Справа № 308/2348/23
Суддя: Іванов А. П.
Дата ухвалення: 2023-04-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 308/2348/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 квітня 2023 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:

головуючого судді Іванова А.П.,

при секретарі судових засідань Боті О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгород матеріали адміністративної справи за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Закарпатській області ДПП про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

встановив:

15.02.2023 представник позивача ОСОБА_2 адвокат Свида О.Г. звернувся до суду з вищезазначеним позовом до відповідача Управління патрульної поліції в Закарпатській області ДПП, в якому просить визнати скасувати постанову серії ЕАР №6319502 від 23.12.2022, як незаконну, якою ОСОБА_2 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що він не керував т/з, знаходився біля автомобіля, з оскаржуваною постановою не погоджується також тому, що станом на сьогодні відсутнє будь-яке рішення, яке набуло законної сили, яким його було позбавлено права керування т/з.

У судове засідання позивач та/або його представник не з`явився, при цьому від адвоката Свиди О.Г. надійшло клопотання від 27.04.2023, в якому він просить розглянути справу без його участі та участі позивача і врахувати, що наразі постанова суду, якою ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП перебуває на апеляційному оскарженні, відтак останнього не можна вважати таким, який позбавлений права керування т/з. Більш того зазначає, що поліцейські продовжили ОСОБА_2 термін дії тимчасового дозволу на право керування т/з у зв`язку з апеляційним оскарженням вищевказаної постанови суду.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, 07.03.2023 ОСОБА_3 подав відзив, в якому заперечив щодо доводів позивача, зазначивши серед іншого, що позивача було притягнуто до відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП, так як під час перевірки документів ОСОБА_2 поліцейським у відповідних базах було виявлено, що такий позбавлений права керування т/з за рішенням суду, а саме постановою у справі №308/10186/22 від 25.08.2022, при цьому відомостей про апеляційне оскарження такої чи про її скасування до УПП не надходили, а тому поліцейський при постановленні оскаржуваної постанови покладався на дані, наявні у відповідній базі. Щодо твердження ОСОБА_2 про не керування ним т/з, представник відповідача зазначив, що відеозапис з портативного відео реєстратора поліцейського за період чергування 23.12.2022 відсутні, так як відповідні відео файли зберігаються 30 діб, однак зауважив, що кожна сторона, зокрема й сторона позивача, повинна довести ті обставини, на які посилається.

Суд, ознайомившись з позовною заявою, дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи докази, врахувавши позицію сторін, приходить до наступного висновку.

З постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАР №6319502 від 23.12.2022 з`ясовано, що 23.12.2022 о 15 год.49 хв. за адресою м. Ужгород, вул. О. Фединця, 32 водій автомобіля Ауді А6 д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 керував т/з, будучи позбавленим права керування т/з, чим порушив вимоги п. 2.1.а ПДР України.

За вчинення означеного ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП й застосовано до нього стягнення у виді штрафу в сумі 20400 грн.

Відповідно до ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом, зокрема визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Індивідуальний акт - акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк (п. 19 ч. 1 ст. 4 КАС України).

Як визначено ст. 222 Кодексу України про адміністративні правопорушення розгляд справ про правопорушення, передбачені, зокрема ч. 4 ст. 126 цього кодексу, покладено на органи внутрішніх справ (Національну поліцію).

Від імені органів внутрішніх справ (Національної поліції) розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право уповноважені працівники підрозділів патрульної служби Національної поліції, які мають спеціальні звання.

Відповідно до ст. 283 КпАП України, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Таким чином, з урахуванням вище приведених норм права вбачається, що відповідач як працівник підрозділу Національної поліції, що забезпечує безпеку дорожнього руху, уповноважений зупиняти транспортний засіб, складати протокол та виносити постанову про притягнення до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Відповідно до положень КУпАП вищевказані обставини встановлюються на підставі доказів.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами (ст. 251 Кодексу України про адміністративне правопорушення).

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Пунктом 2 ч. 1 ст. 32 ЗУ «Про національну поліцію» регламентовано, що поліцейський має право вимагати в особи пред`явлення нею документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в документах, якщо існує достатньо підстав вважати, що особа вчинила або має намір вчинити правопорушення.

Відповідно до п. 2.4 а ПДР України на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також: пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1.

Пунктом 2.1 ПДР України регламентовано, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі серед іншого посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії (пункт а).

Стаття 16 ЗУ «Про дорожній рух» встановлює обов`язок водія серед іншого мати при собі посвідчення водія (абзац 2 ч. 2), а також виконувати передбачені законом вимоги поліцейського, зокрема у випадку подання сигналу про зупинку т/з зупинити транспортний засіб з дотриманням вимог Правил дорожнього руху (пункт а), пред`явити у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії (пункт б) тощо.

Частиною 10 ст. 15 ЗУ «Про дорожній рух» забороняється керування транспортними засобами особам, до яких застосовано адміністративне стягнення чи кримінальне покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, протягом строку позбавлення, а також особам, щодо яких державним виконавцем встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

За даними АСДС «Д-3» у справі №308/10186/22 суддею Ужгородського міськрайонного суду З/о постановлено постанову від 25.08.2022, за якою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнано винним за ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. При цьому в судове засідання особа, яка притягається до відповідальності ОСОБА_2 та/або його представник не з`явився, про час і дату судового розгляду був повідомлений.

З довідки від 01.03.2023, наданою начальником відділу адміністративної практики УПП в Закарпатській області ДПП, видно, що за даними ІП НП ОСОБА_2 позбавлений права керування т/з строком на 1 рік відповідно до постанови Ужгородського міськрайонного суду З/о від 25.08.2022 у справі №308/10186/22, яка надійшла на виконання до Управління 07.12.2022, відомостей про оскарження означеної постанови нема.

Вищевказане підтверджується супровідним листом суду датованим 07.11.2022 та копією постанови суду з відміткою про набуття такою законної сили 05.09.2022.

За даними АСДС «Д-3» 14.12.2022 ОСОБА_2 подав до суду клопотання про отримання вказаного судового рішення, яке ним отримано 14.12.2022, про що останній серед іншого зазначив апеляційній скарзі на вказане рішення суду.

22.12.2022 ОСОБА_2 через суд першої інстанції подав означену апеляційну скаргу, 23.12.2022 відповідальний працівник суду направив до Закарпатського апеляційного суду справу №308/10186/22 щодо ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 130 КУпАП для розгляду, додавши відповідну апеляційну скаргу.

За постановою Закарпатського апеляційного суду від 22.03.2023 у справі №308/10186/22 ОСОБА_2 поновлено строк на апеляційне оскарження судового рішення.

З тимчасового дозволу на права керування т/з серії ПК №261834 видно, що такий видано ОСОБА_2 20.11.2021 й вказано, що на особу складено протоколи серії ДПР18 №264304 від 20.11.2021 за ч. 1 ст. 130 тимчасовий дозвіл продовжено до 20.05.2022, після наявна відмітка про продовження тимчасового дозволу у зв`язку з поновленням строку на апеляційне оскарження постанови суду, терміном із 30.03.2023 на три місяці.

З вищевказаного вбачається, що починаючи з 14.12.2022 ОСОБА_2 було відомо про судове рішення, що набуло законної сили, яким його позбавлено право керування т/з на 1 рік, означене рішення він оскаржує, подавши 22.12.2022 апеляційну скаргу через суд першої інстанції, яка разом з матеріалами справи була направлена супровідним листом від 23.12.2022 до апеляційного суду. Більш того на виконання УПП в З/о вказана постанова надійшла 07.12.2022, що стверджується відповідною відміткою на супровідному листі суду та разом з тим на час винесення оскаржуваної постанови строк дії тимчасового дозволу на права керування т/з серії ПК №261834 у нього закінчився.

Відповідно до ч. 1,2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 цього Кодексу. Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу

Відповідно до ст. 291 КУпАП постанова про позбавлення права керування транспортним засобом набирає чинності з наступного дня після закінчення строку на її оскарження, визначеного цим Кодексом, а у випадку такого оскарження - з дня набрання законної сили рішенням за результатами такого оскарження, яке винесено за наслідками розгляду справи по суті.

Порядком тимчасового вилучення посвідчення водія на т/з та його повернення (затверджено постановою КМУ від 17.12.2008 №1086) особа вважається позбавленою права керування транспортним засобом після набрання законної сили.

Відповідно до ч. 2 ст. 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Вказане свідчить про те, що станом на момент зупинки автомобіля Ауді А6 д.н.з. НОМЕР_1 23.12.2022 о 15 год. 49 хв. за адресою м. Ужгород, вул. О. Фединця, 32 ОСОБА_2 був особою, позбавленою права керування т/з за рішенням суду. Інший даних, зокрема про те, що ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу на означене рішення суду, чи постанова суду є скасованого, а відтак такою, що не набула законної сили, у розпорядженні поліцейського не було й об`єктивно не могло бути.

З огляду на вказане суд вважає доводи сторони позивача про те, що постанова суду, якою ОСОБА_2 позбавлено права керування т/з, не набрала законної сили не заслуговують на увагу з урахуванням вищенаведеного.

Відповідно до ст. 23 ЗУ «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення (п. 3 ч. 1).

Стороною відповідача у відзиві вказано, що 23.12.2022 о 15:49 екіпаж патрульної поліції під час несення служби за адресою м. Ужгород, вул. О. Фединця, 32 помітив автомобіль Ауді А6 д.н.з. НОМЕР_1 , який порушив ПДР, а саме керував т/з, будучи позбавленим права керування за рішенням суду, а відтак порушив вимоги п. 2.1А ПДР України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 126 КУпАП. Означене знайшло своє підтвердження під час перевірки документів водія за інформацією наявною в базі.

При цьому суд враховує, що відеозапис з портативних відео реєстраторів працівників поліції за період чергування 23.12.2022 не збереглися, оскільки згідно з Інструкції, затвердженої МВС України №1026 від 18.12.2018 строк зберігання таких становить 30 діб.

Однак, суд зауважує, що Велика Палата Верховного Суду у постанові 25.06.2020 у справі №520/2261/19 вказала, що визначений вимогами частини другої статті 77 КАС обов`язок відповідача - суб`єкта владних повноважень довести правомірність рішення, дії чи бездіяльності не виключає визначеного частиною першою цієї ж статті обов`язку позивача довести ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

Тому доводи сторони позивача про те, що ОСОБА_2 не керував автомобілем Ауді А6 д.н.з. НОМЕР_1 23.12.2022 о 15 год. 49 хв. за адресою м. Ужгород, вул. О. Фединця, 32, а знаходився біля нього, без належних доказів у підтвердження вказаного, вважає такі спрямованими на уникнення відповідальності за вчинене.

З огляду на вказане, інкриміноване позивачу діяння керування т/з, будучи позбавленим права керування т/з, знайшли своє підтвердження в ході розгляду справи, так як станом на 23.12.2022 щодо ОСОБА_2 існувало судове рішення, що набуло законної сили, яким його позбавлено права керування т/з, про що йому було достеменно відомо 14.12.2022, так як він отримав означене рішення суду, яке згодом оскаржив, при цьому даних про те, що останній звертався до поліції з клопотанням про продовження тимчасового дозвіл на права керування т/з серії ПК №261834, виданим йому 20.05.2022 на три місяці, нема, про оскарження постанови суду поліцію не повідомляв, а відтак у відповідних базах даних була відсутня інформація про оскарження ОСОБА_2 судового рішення.

Відтак поліцейський на момент постановлення оскаржуваної постанови діяв правомірно, керуючись інформацією щодо позбавлення права керування ОСОБА_2 т/з, наявною в базах даних.

При розгляді адміністративної справи та винесенні оскаржуваної постанови процедура притягнення позивача до адміністративної відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення дотримана.

Згідно із приписами ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

Згідно з ст. 293 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає серед іншого рішення про скасування постанови і закриття справи.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про необґрунтованість позовних вимог, а тому вважає за необхідне відмовити у задоволенні позовних вимог, залишивши оскаржувану постанову без змін.

Відповідно до 5 ст. 139 КАС України у разі відмови у задоволенні вимог позивача, звільненого від сплати судових витрат, або залишення позовної заяви без розгляду чи закриття провадження у справі, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України

Керуючись ст. ст. 77, 90, 162, 268-272, 286, 293, 295, 297 КАС України, суд

постановив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Закарпатській області ДПП про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАР №6319502 від 23.12.2022 за ч. 4 ст. 126 КУпАП залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду А.П. Іванов