Справа № 160/5634/23
Суддя: Серьогіна Олена Василівна
Дата ухвалення: 2023-04-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 квітня 2023 року Справа № 160/5634/23
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Серьогіної О.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні в м. Дніпро адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення, визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії та стягнення коштів, -
22.03.2023 року ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якому просить суд:
- визнати рішення-повідомлення від 19.09.2022 року Головного управління пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про відмову у сплаті ОСОБА_1 недоотриманої суму пенсії в розмірі 7626,69 грн., протиправним та скасувати;
- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови у виплаті недоотриманої пенсії ОСОБА_1 станом на 22.06.2022 року на підставі його заяви від 22.06.2022 року;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити перерахунок основного розміру пенсії ОСОБА_1 станом на дату призначення пенсії 05.05.2019 року на підставі його заяви від 22.06.2022 року з урахуванням страхового стажу періоду роботи з 03.06.1988 року по 17.01.1992 року в Дніпровському науково-дослідному інституті технології машинобудування та довідки про заробітну плату від 12.11.2020 року за № 708, виданої ТОВ Індустріально-промисловий комплекс; нарахувати і виплатити ОСОБА_1 недоплачену частину пенсійного забезпечення з моменту призначення пенсії з 05.05.2019 року однією сумою в розмірі 7626,69 грн.;
- стягнути з Головного управління пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 недоотриману суму пенсії в розмірі 7626,69 грн.
Позивачем в обґрунтування позовних вимог зазначено, що на підставі заяви ОСОБА_1 від 28.07.2020 року та на виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.05.2020 року по справі №160/2701/20 відповідач призначив йому пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1 з 05.05.2019 року та виконав розрахунок розміру пенсії. Однак у розрахунку не були враховані страховий стаж періоду роботи з 03.06.1988 року по 17.01.1992 року в Дніпровському науково-дослідному інституті технології машинобудування, що є зазначеним в трудовій книжці позивача та заробітна плата згідно виданої ТОВ «Індустріально-промисловий комплекс» довідки про заробітну плату для обчислення пенсії за 1995-2001 роки. Позивач надав 07.08.2020 року відповідачу довідку про факт роботи з 03.06.1988 року по 17.01.1992 року в Дніпровському науково-дослідному інституті технології машинобудування. Управлінням контрольно-перевірочної роботи проведено перевірку достовірності видачі зазначеної довідки, про що складено відповідний акт від 12.11.2020 року за № 2028/10.2-13. Оскільки в результаті перевірки встановлено порушення, підприємством була надана оновлена довідка від 12.11.2020 року за № 708. Згідно рішення-повідомлення від 19.09.2022 року у квітні 2021 року документи пенсійної справи позивача було переглянуто з 06.05.2019 року (дати призначення пенсії). Довідка про заробітну плату для обчислення пенсії за 1995-2001 роки була врахована з дати призначення пенсії 06.05.2019 року. Страховий стаж періоду роботи з 03.06.1988 року по 17.01.1992 року в Дніпровському науково-дослідному інституті технології машинобудування врахований був в розрахунку пенсії лише з 01.08.2020 року, що призвело до не донарахування розміру пенсії. Так, розмір пенсії з 01.08.2020 року складав 4742,15 грн., тоді як позивач вважає, що саме така сума пенсії 4742,15 грн. повинна бути нарахована станом на дату призначення пенсії 05.05.2019 року. 22.06.2020 року позивач звернувся до відповідача із заявою, в якій просив виплатити йому недонараховану пенсії в розмірі 7626,69 грн., однак отримав рішенням відповідача від 19.09.2022 року про відмову в задоволенні його заяви. З огляду на викладене, не погоджується із такими діями та рішенням відповідача, тому просить суд задовольнити позовні вимоги.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23.03.2023 року відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду в порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін з 21.04.2023 року.
Сторони належним чином повідомлені про розгляд справи Дніпропетровським окружним адміністративним судом, що підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи.
Згідно з ч. ч. 5, 8 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. При розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.
Дослідивши матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі обставини справи.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з 05.05.2019 року та отримує пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1 на підставі рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.05.2022 року по справі №160/2701/20, яка обчислена відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкові державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року №1058-ІV.
Відповідачем здійснено розрахунок пенсії позивача наступним чином.
При призначенні пенсії, страховий стаж позивача складав 38 років 2 місяці 19 днів (зарахований по 30.04.2019 року), у тому числі пільговий стаж по Списку № 1 - 6 років.
При цьому до страхового стажу не було зараховано період роботи з 04.05.1988 року по 17.01.1992 року в Дніпровському науково-дослідному інституті технології машинобудування, оскільки запис про звільнення з роботи не засвідчений підписом відповідальної особи.
Розмір пенсійної виплати з 06.05.2019 року склав 4230,83 грн, де:
44,91 грн. - доплата за понаднормовий стаж за 3 роки (1497,00 грн. х 3%).
З 01.08.2020 року (згідно особисто наданої заяви від 07.08.2020 року та наданої довідки про факт роботи в Дніпровському науково-дослідному інституті технології машинобудування з 03.06.1988 року по 17.01.1992 року) страховий стаж позивача склав 41 рік 10 місяців 4 дні (зарахований по 30.04.2019 року), в тому числі пільговий стаж по списку № 1 - 6 років.
Розмір пенсійної виплати з 01.08.2020 року склав 4742,15 грн., де:
89,82 грн. - доплата за понаднормовий стаж за 6 років (1497,00 грн. х 6%).
Позивач, вважаючи, що виплата йому пенсії в розмірі 4742,15 грн. повинна була відбуватись з 05.05.2019 року, а не з 01.08.2020 року, та як наслідок протиправними дії відповідача щодо не донарахування пенсії, звернувся до суду із цим позовом.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
За правилами частини 1 статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, з яким кореспондується обов`язок держави щодо його забезпечення. Реалізація цього обов`язку здійснюється органами державної влади відповідно до їх повноважень.
Надане вищевказаною статтею право деталізоване у Законі України від 09.07.2003 року № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон №1058-IV).
Згідно з ч. 1 ст. 27 Закону № 1058-ІV розмір пенсії за віком визначається за формулою:
П - розмір пенсії, у гривнях;
Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи, визначена відповідно до статті 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, у гривнях;
Кс - коефіцієнт страхового стажу застрахованої особи, визначений відповідно до статті 25 цього Закону.
Приписами Закону № 1058-ІV визначено, що розмір пенсії кожного пенсіонер, визначається індивідуально, залежно від набутого стажу та отриманого заробітку, якого сплачувались внески. При обчисленні пенсії для кожного пенсіонера визначається індивідуальний коефіцієнт страхового стажу залежно від кількості відпрацьованих місяців та коефіцієнту заробітної плати.
Відповідно до статті 40 Закону № 1058-ІV для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або у разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 місяців страхового стажу підряд до 1 липня 2000 року незалежно від перерв.
Частиною третьою статті 44 Закону № 1058-ІV передбачено, що органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обгрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію.
Як зазначає відповідач, надана позивачем довідка про заробітну плату, видана ТОВ "Індустріально-промисловий комплекс" від 11.04.2019 року за № 626 підлягала перевірці відповідності сум заробітної плати, зазначених у довідці, первинним документам.
При цьому до страхового стажу не було зараховано період роботи з 04.05.1988 року по 17.01.1992 року в Дніпровському науково-дослідному інституті технології машинобудування, оскільки запис про звільнення з роботи не засвідчений підписом відповідальної особи.
Управлінням контрольно-перевірочної роботи проведено перевірку достовірності видачі зазначеної довідки, про що складено відповідний акт від 12.11.2020 року за № 2028/10.2-13. Оскільки в результаті перевірки встановлено порушення, підприємством надана оновлена довідка від 12.11.2020 року за № 708.
Перерахунок пенсії було проведено з 01.12.2020 року.
Розмір пенсійної виплати станом на 01.12.2020 року складав 4742,15 грн.
У квітні 2021 року документи пенсійної справи позивача було переглянуто з 06.05.2019 року.
Розрахунок пенсії проведено виходячи із загального страхового стажу 38 років 2 місяці 19 днів та заробітної плати за період роботи з 01.07.1995 року по 30.06.2000 року та з 01.07.2000 року по 30.04.2019 року за даними системи персоніфікованого обліку.
Загальний розмір пенсійної виплати станом на 06.05.2019 року складав 4230,83 грн.
З 01.08.2020 року розрахунок пенсії проведено виходячи із загального страхового стажу 41 рік 10 місяців 4 дні.
Загальний розмір пенсійної виплати, станом на 01.08.2020 року складав 4742,15 грн.
З вищевикладеного вбачається, що у квітні 2021 року при перегляді документів пенсійної справи позивача з 06.05.2019 року відповідач врахував довідку від 12.11.2020 року за № 708 про заробітну плату для обчислення пенсії за 1995-2001 роки саме з 06.05.2019 року, тоді як страховий стаж періоду роботи з 03.06.1988 року по 17.01.1992 року в Дніпровському науково-дослідному інституті технології машинобудування врахований був в розрахунку пенсії лише з 01.08.2020 року.
В своїй позовній заяві позивач просить визнати протиправною бездіяльність відповідача, проте, з урахуванням ч. 1 ст. 2 КАС України та ч. 2 ст. 9 КАС України, з метою повного та ефективного захисту прав, свобод, інтересів позивача, суд вважає за необхідне вийти за межі позовних визнавши протиправними дії відповідача щодо відмови у виплаті недоотриманої пенсії ОСОБА_1 станом на 22.06.2022 року на підставі його заяви від 22.06.2022 року.
Також суд не до уваги розрахунок позивача недоплаченої частини пенсійного забезпечення з моменту призначення пенсії з 05.05.2019 року в розмірі 7626,69 грн., оскільки з огляду на дискреційні повноваження пенсійного органу, розрахунок недоплаченої суми пенсії з урахуванням раніше виплачених сум здійснює відповідач.
Щодо вимоги позивача про стягнення з Головного управління пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 недоотриманої суми пенсії в розмірі 7626,69 грн., суд зазначає наступне.
Відповідно до пункту 4 частини першої статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.
Таким чином, захисту адміністративним судом підлягають порушені права, свободи чи інтереси у сфері публічно-правових відносин. Отже, обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду.
На час розгляду цієї справи відповідач заперечує право позивача на розмір пенсії позивача з 05.05.2019 року в сумі 4742,15 грн., однак, питання щодо стягнення грошових сум вирішується судом після нарахування відповідних сум та не здійснення їх виплати, тому вимоги позивача в цій частині є передчасними та необґрунтованими. Суд не може під час прийняття рішення вирішувати питання щодо правовідносин, які можливо будуть мати місце у майбутньому, тому суд дійшов висновку про відмову в частині вказаних позовних вимог.
На підставі викладеного, суд вважає за необхідне зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити перерахунок та виплату основного розміру пенсії ОСОБА_1 станом на дату призначення пенсії 05.05.2019 року на підставі його заяви від 22.06.2022 року з урахуванням страхового стажу періоду роботи з 03.06.1988 року по 17.01.1992 року в Дніпровському науково-дослідному інституті технології машинобудування та довідки про заробітну плату від 12.11.2020 року за № 708, виданої ТОВ Індустріально-промисловий комплекс, з урахуванням раніше виплачених коштів.
Відповідно до частини першої статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
З урахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд керується вимогами частини третьої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, згідно з якими при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.
Судом встановлено, що позивач сплатив судовий збір за подання даного адміністративного позову до суду у загальній сумі 1073,60 грн.
Отже, враховуючи часткове задоволення позовних вимог, сплачений позивачем судовий збір за подачу позовної заяви до суду підлягає стягненню з Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області за рахунок бюджетних асигнувань в сумі 805,20 грн.
Згідно з ч.5 ст. 250 КАС України, датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
Керуючись ст. ст. 9, 242-246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
Адміністративний позов задовольнити частково.
Визнати протиправними дії Головного управління пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови у виплаті недоотриманої пенсії ОСОБА_1 станом на 22.06.2022 року на підставі його заяви від 22.06.2022 року.
В задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до статті 297 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду оскаржується шляхом подання апеляційної скарги до Третього апеляційного адміністративного суду.

Суддя О.В. Серьогіна