвитку транспортної інфраструктури Департаменту транспорту, зв`язку та організації дорожнього руху Одеської міської рада Нікішиним Г.І. було виявлено порушення водієм транспортного засобу п. 15.9 «г» ПДР. А саме здійснено зупинку ближче 10 метрів до пішохідного переходу за адресою: м. Одеса, вул. Князівська 19.

У зв`язку з порушенням ПДР України п.15.9, а саме ч. 3 ст. 122 КУпАП створення перешкоди дорожнього руху та загрозу безпеці дорожнього руху, 04 жовтня 2022 року інспектором з паркування відділу контролю за безпекою дорожнього руху та паркуванням-управління розвитку транспортної інфраструктури Департаменту транспорту, зв`язку та організації дорожнього руху Одеської міської рада Нікішиним Г.І. відносно ОСОБА_1 було винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ОДП № 3880886, по якій на позивача накладено штраф в розмірі 680 грн.

Підставою для винесення такої постанови стало те, що 04 жовтня 2022 року 11:38:05 в м. Одеса на вул. Князівська 19 водій транспортного засобу Nissan Leaf номерний знак НОМЕР_1 здійснив зупинку, стоянку ближче 10 метрів від пішохідного переходу.

Відповідно до ст. 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно до ч. 3 ст. 122 КУпАП передбачена відповідальність за ненадання переваги в русі транспортним засобам аварійно-рятувальних служб, швидкої медичної допомоги, пожежної охорони, поліції, що рухаються з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигнальними пристроями, ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху, що тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (680 грн.).

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України, відповідно до Закону України "Про дорожній рух", встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306 (із змінами та доповненнями). Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно з ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

У відповідності до п. 1.3 ПДР України, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України від 02 липня 2015 року №580-VIII "Про Національну поліцію" (далі - Закон №580-VIII) визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.

Згідно п. 15.9 ПДР України зупинка забороняється:

а) на залізничних переїздах;

б) на трамвайних коліях (крім випадків, обумовлених пунктом 15.8 цих Правил);

в) на естакадах, мостах, шляхопроводах і під ними, а також у тунелях;

г) на пішохідних переходах і ближче 10 м від них з обох боків, крім випадків надання переваги в русі;

ґ) на перехрестях та ближче 10 м від краю перехрещуваної проїзної частини за відсутності на них пішохідного переходу, за винятком зупинки для надання переваги в русі та зупинки проти бокового проїзду на Т-подібних перехрестях, де є суцільна лінія розмітки або розділювальна смуга;

д) у місцях, де відстань між суцільною лінією розмітки, розділювальною смугою чи протилежним краєм проїзної частини і транспортним засобом, що зупинився, менше 3 м;

е) ближче 30 м від посадкових майданчиків для зупинки маршрутних транспортних засобів, а коли їх немає - ближче 30 м від дорожнього знака такої зупинки з обох боків;

є) ближче 10 м від позначеного місця виконання дорожніх робіт і в зоні їх виконання, де це створить перешкоди технологічним транспортним засобам, що працюють;

ж) у місцях, де буде неможливим зустрічний роз`їзд або об`їзд транспортного засобу, що зупинився;

з) у місцях, де транспортний засіб закриває від інших водіїв сигнали світлофора або дорожні знаки;

и) ближче 10 м від виїздів з прилеглих територій і безпосередньо в місці виїзду.

За порушення, передбачене п. 15.9 «г» ПДР України відповідачем відносно позивача було винесено постанову про застосування до нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 680 грн. за порушення вимог ч.3 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (в даному випадку відповідач) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, крім того чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона притягненню до адміністративної відповідальності, чи є обставини, ш: пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа), встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП та п. 10 «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» затвердженої наказом МВС № 1395 від 07.11.2015 р., поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення.

Статтею 254 КУпАП визначено, що про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол не складається у випадках, передбачених статтею 258 цього Кодексу.

Статтею 258 КУпАП визначено, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі. У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу. Якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі. Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення. Постанова у справі про адміністративне правопорушення складається у двох екземплярах, один з яких вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Згідно КУпАП, Закону України «Про національну поліцію», з метою встановлення нормативно-правового регулювання здійснення проваджень уповноваженими особами Національної поліції України у справах про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, Наказом МВС України від 07.11.2015 № 1395, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 10.11.2015 за № 1408/27853, затверджено Інструкцію з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі.

Вказана Інструкція визначає процедуру оформлення поліцейськими патрульної поліції матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі (п.1 р.І Інструкції №1395).

У відповідності до п.1 р.ІІІ Інструкції № 1395 справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення.

При цьому у відповідності до п. 2 розділу ІІІ Інструкції постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені, зокрема частинами другою і третьою статті 122 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Наведене відповідає положенням ст. 276 КУпАП, за правилами частини 1 якої справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Таким чином під час винесення оскаржуваної постанови відповідач мав право розглянути справу на місці зупинки автомобілю та винести постанову на місці вчинення адміністративного правопорушення без складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Отже, відповідачем, при винесенні постанови інспектором не було вчинено дій щодо порушення вимог щодо процедури розгляду справи та не було проігноровано порядку встановленого ст.ст. 278, 279 КУпАП.

Позивач не згоден з відповідною постановою, оскільки ніяких доказів щодо перешкод дорожнього руху або загрозі безпеці руху з боку Позивача немає, а відтак застосування ч. 3 ст. 122 КУпАП вважає безпідставним. Однак, таке твердження позивача не відповідає дійсності та спростовується матеріалами справи, з огляду на наступне.

Факт скоєння правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП є наявним та підтверджується наданим стороною відповідача доказом у вигляді фото фіксації з місця події (а саме неналежної стоянки автомобіля Nissan Leaf номерний знак НОМЕР_1 ). Водночас, з наданих до суду фотографій вбачається спосіб постановки транспортного засобу належного позивачу біля пішохідного переходу ближче ніж 10 метрів, чим суттєво заважав дорожньому руху, чим було порушено п. 15.9 г ПДР України, в зв`язку з чим, позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.122 КУпАП.

Крім того, диспозиція ч. 3 ст. 122 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність водіїв транспортних засобів, зокрема за порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху.

Випадки розміщення транспортного засобу, що суттєво перешкоджає дорожньому руху або створює загрозу безпеці руху, визначені ч. 3 ст. 265-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 265-4 КУпАП, для цілей цього Кодексу розміщення транспортного засобу є таким, що суттєво перешкоджає дорожньому руху або створює загрозу безпеці руху, якщо транспортний засіб розташовано у заборонених Правилами дорожнього руху місцях зупинки або стоянки, а саме на перехрестях та ближче 10 метрів від краю перехрещуваної проїзної частини за відсутності на ній пішохідного переходу, за винятком зупинки для надання переваги в русі та зупинки проти бокового проїзду на Т-подібних перехрестях, де є суцільна лінія розмітки або розділювальна смуга.

Так, з матеріалів справи вбачається, що автомобіль марки Nissan Leaf номерний знак НОМЕР_1 був припаркований ближче 10 метрів від краю перехрещуваної проїзної частини та пішохідного переходу, а відтак, така кваліфікуюча ознака як порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху, доведена відповідачем належними доказами.

Згідно ст. 14-2 КУпАП адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі (за допомогою технічних засобів - приладів контролю за дотриманням правил дорожнього руху з функціями фото-, відеофіксації, які функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису) (за допомогою технічних засобів з функціями запису, зберігання, відтворення і передачі фото-, відеоінформації), несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу, - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відсутні на момент запиту відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи.

Згідно з ч.2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч. 2 ст. 62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину, а згідно з частиною третьою цієї статті обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Зі змісту ст.7 КУпАП вбачається, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом у постанові ВС/КАС від 08.07.2020 року у справі № 463/1352/16-а, де вказано, що в силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Статтею 160 КАС України встановлено, що в позовній заяві зазначаються, зокрема, виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Відповідно до ч. 4 ст. 161 КАС України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

Разом з тим, оспорюючи факт вчинення адміністративного правопорушення в обґрунтування власної правої позиції позивачем не було надано жодних належних та допустимих доказів, які б спростовували наявність в її діяннях складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП, а наведені доводи не знайшли свого підтвердження у ході судового розгляду справи.

Судом при розгляді справи встановлено, що посадова особа відповідача дотрималася порядку притягнення позивача до адміністративної відповідальності, передбаченого діючим КУпАП.

У зв`язку з цим, суд враховуючи все вищевикладене вважає, що постанова у справі про адміністративне правопорушення законна та обґрунтована і є такою, що відповідає вимогам ст.ст. 283-284 КУпАП.

За таких обставин, суд доходить висновку про необґрунтованість вимог позивача, а тому відмовляє у їх задоволенні.

У відповідності до ч. 6 ст. 157 КАС України, у випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо відмови у задоволенні позову заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання законної сили відповідним судовим рішенням.

Оскільки, суд дійшов висновку про необґрунтованість вимог позивача та відмовим у їх задоволенні, заходи забезпечення позову вжиті ухвалою суду від 17 лютого 2023 року підлягають скасуванню.

Керуючись ст.ст. 122, 245, 251, 256, 280 КУпАП ст.ст. 139, 242-246, 286, 293 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 до Департаменту транспорту зв`язку та організації дорожнього руху Одеської міської ради про визнання дій протиправними та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Скасувати заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 17 лютого 2023 року, якою зупинено стягнення у виконавчому провадженні № 70841218, що відкрито 25.01.2023 року державним виконавцем Другого Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) на підставі постанови № ОДП3880886 від 04.10.2022 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Л.М. Чернявська