Справа № 380/7020/23
Суддя: Ланкевич Андрій Зіновійович
Дата ухвалення: 2023-04-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №380/7020/23
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

28 квітня 2023 року
Суддя Львівського окружного адміністративного суду Ланкевич Андрій Зіновійович, перевіривши матеріали позовної заяви Західного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків до Державного підприємства «Львіввугілля» про скасування договорів про реструктуризацію основного податкового боргу, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся з позовною заявою, в якій просить скасувати договори: №1 від 27.11.2013 року, №2 від 27.11.2013 року, №3 від 27.11.2013 року, №4 від 27.11.2013 року, №5 від 29.10.2014 року, №6 від 29.10.2014 року та №7 від 29.10.2014 року.

У зв`язку з тим, що позовну заяву подано без додержання вимог ст.161 Кодексу адміністративного судочинства України, ухвалою судді від 10.04.2023 року залишено позовну заяву без руху, а позивачеві надано десятиденний строк для усунення виявлених недоліків шляхом подання оригіналу документа про сплату судового збору за подання адміністративного позову немайнового характеру (в сумі 18788,00 грн).

24.04.2023 року від позивача надійшла заява, в якій посилається на те, що у зв`язку із введенням воєнного стану на території України, фінансування органів ДПС не здійснюється; як наслідок, Західне міжрегіональне управління об`єктивно позбавлене можливості сплати судового збору. На підтвердження вказаного додано виписку Державної казначейської служби України від 21.04.2023 року, згідно якої, станом на 21.04.2023 року, у Західного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків по рахунку 2800 «Інші поточні платежі» відсутні кошти для сплати судового збору у розмірі 18788,00 грн. за подання адміністративного позову. Також, додано службовий лист, адресований Сектору фінансового забезпечення бухгалтерського обліку Західного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків, щодо сплати судового збору у розмірі 18788,00 грн по справі №380/7020/23. На підставі викладеного , просить продовжити процесуальний строк для сплати судового збору на 20 днів або ж відстрочити сплату судового збору до ухвалення рішення у цій справі.

Постановляючи ухвалу, суд враховує таке.

Частинами 1 та 2 ст.44 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) передбачено, що учасники справи мають рівні процесуальні права та обов`язки. Учасники справи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки, зокрема, щодо сплати судового збору.

Згідно з ч.1 ст.133 КАС України, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

За правилами ст.132 КАС України, розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до ст.ст.1 та 2 Закону України від 08.07.2011 року № 3674-VI «Про судовий збір», судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом; судовий збір включається до складу судових витрат; платники судового збору - це громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення.

Таким чином, судові витрати - це передбачені законом витрати (грошові кошти) сторін, інших осіб, які беруть участь у справі, понесені ними у зв`язку з її розглядом та вирішенням, а у випадках їх звільнення від сплати - це витрати держави, які вона несе у зв`язку з вирішенням конкретної справи.

Згідно із ч.1 ст.8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

У ч.2 ст.8 Закону України «Про судовий збір» вказано, що суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Враховуючи наведене та беручи до уваги суб`єктний склад учасників цієї справи, а також предмет спору, позивач не є суб`єктом, на якого в даному випадку розповсюджується дія законодавства щодо зменшення розміру судового збору, звільнення від його сплати, відстрочення або розстрочення його сплати.

Відсутність у суб`єкта владних повноважень коштів для своєчасної сплати судового збору є суто суб`єктивною причиною, а негативні наслідки, які настали у зв`язку з такою причиною є певною мірою відповідальністю за неналежне виконання своїх процесуальних обов`язків, які для усіх учасників справи мають бути рівними. Суб`єкт владних повноважень, який діє від імені держави, не може та не повинен намагатись отримати вигоду від фінансових складнощів, які склались у нього на поточний день, шляхом уникнення або зволікання виконання ним своїх процесуальних обов`язків, в тому числі і щодо сплати судового збору.

Обставини, пов`язані з фінансуванням установи чи організації з Державного бюджету України та відсутністю у них коштів, призначених для сплати судового збору, не можуть вважатися достатньою підставою для звільнення, розстрочення чи відстрочення від такої сплати.

При цьому, суд враховує, що указом Президента України від 24.02.2022 року №64/2022 введено в Україні воєнний стан із 05 год 30 хв 24.02.2022 року строком на 30 діб. У зв`язку із введенням в Україні воєнного стану тимчасово, на період дії правового режиму воєнного стану, можуть обмежуватися конституційні права і свободи людини і громадянина, передбачені статтями 30-34, 38, 39, 41-44, 53 Конституції України, а також вводитися тимчасові обмеження прав і законних інтересів юридичних осіб в межах та обсязі, що необхідні для забезпечення можливості запровадження та здійснення заходів правового режиму воєнного стану, які передбачені ч.1 ст.8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану».

Відповідно до ч.2 ст.9 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», в умовах воєнного стану Кабінет Міністрів України, інші органи державної влади, військове командування, військові адміністрації, Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, органи місцевого самоврядування здійснюють повноваження, надані їм Конституцією України, цим та іншими законами України.

Отже, лише факт введення воєнного стану на території України не може бути визнаний поважною причиною для невиконання вимог ухвали про залишення позовної заяви без руху щодо сплати судового збору для органу державної влади, за відсутності відповідних обґрунтувань та доказів того, як саме введення воєнного стану, вплинуло на роботу цього державного органу.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.01.2021 року у справі №0940/2276/18 зроблено висновок, що суд може відстрочити (розстрочити) сплату судового збору, враховуючи майновий стан особи, що звертається до суду. Цей висновок Великої Палати Верховного Суду стосується і суб`єкта владних повноважень. При цьому, у зазначеній постанові Велика Палата Верховного Суду сформулювала висновок про те, що звільнення юридичної особи від сплати судового збору за наявності майнового критерію, можливе виключно у випадку, якщо предметом позову у справі є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Однак, у спірному випадку предметом позову є скасування адміністративних договорів (про реструктуризацію основного податкового боргу).

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 28.04.2021 року у справі №640/3393/19 зазначала, що особа, яка утримується за рахунок державного бюджету, має право в межах бюджетних асигнувань здійснити розподіл коштів з метою забезпечення сплати судового збору.

Поряд з тим, у поданій заяві, окрім посилання на неможливість проведення платежів, недостатність фінансування органів ДПС та скрутний майновий стан, позивач не зазначає про вжиті ним заходи задля сплати у цій справі суми судового збору у встановлений в ухвалі суду строк. Тобто відсутні належні обґрунтування підстав для відстрочення сплати судового збору, не надано відповідні докази.

Аналогічне правозастосування викладено в ухвалі Верховного Суду в ухвалі від 03.04.2023 року у справі №200/4432/21.

Також суд враховує, що постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 19.12.2022 року у справі 380/4394/22 відмовлено у задоволенні позову Західного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків до Державного підприємства «Львіввугілля» про розірванні договорів про реструктуризацію основного податкового боргу з тих підстав, що позивачем невірно сформульовано вимоги позовної заяви.

А тому, суд вважає, що у Західного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків було достатньо часу для вжиття заходів щодо сплати судового збору за подання цієї позовної заяви та надання платіжного документа про таку сплату. При цьому, звернення до Сектору фінансового забезпечення бухгалтерського обліку Західного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків із службовими листами від 05.04.2023 року та 13.04.2023 року щодо виділення коштів на сплату судового збору вже після подання позовної заяви від 31.03.2023 року не може бути розцінене судом як прояв добросовісного ставлення позивача до наявних у нього прав і сумлінної їх реалізації.

Враховуючи вищевикладене, підстави для задоволення заяви про відстрочення сплати судового збору відсутні.

Щодо продовження процесуального строку.

Згідно з ч.1 ст.121 КАС України, встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Метою продовження процесуального строку, встановленого судом, є сприяння особі у реалізації процесуального права та/або виконанні процесуального обов`язку. Доцільність продовження процесуального строку обумовлюється рівнем ймовірності, наскільки таке продовження буде ефективним у контексті не тільки реалізації особою процесуального права та/або виконання процесуального обов`язку, а й правової визначеності учасників правовідносин, спір між якими вирішується із застосуванням процесуальних засобів.

Оскільки у задоволенні заяви позивача про відстрочення сплати судового збору відмовлено, відтак підстав для задоволення заяви про продовження строку на усунення недоліку позовної заяви у суду немає.

Відповідно до п.1 ч.4 ст.169 Кодексу адміністративного судочинства України, позовна заява повертається позивачеві, якщо: позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху.

Враховуючи приписи вищевказаної норми та те, що недоліки позовної заяви у встановлений строк усунені не були, позовна заява підлягає поверненню позивачеві.

Роз`яснити позивачеві, що в силу вимог ч.8 ст.169 Кодексу адміністративного судочинства України, повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Керуючись ст.ст.169, 171, 243, 248, 250, 256, 293-295, підп.15.5 п.15 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суддя -

п о с т а н о в и в :

позовну заяву Західного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків до Державного підприємства «Львіввугілля» про скасування договорів про реструктуризацію основного податкового боргу повернути позивачеві.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення через Львівський окружний адміністративний суд, а у разі реєстрації офіційної електронної адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Суддя Ланкевич А.З.