Справа № 420/4067/23
Суддя: Суворова О. В.
Дата ухвалення: 2023-05-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/4067/23
Провадження № 2-а/522/222/23
УХВАЛА

про залишення без руху

01 травня 2023 року м. Одеса

Суддя Приморського районного суду м. Одеси Суворова О.В., вирішуючи питання про прийняття до розгляду адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та визнання протиправним та скасування рішення про примусове повернення в країну походження, -

ВСТАНОВИЛА:

До Одеського окружного адміністративного суду 28 лютого 2023 року надійшов адміністративний позов громадянина Республики Молдова ОСОБА_1 до Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 02 березня 2023 року адміністративну справу №420/4067/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області про визнання протиправними дій щодо винесення постанови про накладення адміністративного стягнення та рішення про примусове повернення в країну походження - передано за територіальною підсудністю до Малиновського районного суду м. Одеси (65033, м. Одеса, вул. Василя Стуса, 1-а), оскільки зі змісту позовної заяви вбачається, що місцем проживання позивача є адреса : АДРЕСА_1 . Таким чином, місцевим загальним судом , до предметної компетенції якого віднесено вирішення даного спору як адміністративного суду за місцем проживання позивача, є Малиновський районний суд м. Одеси

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 27 березня 2023 року прийнято адміністративну справу №420/4067/23 (провадження № 2-а/521/98/23) за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області про визнання протиправними дій щодо винесення постанови про накладення адміністративного стягнення та рішення про примусове повернення в країну походження, до свого провадження, відкрито провадження у справі та призначено судове засідання.

Відповідачем Головним управлінням Державної міграційної служби України в Одеській області подано відзив на позовну заяву, а також заява про залишення позову без розгляду .

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 06.04.2023 року вирішено передати справу до Приморського районного суду м.Одеси, оскільки місцезнаходженням відповідача - Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області є адреса: 65045, м. Одеса, вул. Преображенська, буд. 44, що територіально відноситься до Приморського районного суду м. Одеси.

26.04.2023 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшла зазначена справа за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Державної міграційної служби України Одеській області, в якій він просить визнати протиправною та скасувати постанову серії ПН МОД № 008800 від 29.08.2022 року по справі про адміністративне правопорушення про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 203 КУпАП та визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області № 600 від 29.08.2022 про його примусове повернення в країну походження, яка розподілена та передана головуючій судді 27.04.2023 року.

Дослідивши матеріали позовної заяви, вважаю, що позовну заяву слід залишити без руху з наступних підстав.

Частиною 1 статті 171 КАС України визначено, що суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, зокрема, чи: подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність; має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником); відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями160, 161, 172 цього Кодексу; належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності; позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Частиною 2 статті 122 КАС України передбачено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності визначені статтею 286 КАС України.

Згідно з приписами ч. 2 ст. 286 КАС України позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Згідно зі ст. 289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, та/або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), - протягом десяти днів з дня набрання постановою законної сили. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

В обґрунтування поважності причин пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач указує, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особам встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня коли особа дізналася або повинна була дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів, тому вважає, що позов подається у встановлений законом строк.

При цьому, звертаючись до суду з даним позовом, позивачем, зокрема, заявлено вимогу про визнання протиправною та скасування постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності від 29.08.2022 року. Копію оскаржуваної постанови ОСОБА_2 отримав 29.08.2022 року, про що ним зазначено у позовній заяві та підтверджується доданими до неї матеріалами. Проте позовну заяву ОСОБА_2 подав до Одеського окружного адміністративного суду лише до 28.02.2023 року, тобто з пропуском строку звернення до суду, встановленого частиною другою статті 286 КАС України.

Також слід зазначити, що Приморський районний суд м. Одеси розглядав аналогічний позов, де ОСОБА_2 просив визнати протиправною та скасувати постанову серії ПН МОД №008800 від 29.08.2022 року про накладення адміністративного стягнення та визнати протиправним та скасувати рішення №600 від 29.08.2022 року про примусове повернення в країну походження.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 31.10.2022 по справі № 522/12648/22 було встановлено , що підстава для поновлення строку звернення до адміністративного суду визнана неповажною. Адміністративний позов ОСОБА_2 до Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та визнання протиправним та скасування рішення про примусове повернення в країну походження повернуто позивачу.

Раніше позивач ОСОБА_2 в обґрунтування поважності причин пропуску строку звернення до адміністративного суду вказував, що оскаржувані постанову та рішення він отримав 29.08.2022, проте з 04.09.2022 по 18.09.2022 перебував на лікуванні (самоізоляції у зв`язку з підозрою на коронавірус). У подальшому він звернувся до адвоката для підготовки документів для отримання посвідки на тимчасове проживання, однак дізнався, що наразі не може реалізувати таке право у зв`язку з наявністю оскаржуваних рішень, наслідки яких він під час їх прийняття суб`єктом владних повноважень він не розумів, тому вважає, що дізнався про порушення своїх прав 20.09.2022, тобто з моменту звернення його до адвоката.

У відповідності до ч. 1 ст. 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Суд зауважує, що поважними причинами, що зумовили пропуск строку звернення до суду, визнаються обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами, які не дозволяють вчасно реалізувати право на судовий захист.

Разом з тим, причину пропуску строку можна вважати поважною, якщо вона одночасно відповідає таким умовам: 1) це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом або судом строк; 2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

Отже, поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними та допустимими доказами.

Враховуючи наведене, суд вважає, що позивачем десятиденний строк для звернення до суду пропущено, оскільки причини, які є об`єктивно непереборними та такими, що пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного, в межах передбаченого Кодексом строку звернення до суду з адміністративним позовом, позивачем не доведені.

Частиною 1 ст. 123 КАС України визначено, що у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Відтак, суд пропонує позивачу зазначити підстави для поновлення строку на звернення до суду з даним позовом та подати відповідне клопотання про поновлення строку на звернення до суду, надавши докази поважності причини пропуску даного звернення.

Крім того, згідно з ч. 1 ст. 161 КАС України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

У позовній заяві позивач посилається на ч. 5 ст. 288 КАС України, відповідно до якої судовий збір за подання до адміністративного суду позовних заяв та апеляційних скарг у справах щодо оскарження рішень про примусове повернення іноземців або осіб без громадянства в країну походження або третю країну не сплачується.

Однак, як слідує з позовної заяви, позивачем оскаржується не лише рішення про примусове повернення в країну походження, а і постанова про накладення адміністративного стягнення.

Відповідно до висновку про застосування норм права, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 18.03.2020 у справі № 543/775/17 (провадження № 11-1287апп18), у справах щодо оскарження постанов про адміністративне правопорушення у розумінні статей 287, 288 КУпАП, як і в інших справах, які розглядаються судом у порядку позовного провадження, слід застосовувати статті 2-5 Закону України «Про судовий збір», які пільги за подання позовної заяви, відповідних скарг у цих правовідносинах не передбачають.

Тому, враховуючи сформовану правову позицію Великої Палати Верховного Суду щодо необхідності сплати судового збору у справах про оскарження постанови про адміністративне правопорушення, відповідно до якої Закон № 3674-VI містить ставку судового збору, що підлягає сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги у справі про оскарження постанови про адміністративне правопорушення та подальшому оскарженні позивачем та відповідачем судового рішення, позивачу необхідно сплатити судовий збір, розмір якого відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за вимогу немайнового характеру становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 586,80 грн.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб визначений ст. 7 Закону України «Про державний бюджет на 2023 рік» та станом на 1 січня 2023 року становить 2684 гривні.

Отже, за одну вимогу немайнового характеру сума судового збору становить 536,80 грн.

Проте, позивачем не сплаченого судового збору.

З огляду на викладене позивачу необхідно сплатити судовий збір у розмірі 536,80 грн. за вимогу про оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення та надати суду докази на підтвердження сплати судового збору.

Відповідно до ст. 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст. ст. 160, 161 КАС України, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

За таких обставин, адміністративний позов ОСОБА_1 слід залишити без руху та надати позивачу строк для усунення недоліків поданої позовної заяви.

Керуючись ст. ст. 121, 123, 160, 161, 169, 241, 248, 286 КАС України, -

УХВАЛИЛА:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та визнання протиправним та скасування рішення про примусове повернення в країну походження - залишити без руху.

Встановити позивачу десятиденний строк з дня отримання ухвали для усунення зазначених в мотивувальній частині ухвали недоліків позовної заяви.

У разі не усунення зазначених недоліків у встановлений строк позовна заява буде повернута позивачу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя О.В.Суворова