Справа № 280/6120/22
Суддя: Сацький Роман Вікторович
Дата ухвалення: 2023-05-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

01 травня 2023 року Справа № 280/6120/22 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі судді Сацького Р.В., розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 )

до Головного управління ДПС у Запорізькій області (код ЄДРПОУ ВП 44118663; 69107, м. Запоріжжя, просп. Соборний, буд. 166)

про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень,

ВСТАНОВИВ:

25 жовтня 2022 року до Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Запорізькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень -рішень, в якій позивач просить суд:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення форми «Ф» від 29.09.2021 № 0-0828 про нарахування суми податкового зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінного від земельної ділянки, сплаченого фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості, в розмірі 5 884,76 грн, прийняте Головним управлінням ДПС у Запорізькій області;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення форми «Ф» від 29.09.2021 № 0-0828 про нарахування суми податкового зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінного від земельної ділянки, сплаченого фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості, в розмірі 2 867,16 грн, прийняте Головним управлінням ДПС у Запорізькій області;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення форми «Ф» від 13.12.2021 № 0-0828 про нарахування суми податкового зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінного від земельної ділянки, сплаченого фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості, в розмірі 5 319,77 грн, прийняте Головним управлінням ДПС у Запорізькій області.

В обґрунтування позову позивач посилається на те, що 29 вересня 2021 року Головним управлінням ДПС у Запорізькій області були прийняті податкові повідомлення - рішення форми «Ф» № 0-0828, № 0-0828 та № 0-0828, якими було визначено позивачу податкові зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінного від земельної ділянки, за 2020 рік в розмірі 5 428,01 грн, 2 867,16 грн та 5 884,76 грн відповідно

Підставою для нарахування податкових зобов`язань з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплаченого фізичною особою, яка є власником об`єктів житлової нерухомості, контролюючим органом було визначено пп. 54.3.3 п. 54.3 ст. 54 ПК України та пп. 266.7.2 п. 266.7 ст. 266 ПК України.

Не погоджуючись із прийнятими рішеннями, 08 листопада 2021 року позивачем до Державної податкової служби України було подано скаргу, в якій ОСОБА_1 просить скасувати податкові повідомлення - рішення форми «Ф» від 29.09.2021 за № 0-0828, № 0-0828 та № 0-0828.

Листом Вознесенівського відділу податків і зборів з фізичних осіб та проведення камеральних перевірок управління податкового адміністрування фізичних осіб ГУ ДПС у Запорізькій області № 78311/6/08-01-24-06 від 13.12.2021 позивача було повідомлено про те, що у зв`язку із проведенням звірки даних з Державним реєстром речових прав на нерухоме майно щодо нарахованої суми податку на нерухоме майно, відмінного від земельної ділянки, на площу виробничої будівлі літ. Щ, загальною площею 488,5 кв.м., та вбиральні літ. Ч, загальною площею 3,0 кв. м, розташованих за адресою: АДРЕСА_2 , податкове повідомлення рішення від 29.09.2021 за № 0-0828 на суму 5 428,01 грн скасовано (відкликано) та винесено нове податкове повідомлення рішення від 13.12.2021 № 0-0828 на суму податкових зобов`язань в розмірі 5 319,77 грн.

08 лютого 2022 року позивачем до ДПС України було направлено уточнену скаргу на податкові повідомлення - рішення форми «Ф» від 29.09.2021 за № 0-0828, № 0-0828 та податкове повідомлення - рішення форми «Ф» від 13.12.2021 № 0-0828.

За наслідками розгляду скарги Державною податковою службою України було прийнято рішення про результати розгляду скарги № 7189/Г/99-00-06-01-04-09 від 19.09.2022, яким податкове повідомлення рішення від 29.09.2021 за № 0-0828 скасовано та залишено без змін податкові повідомлення - рішення від 29.09.2021 за № 0-0828 та № 0-0828.

З огляду на те, що вказане нерухоме майно не може бути об`єктом оподаткування, вважає, що податкові повідомлення - рішення були прийняті контролюючим органом необґрунтовано, безпідставно та всупереч нормам законодавства України, а отже дані рішення підлягають скасуванню. На підставі викладеного, просить суд задовольнити позовні вимоги.

23 листопада 2023 року за вх. № 44674 від відповідача надійшов до суду відзив на позовну заяву, в якій представник просить суд у задоволені позовної заяви відмовити у повному обсязі та зазначае наступне. Законом України від 16.01.2020 № 466-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України (далі - Закон № 466-ІХ), який набрав чинність з 23.05.2020, щодо вдосконалення адміністрування податків, усунення технічних та логічних неу згодженостей у податковому законодавстві» змінено перелік об`єктів о податкування податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.У попередній редакції норма виключала з об`єктів оподаткування Податком всі будівлі промисловості, у тому числі без обмеження їх використання безпосередньо підприємствами промисловості, що давало можливість застосовувати преференцію і щодо об`ектів нерухомості, зданих в оренду іншим суб`єктам господарювання.

Статтею 258 КАС України передбачено, що суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до п. 10 ч.1 ст. 4 КАС України, письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом.

За таких обставин, суд дійшов висновку про наявність підстав для розгляду справи в порядку письмового провадження, фіксація судового засідання за допомогою технічного засобу, відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України не здійснювалось.

Суд, вивчивши та дослідивши всі матеріали справи та надані докази, а також проаналізувавши зміст норм матеріального та процесуального права, що регулюють спірні правовідносини, з`ясувавши всі обставини справи, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, встановив наступне.

ОСОБА_1 є суб`єктом підприємницької діяльності, зареєстрований належним чином відповідно до вимог законодавства України, що підтверджується відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (надалі - ЄДР).

Згідно даних ЄДР, видами економічної діяльності позивача є:

46.69 Оптова торгівля іншими машинами й устаткованням (основний).

41.20 Будівництво житлових і нежитлових будівель.

42.22 Будівництво споруд електропостачання та телекомунікацій.

43.12 Підготовчі роботи на будівельному майданчику.

43.11 Знесення.

43.39 Інші роботи із завершення будівництва.

81.10 Комплексне обслуговування об`єктів.

43.99 Інші спеціалізовані будівельні роботи, н.в.і.у.

43.91 Покрівельні роботи.

43.29 Інші будівельно-монтажні роботи.

42.99 Будівництво інших споруд, н.в.і.у.

25.62 Механічне оброблення металевих виробів.

25.11 Виробництво будівельних металевих конструкцій і частин конструкцій.

33.20 Установлення та монтаж машин і устатковання.

43.21 Електромонтажні роботи.

27.12 Виробництво електророзподільчої та контрольної апаратури.

28.22 Виробництво підіймального та вантажно-розвантажувального устатковання.

27.90 Виробництво іншого електричного устатковання.

33.14 Ремонт і технічне обслуговування електричного устатковання.

33.12 Ремонт і технічне обслуговування машин і устатковання промислового призначення.

46.90 Неспеціалізована оптова торгівля.

68.20 Надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна.

Окрім цього, позивач є власником нерухомого майна, що належить йому на праві приватної власності, зареєстрованого належним чином у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

До складу нерухомого майна входять наступні об`єкти:

- контора ділянки літ. Г, загальною площею 251,5 кв. м, розташована за адресою: 69041, м. Запоріжжя, вул. Дніпровські зорі, буд. 1-А;

- виробничий корпус літ. Е2-2, загальною площею 264,9 кв. м, розташована за адресою: 69041, м. Запоріжжя, вул. Дніпровські зорі, буд. 1-А;

- виробнича будівля літ. Щ, загальною площею 488,5 кв. м, та вбиральня літ. Ч, загальною площею 3,0 кв. м, розташовані за адресою: АДРЕСА_3 .

13.10.2021 на адресу позивача рекомендованим листом надійшли податкові повідомлення - рішення форми «Ф» від 29.09.2021 за № 0-0828, № 0-0828 та № 0-0828, якими Головним управлінням ДПС у Запорізькій області було визначено скаржнику податкові зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінного від земельної ділянки, за 2020 рік в розмірі 5 428,01 грн, 2 867,16 грн та 5 884,76 грн. відповідно.

Не погоджуючись із прийнятими рішеннями, 08 листопада 2021 року позивачем до Державної податкової служби України було подано скаргу, в якій ОСОБА_1 просить скасувати податкові повідомлення - рішення форми «Ф» від 29.09.2021 за № 0-0828, № 0-0828 та № 0-0828.

Окрім цього, 08 листопада 2021 року позивачем також було подано до Ради бізнес омбудсмена скаргу на вищезазначені рішення.

Листом Вознесенівського відділу податків і зборів з фізичних осіб та проведення камеральних перевірок управління податкового адміністрування фізичних осіб ГУ ДПС у Запорізькій області № 78311/6/08-01-24-06 від 13.12.2021 позивача було повідомлено про те, у зв`язку із проведенням звірки даних з Державним реєстром речових прав на нерухоме майно щодо нарахованої суми податку на нерухоме майно, відмінного від земельної ділянки, на площу виробничої будівлі літ. Щ, загальною площею 488,5 кв.м., та вбиральні літ. Ч, загальною площею 3,0 кв.м, розташованих за адресою: АДРЕСА_2 , податкове повідомлення рішення від 29.09.2021 за № 0-0828 на суму 5 428,01 грн скасовано (відкликано) та винесено нове податкове повідомлення рішення від 13.12.2021 № 0-0828 на суму податкових зобов`язань в розмірі 5 319,77 грн.

Крім того, за результатами розгляду матеріалів скарги Рада бізнес омбудсмена листом від 15.12.2021 № 36767 звернулась до ДПС України, в якому зазначила про те, що викладені позивачем у відповідній скарзі аргументи та обставини заслуговують на детальне вивчення, увагу та обґрунтовану відповідь з боку ДПС України, у зв`язку із чим просить ДПС України забезпечити повний, всебічний та неупереджений розгляд скарги позивача на оскаржувані податкові повідомлення - рішення, взявши до уваги аргументацію, викладену у скарзі, та врахувати при прийнятті рішення пропозиції Ради, викладені у цьому листі.

08 лютого 2022 року позивачем до ДПС України було направлено уточнену скаргу на податкові повідомлення - рішення форми «Ф» від 29.09.2021 за № 0-0828, № 0-0828 та податкове повідомлення - рішення форми «Ф» від 13.12.2021 № 0-0828.

За наслідками розгляду скарг Державною податковою службою України було прийнято рішення про результати розгляду скарги № 7189/Г/99-00-06-01-04-09 від 19.09.2022, яким податкове повідомлення рішення від 29.09.2021 за № 0-0828 скасовано та залишено без змін податкові повідомлення - рішення від 29.09.2021 за № 0-0828 та № 0-0828. На підставі викладеного, просить задовольнити позовні вимоги.

Вирішуючи спір по суті, суд приходить до наступних висновків.

Стосовно підстав для нарахування податкових зобов`язань з податку на нерухоме майно, відмінного від земельної ділянки, суд зазначає наступне.

Так, підставою для розрахунку податкових зобов`язань з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплаченого фізичною особою, яка є власником об`єктів житлової нерухомості, відповідачем було визначено пп. 54.3.3 п. 54.3 ст. 54 ПК України та пп. 266.7.2 п. 266.7 ст. 266 ПК України.

Натомість суд не погоджується із зазначеними висновками відповідача, виходячи з наступного.

Відповідно до положень пункту 30.1. статті 30 ПК України податкова пільга - передбачене податковим та митним законодавством звільнення платника податків від обов`язку щодо нарахування та сплати податку та збору, сплата ним податку та збору в меншому розмірі за наявності підстав, визначених пунктом 30.2 цієї статті.

Згідно з пунктом 30.2. вказаної статті підставами для надання податкових пільг є особливості, що характеризують певну групу платників податків, вид їх діяльності, об`єкт оподаткування або характер та суспільне значення здійснюваних ними витрат.

Відповідно до пп. 266.1.1. п. 266.1 ст. 266 ПК України, платниками податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.

Згідно пп. 266.2.1. п. 266.2 ст. 266 ПК України, об`єктом оподаткування є об`єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка.

Відповідно до пп. 14.1.1291 п. 14.1. ст. 14 ПК України, об`єкти нежитлової нерухомості - будівлі, приміщення, що не віднесені відповідно до законодавства до житлового фонду.

У нежитловій нерухомості виділяють, серед іншого, будівлі промислові та склади.

Підпунктом «є» підпункту 266.2.2. пункту 266.2. статті 266 ПК України визначено, що не є об`єктом оподаткування будівлі промисловості, віднесені до групи "Будівлі промислові та склади" (код 125) Державного класифікатора будівель та споруд ДК 018-2000, що використовуються за призначенням у господарській діяльності суб`єктів господарювання, основна діяльність яких класифікується у секціях B-F КВЕД ДК 009:2010, та не здаються їх власниками в оренду, лізинг, позичку.

Зі змісту вказаної норми вибачається, що пільга застосовується до платників податку на майно, відмінне від земельної ділянки, за сукупнопності наявності наступних критеріїв:

1) нерухоме майно має бути віднесене до групи "Будiвлi промисловi та склади" (код 125) Державного класифікатора будівель та споруд ДК 018-2000;

2) нерухоме майно має використовуватися платником податку за призначенням;

3) основна діяльність платника податку має класифікуватися у секціях В-F КВЕД ДК 009 2010;

4) нерухоме майно не повинне здаватися в оренду, лізинг, позичку.

Відповідно до Державного класифікатора будівель та споруд ДК 018-2000, затвердженого наказом Державного комітету України по стандартизації, метрології та сертифікації від 17 серпня 2000 року № 507, будівлі промисловості віднесено до розділу «Будівлі» підрозділу «Будівлі нежитлові» групи 125 «Будівлі промислові та склади» класу 1251 «Будівлі промислові».

До класу 1251 «Будівлі промислові» відносяться, в свою чергу, об`єкти нерухомості, які відповідно до Державного класифікатора будівель та споруд ДК 018-2000, віднесено до підкласів 1251.1 «Будівлі підприємств машинобудування та металообробної промисловості», 1251.2 «Будівлі підприємств чорної металургії», 1251.3 «Будівлі підприємств хімічної та нафтохімічної промисловості», 1251.4 «Будівлі підприємств легкої промисловості», 1251.5 «Будівлі підприємств харчової промисловості», 1251.6 «Будівлі підприємств медичної та мікробіологічної промисловості», 1251.7 «Будівлі підприємств лісової деревообробної та целюлозно-паперової промисловості», 1251.8 «Будівлі підприємств будівельної індустрії, будівельних матеріалів та індустрії, будівельних матеріалів та виробів, скляної та фарфоро-фаянсової промисловості», 1251.9 «Будівлі інших промислових виробництв, включаючи поліграфічне».

Відповідно до висновків Технічного звіту щодо визначення класу будівель за їх функціональним призначенням, виконаного Товариством з обмеженою відповідальністю «Настрой» (ідентифікаційний код юридичної особи: 19277336; місцезнаходження: 69068, м. Запоріжжя, вул. Фелікса Мовчановського, буд. 25, кв. 1) на замовлення ОСОБА_1 , належні останньому на праві приватної власності контора ділянки літ. Г, загальною площею 251,5 кв. м, виробничий корпус літ. Е2-2, загальною площею 264,9 кв. м, та виробнича будівля літ. Щ, загальною площею 488,5 м2, за всіма своїми будівельно - технічними характеристиками відповідають підкласу 1251.9 «Будівлі інших промислових виробництв, включаючи поліграфічне» класу 1251 «Будівлі промисловості» групи 125 «Будівлі промислові та склади» Державного класифікатора будівель та споруд ДК 018-2000.

Відтак, з огляду на викладене, вказані об`єкти нерухомості не можуть виступати в якості об`єкту оподаткування з податку на нерухоме майно, відмінного від земельної ділянки, оскільки таке нерухоме майно відповідає тим критеріям будівель промисловості, про які зазначено у підпункті «є» підпункту 266.2.2. пункту 266.2. статті 266 ПК України.

Окрім цього, наказом Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики від 29 листопада 2010 року № 530 затверджено Національний класифікатор України «Класифікація видів економічної діяльності ДК 009:2010» (надалі - ДК 009:2010).

Відповідно до розділу 1 ДК 009:2010, основне призначення КВЕД - визначати та кодувати основні та другорядні види економічної діяльності юридичних осіб, відокремлених підрозділів юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців.

Об`єктами класифікації у КВЕД є види економічної діяльності юридичних осіб, відокремлених підрозділів юридичних осіб і фізичних осіб - підприємців, що їх на вищих рівнях класифікації групують у галузі (розділ 3 ДК 009:2010).

Згідно розділу 4 ДК 009:2010, економічна діяльність - процес виробництва продукції (товарів і послуг), який здійснюють з використанням певних ресурсів: сировини, матеріалів, устатковання, робочої сили, технологічних процесів тощо. Економічну діяльність характеризують витрати на виробництво, процес виробництва та випуск продукції.

Промислове виробництво - це процес перероблення (механічного, хімічного, ручного тощо), який використовують для виготовлення нової продукції (споживчих товарів, напівфабрикатів чи засобів виробництва), оброблення товарів, які були у використанні, надання промислових послуг і який класифікують у секціях B «Добувна промисловість та розроблення кар`єрів», C «Переробна промисловість», D «Постачання електроенергії, газу, пари та кондиційованого повітря», E «Водопостачання; каналізація, поводження з відходами» та F «Будівництво».

Відповідно до відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (надалі - ЄДР), ОСОБА_1 , починаючи з 02.05.2018, зареєстрований як фізична особа підприємець.

Згідно даних ЄДР, видами економічної діяльності ОСОБА_1 є 46.69 Оптова торгівля іншими машинами й устаткованням (основний); 41.20 Будівництво житлових і нежитлових будівель; 42.22 Будівництво споруд електропостачання та телекомунікацій; 43.12 Підготовчі роботи на будівельному майданчику; 43.11 Знесення; 43.39 Інші роботи із завершення будівництва; 81.10 Комплексне обслуговування об`єктів; 43.99 Інші спеціалізовані будівельні роботи, н.в.і.у.; 43.91 Покрівельні роботи; 43.29 Інші будівельно-монтажні роботи; 42.99 Будівництво інших споруд, н.в.і.у.; 25.62 Механічне оброблення металевих виробів; 25.11 Виробництво будівельних металевих конструкцій і частин конструкцій; 33.20 Установлення та монтаж машин і устатковання; 43.21 Електромонтажні роботи; 27.12 Виробництво електророзподільчої та контрольної апаратури; 28.22 Виробництво підіймального та вантажно-розвантажувального устатковання; 27.90 Виробництво іншого електричного устатковання; 33.14 Ремонт і технічне обслуговування електричного устатковання; 33.12 Ремонт і технічне обслуговування машин і устатковання промислового призначення; 46.90 Неспеціалізована оптова торгівля; 68.20 Надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна.

Співставляючи структуру КВЕД та види економічної діяльності позивача, які зазначені у ЄДР, вбачається, що 18 із 22 видів економічної діяльності позивача віднесені до секцій С «Переробна промисловість» і F «Будівництво» структури КВЕД ДК 009:2010, які пов`язані, в основному, із проведенням будівельних та монтажних робіт, а також виготовленням та обслуговуванням електричного та іншого устаткування, апаратури тощо.

Касаційним адміністративним судом у складі Верховного Суду у постанові від 21 жовтня 2020 року у справі № 806/2686/18 та постанові від 04 березня 2021 року у справі № 520/1778/19 зазначено про те, що обираючи за вихідне поняття «промисловість», у зв`язку з яким застосовується аналізована податкова пільга, законодавець пов`язує звільнення від сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, не тільки і не стільки із його статусом (придатністю його застосування у виробничому промисловому циклі господарської діяльності без конкретизації видів промислового виробництва та організаційних форм у яких воно здійснюється), а й з використанням будівлі з метою провадження виробничої діяльності, тобто з використанням такої за цільовим призначенням для виготовлення промислової продукції.

Встановлення законодавцем певних податкових пільг зі сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, як в даному випадку підпункт «є» підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 ПК України, за своєю сутністю спрямоване на збалансування суспільних відносин у сфері справляння податків та мало на меті створити умови для стимулювання та зменшення податкового навантаження на тих платників податків фізичних та юридичних осіб, які є власниками певних об`єктів нерухомості, що використовуються за функціональним призначенням, тобто для промислового виробництва.

Згідно з правовим висновком, викладеним у постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 11 листопада 2020 року у справі № 826/6647/17, застосування підпункту «є» підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 ПК України можливе у разі якщо власниками об`єктів промисловості є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, та за умови (з врахуванням виду їх діяльності) використання таких об`єктів за функціональним призначенням, тобто для промислового виробництва (виготовлення промислової продукції будь-якого виду).

Отже, виходячи з того, що здійснювана позивачем господарська діяльність в повній мірі відповідає положенням секцій B - F КВЕД ДК 009:2010, при цьому належні позивачу об`єкти нерухомості, які розташовані за адресою: АДРЕСА_3 , використовуються ним безпосередньо у своїй підприємницькій діяльності, наведені вище обставини спростовують висновок відповідача про наявність підстав для нарахування позивачу грошових зобов`язань з податку на нерухоме майно, відмінного від земельної ділянки, стосовно вказаних об`єктів нерухомості.

Щодо адміністративного оскарження позивачем податкових повідомлень рішень судом встановлено наступне.

Пунктом 56.1. статті 56 ПК України визначено, що рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.

Згідно пункту 56.2. статті 56 ПК України, у разі якщо платник податків вважає, що контролюючий орган неправильно визначив суму грошового зобов`язання або прийняв будь-яке інше рішення, що суперечить законодавству або виходить за межі повноважень контролюючого органу, встановлених цим Кодексом або іншими законами України, такий платник має право звернутися із скаргою про перегляд цього рішення до контролюючого органу вищого рівня.

Користуючись правами, закріпленими статтею 56 ПК України, позивачем 08 листопада 2021 року до Державної податкової служби України було подано скаргу, в якій ОСОБА_1 просить скасувати податкові повідомлення - рішення форми «Ф» від 29.09.2021 за № 0-0828, № 0-0828 та № 0-0828.

08 лютого 2022 року позивачем до ДПС України було направлено уточнену скаргу на податкові повідомлення - рішення форми «Ф» від 29.09.2021 за № 0-0828, № 0-0828 та податкове повідомлення - рішення форми «Ф» від 13.12.2021 № 0-0828.

За наслідками розгляду скарг Державною податковою службою України було прийнято рішення про результати розгляду скарги № 7189/Г/99-00-06-01-04-09 від 19.09.2022, яким податкове повідомлення рішення від 29.09.2021 за № 0-0828 скасовано та залишено без змін податкові повідомлення - рішення від 29.09.2021 за № 0-0828 та № 0-0828.

В обґрунтування прийнятого рішення ДПС України зазначає про те, що відповідно до реєстраційних та облікових даних позивач з 02.05.2018 перебуває на обліку як фізична особа підприємець, який застосовує спрощену систему оподаткування (3 група).

Згідно даних АІС «Податковий блок», наявні у позивача нежитлові приміщення не визначені ним як об`єкти, що використовуються у господарській діяльності, шляхом подання форми 20-ОПП «Відомості про об`єкти оподаткування».

Далі, як стверджує ДПС України, згідно відомостей з Державного реєстру фізичних осіб платників податків ДПС України про суми виплачених доходів встановлено, що протягом 2018 2020 років позивач отримував дохід за ознакою доходу 196 «Надання майна (крім земельної частки (паю), земельної ділянки сільськогосподарського призначення, майнового паю) в лізинг, оренду або суборенду» від Товариства з обмеженою відповідальністю «Трием» (), яке, відповідно до інформації АІС «Податковий блок», орендує у позивача склад за адресою: м. Запоріжжя, вул Дніпровські зорі, 1-А, згідно поданої форми 20-ОПП.

Відтак, за висновком ДПС України, в цьому випадку відсутні підстави для застосування вимог підпункту «є» підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 ПК України при нарахуванні податку на нежитлові приміщення, розташованих за адресою: м. Запоріжжя, вул. Дніпровські зорі, 1-А.

Відповідно до пункту 1 розділу ІХ Порядку оформлення і подання скарг платниками податків та їх розгляду контролюючими органами, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 21.10.2015 року № 916 (надалі Порядок 916), контролюючий орган у разі розгляду скарги перевіряє правомірність та обґрунтованість рішення, що оскаржується, та приймає рішення про результати розгляду скарги.

Пунктом 3 розділу ІХ цього Порядку визначено, що рішення про результати розгляду скарги складається із вступної, описової, мотивувальної і резолютивної частин.

У мотивувальній частині рішення вказуються:

- результати дослідження матеріалів скарги та обставини, з урахуванням яких приймається рішення;

- пропозиції (у разі наявності) представника центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, представника центрального органу виконавчої влади, який реалізує державну регуляторну політику, представника Ради бізнес-омбудсмена;

- мотиви, з яких відхиляються вимоги чи заперечення платника податків, пропозиції центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, представника центрального органу виконавчої влади, який реалізує державну регуляторну політику, представника Ради бізнес-омбудсмена, за умови, що такі пропозиції були надані контролюючому органу за 5 робочих днів до граничної дати прийняття рішення за скаргою платника податків; або мотиви, з яких висновки контролюючого органу, викладені в оскаржуваному рішенні, скасовуються повністю чи частково;

- посилання на норми Податкового кодексу України та інші нормативно-правові акти, якими обґрунтовано рішення про результати розгляду скарги.

Натомість, вказане рішення не відповідає визначеним Порядком 916 критеріям, виходячи з наступного.

Зі змісту рішення вбачається, що під час розгляду скарги Державною податковою службою України не було встановлено належним чином усі обставини, а також не було досліджено в повній мірі додані Позивачем до скарги копії матеріалів та надано їм відповідної оцінки.

Більш того, у рішенні Державною податковою службою України взагалі не було надано жодної оцінки тим пропозиціям, які були викладені представником Ради бізнес омбудсмена у листі від 15.12.2021 № 36767.

Мотиви, з яких виходила Державна податкова служба України, відмовляючи у задоволенні скарг, зводяться лише до наявності в АІС «Податковий блок» відомостей стосовно надання Позивачем в оренду Товариству з обмеженою відповідальністю «Трием» складу за адресою: АДРЕСА_2 .

Окрім цього, як вже зазначалось, позивач є власником контори ділянки літ. Г, загальною площею 251,5 кв. м, виробничого корпусу літ. Е2-2, загальною площею 264,9 кв. м, та виробничої будівлі літ. Щ, загальною площею 488,5 кв. м, та вбиральні літ. Ч, загальною площею 3,0 кв. м, розташованих за адресою: АДРЕСА_3 .

Проте, як стверджує ДПС України у своєму рішенні, позивач надає ТОВ «Трием» в оренду «склад» за адресою: АДРЕСА_2 що не відповідає відомостям про нерухоме майно позивача згідно з відомостями, що містяться в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, оскільки позивач не є власником «складу» за адресою: АДРЕСА_2 .

Висновки контролюючого органу про те, що відповідні нежитлові приміщення не визначені позивачем як об`єкти, що використовуються у господарській діяльності, шляхом подання форми 20-ОПП «Відомості про об`єкти оподаткування», є безпідставними та необґрунтованими, оскільки ці обставини жодним чином не спростовують факт використання позивачем відповідних нежитлових приміщень для промислового виробництва.

Більш того, за приписами пп. 266.3.2. ст. 266 ПК України передбачено, що база оподаткування об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, які перебувають у власності фізичних осіб, обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що безоплатно надаються органами державної реєстрації прав на нерухоме майно та/або на підставі оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема документів на право власності, відтак, для цілей застосування податкової пільги, яка передбачена підпунктом «є» підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 ПК України, жодним чином не залежить від обставини подання та/або неподання форми 20-ОПП.

Що стосується нормативного обґрунтування прийнятого рішення, то ДПС України у даному рішенні посилається лише на положення статей 55 та 60 ПК України, які регулюють питання щодо скасування рішень контролюючих органів та відкликання податкового повідомлення-рішення і податкової вимоги, що вказує на фактичну відсутність нормативного обґрунтування прийнятого рішення.

Таким чином, з наведеного вбачається, що Державною податковою службою України під час розгляду скарги не було в повно і всебічно з`ясовано усі обставини та досліджено надані скаржником матеріали, наслідком чого стало прийняття необґрунтованого рішення.

Стосовно обставин щодо відсутності підстав для нарахування податку на нерухоме майно, встановлених рішенням суду в іншій справі, суд зазначає наступне.

Так, в жовтні 2019 року до Запорізького окружного адміністративного суду звернувся фізична особа - підприємець ОСОБА_1 із позовом до Головного управління ДФС у Запорізькій області про визнання протиправними та скасування:

- податкового повідомлення - рішення форми «Ф» від 23.01.2019 № 0-0828, яким ОСОБА_1 визначено суму податкового зобов`язання за податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2017 рік на суму 2008,80 грн.;

- податкового повідомлення - рішення форми «Ф» від 23.01.2019 № 0-0828, яким ОСОБА_1 визначено суму податкового зобов`язання за податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2017 рік на суму 4012,00 грн.;

- податкового повідомлення - рішення форми «Ф» від 23.01.2019 № 0-0828, яким ОСОБА_1 визначено суму податкового зобов`язання за податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2017 рік на суму 2119,20 грн;

- податкового повідомлення - рішення форми «Ф» від 23.01.2019 № 0-0828, яким ОСОБА_1 визначено суму податкового зобов`язання за податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2018 рік на суму 4667,71 грн;

- податкового повідомлення - рішення форми «Ф» від 23.01.2019 № 0-0828, яким ОСОБА_1 визначено суму податкового зобов`язання за податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2018 рік на суму 2465,56 грн;

- податкового повідомлення - рішення форми «Ф» від 23.01.2019 № 0-0828, яким ОСОБА_1 визначено суму податкового зобов`язання за податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2018 рік на суму 2337,11 грн.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 29 січня 2020 року у справі № 280/4956/19 у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, позивачем була подана апеляційна скарга, в якій він просив суд апеляційної інстанції скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове судове рішення, яким позов задовольнити у повному обсязі.

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 09.06.2020 рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 29.01.2020 року у справі № 280/4956/19 було скасовано, визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення - рішення Головного управління ДПС у Запорізькій області форми «Ф» від 23 січня 2019 року № 0-0828, № 0-0828, № 0-0828, № 0-0828, № 0-0828, № 0-0828.

Дослідивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції під час розгляду справи встановив, що позивачу на праві власності належить нерухоме майно за адресою: АДРЕСА_2 , яке складається з виробничого корпусу, загальною площею 264,9 кв. м, виробничої будівлі літ. Щ, загальною площею 488,5 кв. м., вбиральні літ. Ч, загальною площею 3,0 кв. м, та контори ділянки літ. Г, загальною площею 251,5 кв. м.

Вирішуючи спір по суті, суд апеляційної інстанції у своєму рішенні зазначив, що належні позивачу на праві власності виробничо - торгові приміщення за всіма своїми об`єктивними будівельно - технічними характеристиками є промисловою будівлею.

Також в ході розгляду справи судом апеляційної інстанції було перевірено та встановлено, що вищезазначені нежитлові приміщення використовуються позивачем у господарській діяльності для цілей виробництва іншого електричного устаткування.

Виходячи з цього, суд апеляційної інстанції прийшов до висновку про те, що наявні у позивача на праві власності виробничо - торгові приміщення не є об`єктом оподаткування податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.

Таким чином, обставина щодо відповідності об`єктів нерухомості за адресою: АДРЕСА_2 за своїми характеристиками критеріям будівель промисловості та їх використання позивачем у своїй підприємницькій діяльності була встановлена постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 09.06.2020 у справі № 280/4956/19.

Частиною першою статті 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновкамиекспертів; 3) показаннями свідків.

Згідно з частинами 1 та 4 статті 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Суд, відповідно до статті 90 КАС України, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів позивача, оцінивши докази, надані позивачем, суд доходить висновку про те, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню повністю.

Керуючись статтями 2, 77, 243 - 246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 ) до Головного управління ДПС у Запорізькій області (код ЄДРПОУ ВП 44118663; 69107, м. Запоріжжя, просп. Соборний, буд. 166) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень - задовольнити в повному обсязі.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення Головного управління ДПС у Запорізькій області форми «Ф» від 29.09.2021 № 0-0828 про нарахування суми податкового зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінного від земельної ділянки, сплаченого фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості, в розмірі 5 884,76 грн.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення Головного управління ДПС у Запорізькій області форми «Ф» від 29.09.2021 № 0-0828 про нарахування суми податкового зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінного від земельної ділянки, сплаченого фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості, в розмірі 2 867,16 грн.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення Головного управління ДПС у Запорізькій області форми «Ф» від 13.12.2021 № 0-0828 про нарахування суми податкового зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінного від земельної ділянки, сплаченого фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості, в розмірі 5 319,77 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення складений 01 травня 2023 року.

Суддя Р.В. Сацький