Справа № 140/5014/22
Суддя: Мороз Л.Л.
Дата ухвалення: 2023-05-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

01 травня 2023 року

м. Київ

справа №140/5014/22

адміністративне провадження № К/990/9556/23

Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Мороз Л.Л.,

суддів: Рибачука А.І., Тацій Л.В.,

перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 02.02.2023 у справі №140/5014/22 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання протиправним дій та зобов`язання вчинити дії,

УСТАНОВИВ:

У 2022 році ОСОБА_1 (далі також - позивач) звернувся до Волинського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (далі також - відповідач), у якому просив:

- визнати протиправною відмову у перерахунку та виплаті разової грошової допомоги до 5 травня у 2022 році згідно частини п`ятої статті13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»;

- зобов`язати відповідача провести перерахунок та виплату позивачеві разової грошової допомоги до 5 травня у 2022 році згідно частини п`ятої статті13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» у розмірі семи мінімальних пенсій за віком з врахуванням виплачених коштів.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 25.08.2022 позов задоволено.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 02.02.2023 апеляційну скаргу відповідача задоволено:

- рішення Волинського окружного адміністративного суду від 25.08.2022 у справі № 140/5014/22 скасовано та прийнято нову постанову, якою у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись з постановою суду апеляційної інстанції, позивач оскаржив її у касаційному порядку.

Ухвалою Верховного Суду від 30.03.2023 касаційну скаргу залишено без руху.

Скаржникові надано десять днів з моменту отримання копії указаної ухвали для усунення недоліків касаційної скарги шляхом надання до суду уточненої касаційної скарги із зазначенням про наявність випадків визначених пунктами 1-4 частини четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) та обґрунтувати посилання на конкретний пункт, а також надати документ про сплату судового збору.

На виконання вимог указаної ухвали, скаржник, надіслав до суду уточнену касаційну скаргу до якої додав копію посвідчення інваліда 3 групи.

Дослідивши зміст касаційної скарги, разом із заявою про усунення недоліків, Суд дійшов такого висновку.

Щодо звільнення від сплати судового збору.

Згідно до частини п`ятої статті 330 КАС України, якщо касаційна скарга подається особою, звільненою від сплати судового збору відповідно до закону, у ній зазначаються підстави звільнення від сплати судового збору.

Згідно до пункту 8 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються особи з інвалідністю внаслідок Другої світової війни та сім`ї воїнів (партизанів), які загинули чи пропали безвісти, і прирівняні до них у встановленому порядку особи.

На підтвердження вказаного факту позивачем надано копію посвідчення інваліда війни ІІІ групи, який має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни інвалідів війни, тому він звільнений від сплати судового збору.

Вказане підтверджується правовими позиціями викладеними у додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.03.2019 у справі №800/203/17 та у постановах Верховного Суду від 13.05.2021 у справі №300/2690/19, від 02.07.2020 у справі №620/2075/19, від 23.01.2019 у справі №461/663/17, від 22.03.2019 у справі №825/934/18 та від 28.05.2019 у справі №760/10710/16-а.

З огляду на викладене, Суд дійшов висновку, що скаржник звільнений від сплати судового збору у силу закону.

Щодо підстав касаційного оскарження.

Пунктом 8 частини другої статті 129 Конституції України передбачено, що серед основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Згідно до частини першої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Приписами частини четвертої статті 328 КАС України встановлено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.

Згідно з пунктом 4 частини другої статті 330 КАС України у касаційній скарзі зазначаються підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).

Із системного аналізу статті 129 Конституції України, статей 328, 330, 353 КАС України, можна зробити висновок, що під час касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій статті 328 КАС України, обґрунтування неправильного застосування судом (судами) норм матеріального права чи порушення ним (ними) норм процесуального права має обов`язково наводитись у взаємозв`язку із посиланням на відповідний пункт (пункти) частини четвертої статті 328 КАС України як на підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга.

Вирішуючи питання про відкриття провадження, Суд зазначає таке.

Як на підставу касаційного оскарження, скаржник посилається на пункт 1 частини четвертої статті 328 КАС України та зазначає, що суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку.

Суд надавши належну оцінку матеріалам касаційної скарги, дійшов висновку, що скаржник посилаючись на пункт 1 частини четвертої статті 328 КАС України, не вказав, який саме висновок Верховного Суду не було застосовано судами попередніх інстанції у подібних правовідносинах.

З огляду на зазначене, Суд указану скаржником підставу касаційного оскарження до уваги не приймає.

Інших обґрунтованих підстав передбачених пунктами 1-4 частини четвертої статті 328 КАС України скаржником не зазначено.

Згідно до частини третьої статті 334 КАС України в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються, зокрема, підстава (підстави) відкриття касаційного провадження.

За приписами частини першої статті 341 КАС України встановлено, що суд касаційної інстанції переглядає судові рішення, зокрема, в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження.

Аналізуючи наведене, Суд дійшов висновку, що скаржником не усунуті недоліки касаційної скарги зазначені в ухвалі Верховного Суду від 30.03.2023 про залишення касаційної скарги без руху у частині наведення обґрунтованих підстав касаційного оскарження передбачених пунктами 1-4 частини четвертої статті 328 КАС України, а тому касаційну скаргу слід повернути особі, яка її подала, згідно до пункту 4 частини п`ятої статті 332 КАС України.

Керуючись статтею 248, пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС України, Суд

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 за подання касаційної скарги на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 02.02.2023 у справі №140/5014/22 - повернути особі, яка її подала.

Роз`яснити, що повернення касаційної скарги не перешкоджає реалізувати право на повторне звернення до суду касаційної інстанції у порядку, встановленому законом.

Копію ухвали про повернення касаційної скарги надіслати учасникам справи.

Скаржникові надіслати копію ухвали про повернення касаційної скарги разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею і не оскаржується.

Судді Л.Л. Мороз
А.І. Рибачук Л.В. Тацій