Справа № 320/1944/23
Суддя: Василенко Г.Ю.
Дата ухвалення: 2023-04-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 квітня 2023 року № 320/1944/23

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Василенко Г.Ю., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області, в якому просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області в частині не дотримання положень Закону України від 09.07.2003 №1058 "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування": ст. ст. 4, 7, 8, 46, ч. 2 ст. 64; положень Закону України від 05.11.1991 №1788-ХІІ "Про пенсійне забезпечення": ст. 15, ст. 87, ч. 2 ст. 98; не виконання ч. 2 ст. 56 Закону України від 28.02.1991 №796-ХІІ "Про соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи";

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області виконати положення п. 2 ст. 56 Закону України від 28.02.1991 №796-ХІІ "Про соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" додати до пенсії ОСОБА_1 19% заробітку, здійснити включення доплати 19% заробітку до пенсійної справи, здійснити перерахунок та виплату розміру пенсії з додаванням 19% заробтіку з 25.03.2022;

- визнати протиправною бездіяльність та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області виконати положення Закону України від 05.11.1991 №1788-ХІІ "Про пенсійне забезпечення" ст. 87, ч. 2 ст. 98 та положення Закону України від 09.07.2003 №1058 "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" ст. 46 ч. 2, ст. 64 п. 3 п. 8-9, провести перерахунок та призначення розміру пенсії ОСОБА_1 починаючи з 25.03.2016 з врахуванням положень ч. 2 ст. 56 Закону України від 28.02.1991 №796-ХІІ "Про соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" з узагальненням і врахуванням всього недоотриманого розміру пенсійних виплат, здійснити призначення перерахунок та виплату різниці між перерахованим та раніше виплаченим розміром пенсії ОСОБА_1 за період з 25.03.2016 по цей час;

- визнати протиправною бездіяльність та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області виконати положення ст. 7, 8, 21, 64, 113 Закону України від 09.07.2003 №1058 "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", Закону України від 05.11.1991 №1788-ХІІ "Про пенсійне забезпечення" ст 56, занестив пенсійну справу ОСОБА_1 інформацію відповідну запису трудової книжки ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 пункту 12 про навчання слухачем денного підготовчого відділення в вищому учбовому закладі з 01.12.1987 по 01.09.1988 (загалом 9 місяців стажу) здійснити додавання до розміру стажу період навчання з 01.12.1987 по 01.09.1988 та перерахувати коефіцієнт стажу, відповідно до збільшення розміру стажу здійснити перерахунок та виплату розміру пенсії з 25.03.2016 по цей час.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що звернувся до пенсійного органу із заявою, в якій просив збільшити показник стажу до розміру 19 років, включити його в розрахунок складової "Доплата за понаднормовий стаж" (ч. 1 ст. 28), здійснити перерахунок та виплату розміру пенсії за збільшеним (19 років) розміром показника доплати відповідно до відпрацьованого стажу роботи понад 20 років, а також зарахувати до його страхового стажу період навчання з 01.12.1987 по 01.09.1988 у Вищому учбовому закладі, денному підготовчому відділенні, проте останній відмовив ОСОБА_1 у здійсненні перерахунку його пенсії.

На думку позивача, така позиція органу Пенсійного фонду України є протиправною та порушує його право на належне пенсійне забезпечення, що змусило його звернутися до суду з позовом у цій справі.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 02.02.2023 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Відповідач правом на надання відзиву на позовну заяву не скористався.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши усі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, що підтверджується паспортом серії НОМЕР_2 , виданим Кіровським РВ ДМУ УМВС України в Донецькій області 26.02.1998.

18.12.1992 Донецькою облдержадміністрацією було видано позивачу посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році (категорія 2) серія НОМЕР_3 .

26.03.2016 позивачу призначено пенсію за віком відповідно до Закону України від 09.07.2003 №1058 "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Відповідно до довідки від 28.04.2022 №3223- ОСОБА_1 має статус внутрішньо переміщеної особи з фактичним місцем проживання: АДРЕСА_1 .

З 01.09.2022 позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Київській області.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 03.06.2020 в справі №200/10716/19-а адміністративний позов фізичної особи ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_4 ) до Управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області (Донецька область, м. Краматорськ, вул. Поштова, 5, ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково. Визнано протиправними дії Управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області щодо не зарахування стажу перебування ОСОБА_1 у центрі зайнятості з 26.07.1993 по 20.12.1993. Зобов`язано Управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області включити до страхового стажу період знаходження у центрі зайнятості на обліку ОСОБА_1 з 26.07.1993 по 20.12.1993 згідно відомостей у його трудовій книжці. В решті позовних вимог відмовлено.

Постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 27.05.2020 апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 03 березня 2020 року у справі № 200/10716/19-а скасовано в частині відмови у задоволені позовних вимог про перерахунок пенсії на підставі вимог п. 2 ст. 56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та прийняту нову постанову в цій частині. Позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області про перерахунок пенсії на підставі вимог п. 2 ст. 56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" задоволено частково. Зобов`язано Управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про перерахунок пенсії від 21 січня 2019 року та прийняти вмотивоване рішення про перерахунок пенсії на підставі вимог п. 2 ст. 56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та з урахуванням висновків суду. В іншій частині позовних вимог - відмовлено.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 03 березня 2020 року у справі № 200/10716/19-а в решті вимог залишено без змін.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 15.10.2020 в справі №200/6557/20-а позовні вимоги ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 ) до управління Пенсійного фонду України у м.Краматорську Донецької області (місцезнаходження: 84302, Донецька область, м.Краматорськ, вул.Поштова, 5, ) про визнання дій неправомірними в частині невиконання норм пенсійного законодавства - Закону України від 05.11.1991 №1788-ХІІ Про пенсійне забезпечення ст.69, та Закону України від 09.07.2003 №1058 Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування ст.7, 27, 40, 42; зобов`язання перерахувати та виплатити розмір пенсії з 01.04.2020 по цей час з застосуванням показника власної, отриманої за місцем роботи середньомісячної заробітної плати за останні два роки, виплатити різницю між нарахуваннями; нарахувати та виплатити до розміру пенсії доплату за понаднормативний стаж за 1 рік у розмірі 1% від прожиткового мінімуму, відповідно за квітень, травень, червень 16,38грн., за кожен місяць після 01.07.20 17,12 грн. за кожен місяць задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність управління Пенсійного фонду України у м.Краматорську Донецької області (місцезнаходження: 84302, Донецька область, м.Краматорськ, вул.Поштова, 5, ) щодо неприйняття рішення за результатом розгляду заяви ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 ) від 28.04.2020 року про перерахунок пенсії. Зобов`язано управління Пенсійного фонду України у м.Краматорську Донецької області (місцезнаходження: 84302, Донецька область, м.Краматорськ, вул.Поштова, 5, ) розглянути у встановленому законодавством порядку по суті заяву ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 ) від 28.04.2020 року про перерахунок пенсії з урахуванням висновків суду. В іншій частині позовних вимог - відмовлено.

Постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 09.02.2021 апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області задоволено частково. Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 15 жовтня 2020 року у справі № 200/6557/20-а скасовано повністю. В задоволенні позову ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії відмовлено повністю.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 08.07.2021 у спарві №200/9809/20-а адміністративний позов ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_5 , АДРЕСА_2 ) до Управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області (, Донецька область, м. Краматорськ, вул. Поштова, 5) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність управління Пенсійного фонду України у м.Краматорську Донецької області (місцезнаходження: 84302, Донецька область, м.Краматорськ, вул.Поштова, 5, ) щодо неприйняття рішення за результатом розгляду заяви ОСОБА_1 від 14.08.2020 про перерахунок пенсії.

Зобов`язано Управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області (, Донецька область, м. Краматорськ, вул. Поштова, 5) здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_5 , АДРЕСА_2 ) з 26.03.2016 відповідно до п.2 ст.56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та з зарахуванням періоду перебування ОСОБА_1 з 27.07.1993 по 20.12.1993 на обліку в Центрі зайнятості.

Зобов`язано Управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області (, Донецька область, м. Краматорськ, вул. Поштова, 5) внести інформацію в пенсійну справу ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_5 , АДРЕСА_2 ) про знаходження на обліку у Центрі зайнятості з 27.07.1993 по 20.12.1993 з 25.03.2016 по 27.08.2020.

Зобов`язано Управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області (, Донецька область, м. Краматорськ, вул. Поштова, 5) здійснити виплату ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_5 , АДРЕСА_2 ) різниці між нарахованою та раніше виплаченою сумою пенсійних виплат.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 14.01.2022 у справі №200/13764/21, залишеним без змін постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 07.11.2022, позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії задоволено повністю, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (місцезнаходження: 84122 Донецька область, м. Слов`янськ, пл. Соборна, 3, ) здійснити ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 ) перерахунок та виплату пенсії, збільшивши показник складової пенсії - «доплата за понаднормовий стаж» до розміру 18%, починаючи з 25.03.2021.

Позивач звернувся до пенсійного органу із заявами, в яких, зокрема, просив збільшити показник стажу до розміру 19 років, включити його в розрахунок складової "Доплата за понаднормовий стаж" (ч. 1 ст. 28), здійснити перерахунок та виплату розміру пенсії за збільшеним (19 років) розміром показника доплати відповідно до відпрацьованого стажу роботи понад 20 років, а також зарахувати до його страхового стажу період навчання з 01.12.1987 по 01.09.1988 у Вищому учбовому закладі, денному підготовчому відділенні, проте Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області відмовило ОСОБА_1 у цьому.

Вказані обставини стали підставою для звернення до суду з позовом у цій справі, з приводу чого суд зазначає таке.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров`я та створює єдиний порядок визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення врегульовані Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 р. № 796-XII (далі за текстом - Закон № 796-XII).

Статтею 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» встановлено, що особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій. Призначення та виплата пенсій названим категоріям провадиться відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» і цього Закону.

Пунктом 2 статті 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» передбачено, що право на пенсію в повному розмірі мають громадяни, віднесені до категорій 1, 2, 3, 4, за умови стажу роботи не менш як: чоловіки - 20 років, жінки - 15 років, із збільшенням пенсії на один процент заробітку за кожний рік роботи понад встановлений цим пунктом стаж, але не вище 75 процентів заробітку, а громадянам, які відпрацювали за списком № 1, чоловіки - 10 років і більше, жінки - 7 років 6 місяців і більше - не вище 85 процентів заробітку, у разі призначення пенсії на умовах частини другої статті 27 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (зміни внесено згідно із Законом №2148-VIII від 03.10.2017).

Таким чином, з аналізу вищенаведеного вбачається, що для громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, порядок обчислення стажу роботи має пільговий характер та визначений в частині другій статті 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Порядок перерахунку пенсій Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» не встановлений, водночас, ознакам, передбаченим вказаною нормою, відповідає абзац 2 частини першої статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», зі змісту якого випливає, що за кожний повний рік страхового стажу понад установлений законом мінімальний трудовий стаж, необхідний для призначення пенсії за віком, остання збільшується на 1 % визначеної законом її розрахункової величини.

Для громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, ця розрахункова величина має пільговий характер і визначена в частині другій статті 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» як сума заробітку за кожний рік роботи понад установлений цим пунктом стаж роботи.

Отже, перерахунок пенсії позивача на підставі Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" має здійснюватися за кожний повний рік стажу роботи понад установлений для нього мінімальний трудовий стаж для призначення пенсії (20 років для чоловіків) шляхом збільшення пенсії на 1 % заробітку за рік.

Аналогічні правові висновки викладені у постанові Верховного Суду від 15 липня 2021 року за результатами розгляду зразкової справи № 565/787/17, правові висновки якого суд має враховувати при прийнятті рішення (частина 3 статті 291 Кодексу адміністративного судочинства України).

З листа Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області від 21.10.2022 №1000-0202-8/106274, копія якого навяна в матеріалах справи, судом встановлено, що страховий стаж позивача становить більше 39 років на 25.03.2022.

Таким чином, позивач має право на перерахунок пенсії шляхом збільшення показника складової пенсії - "доплата за понаднормовий стаж" до розміру 19%, починаючи з 25.03.2022.

Щодо зарахування до страхового стажу позивача, час навчання на підготовчому відділенні з 01.12.1987 по 01.09.1988, суд зазначає наступне.

На час навчання позивача порядок визначення трудового стажу, який давав право на пенсію за віком регулювався Постановою Ради Міністрів СРСР від 03 серпня 1972 року №590 «Про затвердження положення про порядок призначення та виплати державних пенсій» (далі - Порядок № 590).

Підпунктом «і» пункту 109 Порядку № 590 визначено, що крім роботи в якості робітника або службовця в загальний стаж роботи зараховується також «навчання у вищих навчальних закладах, середніх спеціальних закладах (технікумах, педагогічних та медичних училищах і т.д.), партійних школах, совпартшколах, школах профрухів, на робфаках, перебування в аспірантурі, докторантурі та клінічній ординатурі. При призначенні пенсій по старості періоди вказані у підпункті «і» зараховуються в стаж при умові, що цим періодам передувала робота в якості робітника чи службовця, або служба в складі Військових сил СРСР.

Підготовчі відділення при вищих навчальних закладах були створені у відповідності до Постанови ЦК КПРС, Ради Міністрів СРСР від 20 серпня 1969 року № 681 «Про організацію підготовчих відділень при вищих навчальних закладах» та Постанови ЦК КПУ та Ради Міністрів УРСР від 08 жовтня 1969 року №573.

Цими нормативно-правовими актами передбачалося, що:

2) «на підготовчі відділення приймаються особи з закінченою середньою освітою з числа передових робітників, колгоспників і демобілізованих з рядів Збройних Сил СРСР. Молоді робітники і колгоспники, які вступають на підготовчі відділення, повинні мати стаж практичної роботи (не менше одного року). Відбір і направлення молоді на ці відділення здійснюються безпосередньо керівниками промислових підприємств, установ, організацій транспорту і зв`язку, радгоспів, колгоспів, командуванням військових частин за рекомендацією партійних, комсомольських і профспілкових організацій» (п. 3 зазначених нормативних актів). 3) «слухачам підготовчих відділень, зарахованим на навчання з відривом від виробництва, виплачується, стипендія в розмірі, встановленому для студентів І курсів вищих учбових закладів (п. 5 та 10 відповідно), при яких організовані підготовчі відділення, у відповідності з Постановою Ради Міністрів СРСР від 09 липня 1963 року № 774 та розпорядження Ради Міністрів УРСР від 27 липня 1963 року № 1114».

Відповідно до вищевказаних нормативно-правових документів було розроблено та затверджено Положення про підготовче відділення при вищому навчальному закладі (Накази Міністерства вищої та середньої освіти СРСР №712 від 26.09.1969 року; №394 від I 7.05.1971 року; №468 від 31.05.1974 року та №504 від 14.07.1987 року, згідно з яким: а) "час навчання на підготовчому відділенні не перериває трудового стажу" (пункт 21); в) "особам зарахованим на підготовче відділення видається квиток слухача", "на слухачів підготовчого відділення поширюються права та обов`язки, встановлені для студентів вищого навчального закладу" (пункт 9-10).

Судом встановлено, що відповідно до запису №12 трудової книжки позивача серії НОМЕР_1 , у період з 01.12.1987 по 01.09.1988, останній навчався слухачем денного підготовчого відділення в Донецькому іституті радянської торгівлі.

Таким чином враховуючи, що за нормами законодавства, що діяло у період навчання позивача, слухачі підготовчого відділення за правовим статусом прирівняні у правах до студентів вищого навчального закладу, час навчання ОСОБА_1 на підготовчому відділенні за денною формою навчання не переривав трудового стажу, тому підлягає зарахуванню до трудового стажу.

Згідно з статтею 48 Кодексу законів про працю України та статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Тобто, трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами тільки у випадках відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що до загального стажу роботи позивача підлягає зарахуванню період його навчання на підготовчому відділенні у Донецькому інституті радянської торгівлі з 01.12.1987 по 01.09.1988, який підтверджується відповідним записом у трудовій книжці позивача.

Обираючи спосіб захисту порушеного права, слід врахувати положень статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.

При цьому під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.

Отже, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

У пункті 145 рішення від 15 листопада 1996 року у справі «Чахал проти Об`єднаного Королівства» (Chahal v. the United Kingdom, (22414/93) [1996] ECHR 54) Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни.

Зважаючи на природу та підстави даного спору та, оскільки спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, суд вважає за необхідне визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області щодо відмови в зарахуванні до загального стажу роботи позивача, періоду навчання на підготовчому відділенні у Донецькому інституті радянської торгівлі з 01.12.1987 по 01.09.1988 та зобов`язати відповідача зарахувати позивачу до загального стажу роботи період його навчання з 01.12.1987 по 01.09.1988.

Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Таким чином, адміністративний позов підлягає частковому задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись статтями 243-246, 250 КАС України, суд

в и р і ш и в:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії, збільшивши показник складової пенсії - "доплата за понаднормовий стаж" до розміру 19%, починаючи з 25.03.2022.

Визнати нпротиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області щодо відмови в зарахуванні до загального стажу роботи ОСОБА_1 часу навчання на підготовчому відділенні у Донецькому інституті радянської торгівлі з 01.12.1987 по 01.09.1988

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області зарахувати до загального стажу роботи ОСОБА_1 час навчання на підготовчому відділенні у Донецькому інституті радянської торгівлі з 01.12.1987 по 01.09.1988.

В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Василенко Г.Ю.