Справа № 360/440/23
Суддя: К.О. Пляшкова
Дата ухвалення: 2023-05-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі

02 травня 2023 року м. ДніпроСправа № 360/440/23
Суддя Луганського окружного адміністративного суду Пляшкова К.О., перевіривши матеріали адміністративного позову адвоката Комарової Ганни Олексіївни в інтересах ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (місцезнаходження: 61022, Харківська область, місто Харків, Майдан Свободи 5, Держпром, 3 під`їзд, 2 поверх), Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області (місцезнаходження: 93404, Луганська область, місто Сєвєродонецьк, вулиця Шевченка, будинок 9) про визнання протиправним рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Луганського окружного адміністративного суду 28 квітня 2023 року надійшов адміністративний позов адвоката Комарової Ганни Олексіївни (далі представник позивача) в інтересах ОСОБА_1 (далі позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (далі перший відповідач, ГУПФУ в Харківській області), Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області (далі другий відповідач, ГУПФУ в Луганській області) з такими вимогами:

1) визнати протиправним та скасувати рішення ГУПФУ України в Харківській області від 21 січня 2022 року № 91 «Про відмову у призначенні пенсії» позивачу;

2) зобов`язати ГУПФУ в Луганській області призначити позивачу пенсію за віком на пільгових умовах у відповідності до частини третьої статті 114 Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 05 листопада 2021 року та виплатити заборгованість, яка утворилася за період з 05 листопада 2021 року по 06 липня 2022 року.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач перебуває на обліку в органах Пенсійного фонду України (м. Сєвєродонецьк) Луганської області, як отримувач пенсії за віком згідно із статтею 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Пенсія призначена за результатами повторного звернення позивача до органів Пенсійного фонду з 06 липня 2022 року.

Вперше позивач (через спеціаліста пенсійної групи відділу кадрів ПрАТ «Сєвєродонецьке об`єднання «Азот») звернувся із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах до ГУПФУ в Луганській області 14 січня 2022 року, що не перевищувало 3-х місяців з дня досягнення пенсійного віку на пільгових умовах, надавши всі відповідні документи до другого відповідача. При цьому другим відповідачем не повідомлено позивача, що до його заяви про призначення пенсії додані не всі необхідні документи, та не запропоновано надати необхідні документи додатково, про що також свідчить зміст розписки-повідомлення. Навпаки, спеціаліст запевнив позивача, що повний пакет документів для призначення пенсії надано.

Через декілька днів працівники пенсійного органу у телефонному режимі повідомили позивача, що питання про призначення пенсії розглядалось ГУПФУ в Харківській області, за наслідками чого прийнято рішення про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, у зв`язку з нібито відсутністю необхідного пільгового стажу. Також вони повідомили, що підготують листа до ГУПФУ в Харківській області щодо повторного розгляду матеріалів, оскільки ГУПФУ в Луганській області відскановано та надано повний пакет документів. Будь-яке рішення про відмову у призначенні пенсії позивачу не надано. Позивач очікував результати листування між органами ПФУ (можливо другий відповідач надав не всі документи першому відповідачу, можливо деякі документи не відкрились або відбулися інші технічні причини) та повторного розгляду його матеріалів, як запевнив його другий відповідач.

У зв`язку з проведенням бойових дій у місті Сєвєродонецьку Луганської області позивач з родиною був вимушений евакуюватися до Дніпропетровської області.

Враховуючи, що пройшов тривалий час, а питання про призначення пенсії вирішено так і не було, позивач вирішив звернутися до Пенсійного фонду України з заявою від 06 травня 2022 року для з`ясування, чи розглянуто повторно його матеріали щодо призначення пенсії, як запевняв другий відповідач. Зазначене звернення в подальшому скеровано на розгляд за належністю до відповідних територіальних органів ПФУ.

Листом від 23 травня 2022 року ГУПФУ в Луганській області повідомило позивача, що його електронну пенсійну справу перевірено стосовно правомірності винесеного рішення про відмову. У зв`язку з введенням воєнного стану та з метою захисту персональної інформації, на теперішній час відсутня можливість перегляду завантаженого переліку документів для їх повного аналізу, в зв`язку з чим неможливо перевірити правильність обчислення пільгового стажу. Крім того, ОСОБА_1 рекомендовано звернутися зі всіма необхідними документами для подання повторної заяви про призначення пенсії до територіального органу Пенсійного фонду України або разом зі сканованими копіями документів, які відповідають оригіналам документів та придатні для сприйняття їх змісту, через вебпортал електронних послуг Пенсійного фонду України.

Листом від 06 червня 2022 року ГУПФУ в Дніпропетровській області повідомило позивача, що він не перебуває в них на обліку, а тому відсутня можливість надати інформацію про пенсійне забезпечення з урахуванням конфіденційної інформації про особу. Також рекомендовано звернутися за призначенням пенсії повторно.

Листом від 14 червня 2022 року Департамент пенсійного забезпечення Пенсійного фонду України розглянувши звернення позивача повідомив, що у зв`язку із введенням в Україні воєнного стану для мінімізації ризиків щодо розголошення інформації пенсіонера, доступ до електронних пенсійних справ було обмежено. Для визначення права на призначення пенсії рекомендовано надати копії документів, надані до заяви про призначення пенсії від 14 січня 2022 року, які придатні для сприйняття їх змісту.

Представник позивача зазначає, що враховуючи зазначені вище відповіді, наявною стала позиція пенсійних органів, відповідно до якої, у зв`язку з введенням воєнного стану та з метою захисту персональної інформації, нібито відсутня можливість перегляду завантажених документів, отже за призначенням пенсії необхідно виключно звертатися повторно.

За таких обставин, 06 липня 2022 року позивач повторно звернувся до відділу обслуговування громадян (сервісного центру № 8) ГУПФУ в Дніпропетровській області з заявою про призначення пенсії за віком. Заява опрацьована за принципом екстериторіальності спеціалістами ГУПФУ в Дніпропетровській області, пенсію призначено з 06 липня 2022 року.

Таким чином, вісім місяців соціального захисту позивача, гарантованого Конституцією України у вигляді пенсійного забезпечення, було втрачено.

Представник позивача зазначає, що жодного разу до відповідей територіальних органів Пенсійного фонду України не було додано самого рішення суб`єкта владних повноважень, яким позивачу відмовлено у призначенні пенсії. Не направлялось/не вручалось таке рішення йому і окремо. Копію оскаржуваного рішення отримано тільки у відповідь на адвокатський запит. Замість доказів направлення цього рішення позивачу, додано копію листа від 23 травня 2022 року, в якому другий відповідач зазначав про перевірку правомірності винесеного рішення про відмову та т.і.

Оскаржуваним рішенням від 21 січня 2022 року № 91 встановлено, що страховий стаж позивача становить 38 років 7 місяців 29 днів, пільговий стаж за Списком № 2 становить 02 роки 04 місяці 01 день, пільговий стаж за Списком № 1 - відсутній. До пільгового стажу роботи за Списком № 1 не зараховано період роботи з 23 жовтня 1989 року по 27 вересня 1993 року згідно із довідкою від 19 липня 2021 року № 287, оскільки відсутні накази про результати атестації робочого місця з переліком відділів та посад, первинні документи, в довідці не зазначено проходження атестації вперше.

Представник позивача зазначає, що до ГУПФУ в Луганській області надано трудову книжку позивача, яка містить всі необхідні записи. Крім того надано довідку про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії від 19 липня 2021 року № 287, виписку з наказу від 04 липня 1994 року № 437, відповідно до якої професія «майстер по ремонту (занятий на ремонті, профілактиці та обслуговуванні технологічного обладнання) цеха ацетілена» дає право на пільгове пенсійне забезпечення згідно із Списком № 1 за результатами атестації робочих місць. Зазначена виписка з наказу позначена в розписці-повідомленні від 14 січня 2022 року, як «Інший документ (атест. 437)». Також надано і лист відділу Державної експертизи умов праці Управління праці та зайнятості населення Луганської ОДА від 17 квітня 2002 № 6/3365, відповідно до якого атестація робочих місць по умовам праці проведена відповідним чином. Зазначений лист позначено в розписці-повідомленні від 14 січня 2022 року як «Інший документ (експ.437)».

На думку представника позивача, позиція першого відповідача, відповідно до якої до заяви не додані накази про результати атестації, первинні документи є необґрунтованою, безпідставною та спростовується розпискою-повідомленням, відповідно до якої, всі необхідні документи надано при першому зверненні до ГУПФУ в Луганській області 14 січня 2022 року.

Також представник позивача зазначає, що позивачем надано повністю аналогічний пакет документів при повторному зверненні 06 липня 2022 року, що підтверджується розпискою-повідомленням від 06 липня 2022 року ГУПФУ в Дніпропетровській області, за наслідками розгляду якого призначено пільгову пенсію позивачу, що також повністю підтверджує протиправність дій щодо відмови у призначенні пенсії першим відповідачем.

Крім того, представник позивача вважає, що перший відповідач не мав повноважень на прийняття оскаржуваного рішення, оскільки, на його думку, відповідно до пункту 4.2 розділу ІV Порядку 22-1 рішення за заявою позивача від 14 січня 2022 року мало приймати ГУПФУ в Луганській області. На думку представника позивача, другий відповідач був зобов`язаний засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначити структурний підрозділ саме «органу, що призначає пенсію», яким і є ГУПФУ в Луганській області. ГУПФУ в Харківській області не є структурним підрозділом ГУПФУ в Луганській області, оскільки є окремим територіальним органом Пенсійного фонду України і має свої окремі структурні підрозділи. В силу приписів пункту 4.3. розділу ІV Порядку 22-1 саме керівник ГУПФУ в Луганській області повинен підписати рішення за результатами розгляду заяви про призначення пенсії, оскільки ГУПФУ в Луганській області і є тим «органом, що призначає пенсію».

Також представник позивача зазначає, що отримане рішення від 21 січня 2022 року не містить відповідного бланку державного органу та його реквізитів, підписано лише начальником відділу та головним спеціалістом та виключно наявна на ньому печатка вказує на ГУПФУ в Харківській області.

Вважаючи порушеними права позивача з вищенаведених підстав, представник позивача звернувся за судовим захистом з цим позовом.

Відповідно до частини другої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) суддя відкриває провадження в адміністративній справі на підставі позовної заяви, якщо відсутні підстави для залишення позовної заяви без руху, її повернення чи відмови у відкритті провадження у справі.

Зазначена позовна заява відповідає вимогам статей 160, 161, 172 КАС України, підстав для повернення позовної заяви, відмови у відкритті провадження в адміністративній справі суд не встановив, у зв`язку з чим вважає за необхідне відкрити провадження у справі.

Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 12 КАС України адміністративне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного). Спрощене позовне провадження призначене для розгляду справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

Частиною третьою статті 257 КАС України встановлено, що при вирішенні питання про розгляд справи за правилами спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: 1) значення справи для сторін; 2) обраний позивачем спосіб захисту; 3) категорію та складність справи; 4) обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначати експертизу, викликати свідків тощо; 5) кількість сторін та інших учасників справи; 6) чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес; 7) думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Адміністративна справа незначної складності (малозначна справа) - адміністративна справа, у якій характер спірних правовідносин, предмет доказування та склад учасників тощо не вимагають проведення підготовчого провадження та (або) судового засідання для повного та всебічного встановлення її обставин (пункт 20 статті 4 КАС України).

Згідно з частиною першою статті 260 КАС України питання про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження у справі.

Частиною п`ятою статті 262 КАС України передбачено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Таким чином, виходячи з наведених в статті 257 КАС України критеріїв, з огляду на предмет спору в даній справі, з урахуванням вимог статей 259, 260, 262 КАС України, суддя вважає за необхідне здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Представником позивача у позовній заяві заявлено клопотання про визнання поважними причини пропуску строку та поновлення строку на подання адміністративного позову, в обґрунтування якого вказано, що рішення від 21 січня 2022 року мало бути оскаржене до суду не пізніш ніж 21 липня 2022 року, однак оскільки його копію отримано лише на адвокатський запит 25 квітня 2023 року, строк, встановлений статтею 122 КАС України для звернення до суду, сплинув за поважних причин.

Вирішуючи заявлене клопотання, суд виходить з такого.

Згідно з частиною першою статті 118 КАС України процесуальні строки - це встановлені законом або судом строки, у межах яких вчиняються процесуальні дії. Процесуальні строки встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені - встановлюються судом.

Перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок (частина перша статті 120 КАС України).

Частинами першою та четвертою статті 121 КАС України визначено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подана заява, скарга, документи тощо), стосовно якої пропущено строк.

Відповідно до частини першої статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами (частина перша).

Абзацом першим частини другої статті 122 КАС України встановлено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів (частина друга).

Дотримання строків звернення до адміністративного суду є однією з умов дисциплінування учасників публічно-правових відносин у випадку, якщо вони стали спірними. У випадку пропуску строку звернення до суду, підставами для визнання поважними причин такого пропуску є лише наявність обставин, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами.

Необхідно зауважити на тому, що інститут строків у адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах та стимулює суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Строки звернення до адміністративного суду з позовом обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Разом тим, питання поважності причин пропуску строку звернення до суду є оціночним та залежить від доказів, якими підтверджуються обставини та підстави такого пропуску.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий розгляд його справи судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо прав та обов`язків цивільного характеру. У цьому пункті закріплене «право на суд» разом із правом на доступ до суду складають єдине ціле (див. mutatis mutandis рішення Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) у справі «Ґолдер проти Сполученого Королівства» (Golder v. the United Kingdom, заява № 4451/70, п. 36). Проте ці права не є абсолютними та можуть бути обмежені, але лише таким способом і до такої міри, що не порушує сутність вказаних прав (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ у справі «Станєв проти Болгарії» (Stanev v. Bulgaria, заява № 36760/06, п. 230). Під доступом до правосуддя згідно зі стандартами ЄСПЛ розуміють здатність особи безперешкодно отримати судовий захист як доступ до незалежного і безстороннього вирішення спорів за встановленою процедурою на засадах верховенства права.

Тож позиція ЄСПЛ свідчить, що основною складовою права на суд є право доступу, в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

Окрім того, суд вважає за необхідне зазначити, що у рішенні від 27 червня 2000 року у справі «Ілхан проти Туреччини» ЄСПЛ зазначив, що правило встановлення обмежень звернення до суду у зв`язку з пропуском строку повинно застосовуватися з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично, не має абсолютного характеру і перевіряючи його виконання слід звернути увагу на обставини справи.

ЄСПЛ також у справі «Корня проти Республіки Молдова» (Cornea v. the Republic of Moldova, заява № 22735/07, п.п. 21-26; констатовано порушення пункту 1 статті 6 Конвенції) зазначив, що право на доступ до суду, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, не є абсолютним й може підлягати в деяких випадках обмеженням. Суд повинен переконатись у тому, що застосовані заходи не обмежують та не знижують можливості доступу до суду таким чином, що порушується сам зміст цього права. Більше того, обмеження буде неспівмірним з пунктом 1 статті 6 Конвенції, якщо воно не переслідує законну мету та якщо не існує розумної співмірності між застосованими заходами і переслідуваною метою (рішення у справі «Уейт і Кеннеді проти Німеччини», заява № 26083/94, пункт 59). Право на доступ до суду буде порушеним, коли регулювання не переслідує більше мету правової безпеки і належного управління правосуддям, а являє собою бар`єр, який перешкоджає особі добитися розгляду по суті своєї справи компетентним судом (рішення у справі «Цалкізіс проти Греції» (Tsalkitzis v. Greece, заява № 11801/04, пункт 44).

Оцінюючи обставини, на які посилається позивач як на поважні, суд виходить з оцінки та аналізу всіх наведених у адміністративному позові доводів і з того, чи мав позивач за таких обставин можливість своєчасно реалізувати право на звернення до суду (чи відсутні були вагомі перешкоди, труднощі для реалізації цього права).

Отже, зважаючи на несвоєчасне отримання позивачем оскаржуваного рішення, суд вважає за необхідне визнати поважними причини пропуску строку та поновити позивачеві строк звернення до адміністративного суду з цим позовом.

За приписами частини третьої статті 77 КАС України докази суду надають учасники справи. Суд може запропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом.

З огляду на вищевикладене, суд вважає за необхідне витребувати докази, яких, на думку суду, не вистачає для з`ясування всіх обставин у справі.

Керуючись статтями 77, 121, 122, 160, 168, 171, 174, 175, 257, 260, 261, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя

УХВАЛИВ:

Задовольнити клопотання адвоката Комарової Ганни Олексіївни в інтересах ОСОБА_1 про поновлення пропущеного строку звернення до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області про визнання протиправним рішення, зобов`язання вчинити певні дії.

Поновити адвокату Комаровій Ганні Олексіївні в інтересах ОСОБА_1 пропущений строк на звернення до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області про визнання протиправним рішення, зобов`язання вчинити певні дії.

Прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі.

Справу розглянути за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Запропонувати відповідачам Головному управлінню Пенсійного фонду України в Харківській області, Головному управлінню Пенсійного фонду України в Луганській області, надати до суду за допомогою підсистеми (модулю) «Електронний суд» Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, з використанням власного електронного підпису, протягом 15 днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження у справі:

- відзив на позовну заяву разом зі всіма доказами, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача, якщо такі докази не надані позивачем, та доказами, що підтверджують надіслання (надання) позивачу копії відзиву та доданих до нього документів.

Роз`яснити відповідачам, що відповідно до частини четвертої статті 159 КАС України неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Встановити строк для подання на офіційну електрону адресу суду або за допомогою Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, з використанням власного електронного підпису, відповіді на відзив та заперечення протягом 5 днів з дня одержання відзиву (відповіді на відзив).

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області подати до суду за допомогою підсистеми (модулю) «Електронний суд» Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, з використанням власного електронного підпису, протягом 15 календарних днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження у справі такі докази:

- копію пенсійної справи позивача (в межах предмету спору);

- заяву позивача від 14 січня 2022 року про призначення пенсії разом зі всіма доданими до неї документами;

- рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 14 січня 2022 року про призначення пенсії;

- детальний розрахунок стажу позивача станом на дату звернення із заявою від 14 січня 2022 року;

- заяву позивача від 06 липня 2022 року про призначення пенсії разом зі всіма доданими до неї документами;

- рішення про призначення позивачу пенсії за заявою від 06 липня 2022 року про призначення пенсії;

- детальний розрахунок стажу позивача станом на дату звернення із заявою від 06 липня 2022 року;

-а також будь-які інші документи, які були прийняті до уваги при розгляді заяв позивача про призначення пенсії.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області подати до суду за допомогою підсистеми (модулю) «Електронний суд» Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, з використанням власного електронного підпису, протягом 15 календарних днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження у справі такі докази:

- заяву позивача від 14 січня 2022 року про призначення пенсії разом зі всіма доданими до неї документами;

- рішення, прийняте за наслідком розгляду заяви позивача від 14 січня 2022 року про призначення пенсії;

- детальний розрахунок стажу позивача станом на дату звернення із заявою від 14 січня 2022 року;

-а також будь-які інші документи, які прийняті до уваги при прийнятті оскаржуваного рішення про відмову в призначенні пенсії.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області подати до суду за допомогою підсистеми (модулю) «Електронний суд» Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, з використанням власного електронного підпису, протягом 15 календарних днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження у справі такі докази:

- заяву позивача від 06 липня 2022 року про призначення пенсії разом зі всіма доданими до неї документами;

- рішення про призначення пенсії позивачу за заявою від 06 липня 2023 року;

- детальний розрахунок стажу позивача станом на дату звернення із заявою від 06 липня 2022 року.

Справа розглядатиметься суддею Пляшковою К.О. одноособово.

Повідомити сторони про можливість реєстрації в підсистемі Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи (ЄСІТС) «Електронний суд» для отримання процесуальних документів в електронному вигляді та інформації по даній справі на офіційному вебпорталі «Судова влада України».

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо даної справи в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України http://court.gov.ua/fair/sud1270/.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання суддею та може бути оскаржена в апеляційному порядку окремо від рішення суду у випадку відкриття провадження у справі з порушенням правил підсудності.

СуддяК.О. Пляшкова