Справа № 520/4299/23
Суддя: Шевченко О.В.
Дата ухвалення: 2023-05-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 травня 2023 р. Справа № 520/4299/23

Суддя Харківського окружного адміністративного суду Шевченко О.В., розглянувши в письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Харківського окружного адміністративного суду звернувся позивач, ОСОБА_1 , з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області №57 від 21.09.2022 про відмову у призначенні дострокової пенсії за віком ОСОБА_1 відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області призначити та виплачувати з 08 липня 2022 року ОСОБА_1 дострокову пенсію за віком відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області при призначенні дострокової пенсії за віком відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV ОСОБА_1 зарахувати до загального трудового стажу період його роботи в колгоспі з 02.02.1984 по 10.10.1985 роки та період його роботи з 20.06.1994 по 24.03.1995 роки;

- допустити до негайного виконання рішення Суду в частині виплати заборгованості з виплати дострокової пенсії за віком з 08 липня 2022 року ОСОБА_1 у межах суми стягнення за один місяць;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області подати звіт про виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду по даній справі протягом 20 днів з дня набрання рішенням законної сили.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що оскаржуване рішення ГУПФУ в Донецькій області №57 від 21.09.2022 про відмову у призначенні дострокової пенсії за віком ОСОБА_1 відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» є протиправним, необґрунтованим та таким, що підлягаю скасуванню.

Ухвалою суду відкрито спрощене провадження по справі в порядку, передбаченому статтею 263 Кодексу адміністративного судочинства України та запропоновано відповідачам надати відзивм на позов.

Копія ухвали про відкриття спрощеного провадження була надіслана до Електронних кабінетів відповідачів в системі "Електронний суд" та ними отримана, що підтверджується довідками про доставку електронного листів (а.с. 41 - 42).

Представником відповідача, Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, надано до суду відзив на позовну заяву, в якому він просив відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог в повному обсязі та зазначив, що 14.09.2022 року ОСОБА_2 через вебпортал Пенсійного фонду України звернувся з заявою про призначення дострокової пенсії за віком відповідно до пункту 4 частини 1 статті 115 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування. Автоматичним розподілом справ в електронній підсистемі визначено, що розгляд заяви здійснюється відділом пенсійного забезпечення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області. 21.09.2022 року за результатами розгляду заяви ОСОБА_1 прийнято рішення про відмову в призначенні пенсії № 57. Відповідно до наданих документів та індивідуальних відомостей про застраховану особу страховий стаж ОСОБА_1 складає 28 років 08 місяців 13 днів. До страхового стажу ОСОБА_1 не зараховано період роботи у колгоспі з 02.02.1984 по 10.10.1985 згідно з трудовою книжкою колгоспника від 13.11.1985, оскільки запис зроблено раніше дати видачі трудової книжки, відсутня дата та номер документа про трудову участь у громадському господарстві. Уточнююча довідка не надана. Також, не зараховано період роботи з 20.06.1994 по 24.03.1995, оскільки запис в трудовій книжці засвідчено печаткою, відтиск якої є не чітким і не зрозумілий текст, наявний на цьому відтиску. Уточнююча довідка також не надана. Заявником надано довідку від 12.09.2022 №3602 про проходження військової служби та участь у бойових діях, в якій не зазначена (загальна кількість років, місяців і днів) тривалості участі у бойових діях.

З приводу вимог зобов`язального характеру представником відповідача зазначено, що у разі скасування оскаржуваного рішення, належним способом захисту прав Позивача буде саме зобов`язання Відповідача-І повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії з врахуванням висновків суду, викладених у рішенні. Такий спосіб захисту прав позивача не порушує дискрецію органів ПФУ на прийняття рішення про призначення пенсії та визначення підстав, за яких призначається пенсія або приймається рішення про відмову в її призначенні.

Проте, представником Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області відзиву на позов у встановлений судом строк до канцелярії суду не надходило, причин поважності його неподання відповідачем не повідомлено.

Суд звертає увагу, що представником відповідача також не надано до суду клопотання про продовження строку подання до суду відзиву на позов.

Згідно положень ч.4 ст. 159 КАС України, неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Відповідно до ч.6 ст. 162 КАС України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 263 КАС України, суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази, судом встановлено наступне.

Як свідчать матеріали справи, ОСОБА_1 14 вересня 2022 року звернувся через вебпортал електронних послуг Пенсійного фонду України до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області з заявою про призначення дострокової пенсії за віком згідно п. 4 ч. 1 статті 115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV як учасник бойових дій на території Демократичної Республіки Афганістан.

Відповідно до пункт 4.2 постанови правління ПФУ від 16.12.2020 №25-1 Про затвердження змін до деяких постанов правління Пенсійного фонду України, при прийманні документів працівник сервісного центру реєструє заяву, перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів, відповідність викладених у них відомостей про особу даним паспорта.

Після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

Вищевказану заяву від 14 вересня 2022 року про призначення пенсії за віком передано на розгляд до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, за результатами розгляду якої рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області №57 від 21.09.2022 про відмову у призначенні дострокової пенсії за віком ОСОБА_1 відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (а.с. 18).

В обґрунтування відмови у призначенні пенсії в рішенні зазначено, що відповідно до наданих документів та індивідуальних відомостей про застраховану особу страховий стаж ОСОБА_1 складає 28 років 08 місяців 13 днів.

До страхового стажу не зараховано:

- період роботи у колгоспі з 02.02.1984 по 10.10.1985 згідно записів трудової книжки колгоспника від 13.11.1985, оскільки запис зроблено раніше дати видачі трудової книжки, відсутня дата та номер документа про трудову участь у громадському господарстві;

- період роботи з 20.06.1994 по 24.03.1995, оскільки запис в трудовій книжці засвідчено печаткою, яка не читається.

Для зарахування до страхового стажу:

- період роботи у колгоспі з 02.02.1984 по 10.10.1985 необхідно надати довідку про встановлений та фактично відпрацьований мінімум трудової участі у громадському господарстві;

- період роботи з 20.06.1994 по 24.03.1995 необхідно надати уточнюючу довідку відповідно до постанови КМУ від 12 серпня 1993 року № 637, якою затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

Також, заявником надано довідку від 12.09.2022 №3602 про проходження військової служби та участь у бойових діях, в якій не зазначено (загальна кількість років, місяців і днів) тривалості участі у бойових діях.

У відзиві на позов представником відповідача зазначено аналогічні твердження як підстави для відмови у призначенні позивачу дострокової пенсії за віком відповідно до статті 115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Не погоджуючись та з відмовою у зарахуванні до страхового стажу періодів його роботи в колгоспі з 02.02.1984 по 10.10.1985 роки та період його роботи з 20.06.1994 по 24.03.1995 роки, а також з рішенням про відмову у призначенні пенсії за віком згідно статті 115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», позивач звернувся до суду з даним позовом.

Отже, слід з`ясувати, чи підлягають до зарахування до страхового стажу позивача спірні періоди його роботи (з 02.02.1984 по 10.10.1985 роки, з 20.06.1994 по 24.03.1995 роки), чи правомірно ПФУ не враховано довідку від 12.09.2022 №3602 про проходження військової служби та участь у бойових діях та чи наявні всі підстави для призначення позивачу дострокової пенсії за віком відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Згідно п.1 та 2 ст. 24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

До страхового стажу для обчислення розміру пенсії за віком, з якого обчислюється розмір пенсії по інвалідності або у зв`язку з втратою годувальника, крім наявного страхового стажу, зараховується також на загальних підставах відповідно період з дня встановлення інвалідності до досягнення застрахованою особою віку, передбаченого частиною першою статті 26 цього Закону, та період з дня смерті годувальника до дати, коли годувальник досяг би віку, передбаченого частиною першою статті 26 цього Закону.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Статтею 62 Закону № Закону України Про пенсійне забезпечення № 1788-ХІІ передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Також, у відповідності до ст. 48 Кодексу законів про працю України трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

В постанові від 16 січня 2023 року по справі №171/843/17(2-а/171/46/17) Верховний Суд відмітив що законодавством України встановлено пріоритетність записів у трудовій книжці перед відомостями у первинних документах.

Відповідно до ст. 56 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 № 1788-ХІІ (далі Закон №1788-ХІІ) до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

Згідно записів трудової книжки колгоспника НОМЕР_1 від 13.11.1985 року (а.с. 27 - 28), ОСОБА_1 з 02.02.1984 по 10.10.1985 працював в колгоспі "Прогрес".

Згідно записів трудової книжки НОМЕР_2 від 06.12.1985 року (а.с. 29 - 33), позивач працював механікозбірному цеху на Лозівському кузнечо - механічному заводі. З 08.05.1986 по 03.06.1988 проходив військову службу. З 06.09.1988 по 04.06.1994 працював (на різних посадах) на Лозівському кузнечо - механічному заводі. З 20.06.1994 по 24.03.1995 працював в господарстві "Україна". З 02.01.2002 по 01.02.2002 працював в я/сад №40 "Чайка". З 17.05.2002 по 31.12.2004 працював трактористом - машиністом СГ "Україна". З 01.01.2005 по 30.04.2005 працював на посаді в ХВБР "Укрбургаз". З 01.05.2005 по 31.05.2010 працював в ПСТ "Україна". З 01.06.2010 по 10.12.2018 працював в ФБУ "Укрбургаз".

Оскаржуваним рішенням та відзивом на позов підтверджено, що на підставі наданих документів та індивідуальних відомостей про застраховану особу, пенсійним органом визначено страховий стаж ОСОБА_1 як 28 років 08 місяців 13 днів.

Спірними є період роботи у колгоспі з 02.02.1984 по 10.10.1985, який не зараховано до страхового стажу позивача з підстав того, що запис в трудовій книжці колгоспника від 13.11.1985 зроблено раніше дати видачі трудової книжки, відсутня дата та номер документа про трудову участь у громадському господарстві. Також, не зараховано періоду роботи позивача з 20.06.1994 по 24.03.1995, оскільки запис в трудовій книжці НОМЕР_2 від 06.12.1985 року засвідчено печаткою, яка не читається.

З цього приводу суд зазначає наступне.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі Порядок).

Відповідно до п. 1 Порядку основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Пунктом 3 Порядку передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Наказом Міністерства праці України за №58 від 29.07.1993 року затверджено Інструкцію про порядок ведення трудових книжок працівників (далі Інструкція).

Відповідно до пункту 1.1 Інструкції трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі, організації (далі - підприємство) усіх форм власності або у фізичної особи понад п`ять днів, у тому числі осіб, які є співвласниками (власниками) підприємств, селянських (фермерських) господарств, сезонних і тимчасових працівників, а також позаштатних працівників за умови, якщо вони підлягають державному соціальному страхуванню.

Пунктом 2.2 розділу ІІ Інструкції передбачено, що заповнення трудової книжки вперше проводиться власником або уповноваженим ним органом не пізніше тижневого строку з дня прийняття працівника на роботу або прийняття студента вищого, учня професійно-технічного навчального закладу, що здобули професію (кваліфікацію) за освітньо-кваліфікаційним рівнем "кваліфікований робітник", "молодший спеціаліст", "бакалавр", "спеціаліст" та продовжують навчатися на наступному освітньо-кваліфікаційному рівні, на стажування.

Відповідно до п. 2.12 розділу ІІ Інструкції після зазначення дати заповнення трудової книжки працівник своїм підписом завіряє правильність внесених відомостей. Першу сторінку (титульний аркуш) трудової книжки підписує особа, відповідальна за видачу трудових книжок, і після цього ставиться печатка підприємства (або печатка відділу кадрів), на якому вперше заповнювалася трудова книжка.

Суд звертає увагу, що недоліки трудової книжки такі неточності як дата оформлення трудової книжки проставлена пізніше, ніж внесено до неї запис про прийняття особи на роботу, а також нечитання інформації з печатки підприємства, на якому працювала особа у спірний період, не можуть бути належною підставою для неврахування даних трудової книжки в цілому, оскільки визначальним є підтвердження факту зайнятості особи на відповідних роботах, а не правильність записів у трудовій книжці. Такі дані є формальністю та не впливають на зміст самих записів.

Також, суд зазначає, що на особу не може покладатися тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені в його трудовій книжці. Відсутність посилання чи неточних записів у первинних документах по обліку трудового стажу та нарахуванню заробітної плати на конкретну посаду, яку займав позивач у той чи інший період його роботи на підприємстві за наявності належним чином оформленої трудової книжки, не може бути підставою для невиключення вказаних періодів роботи до страхового стажу, оскільки працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань та виключення відповідного періоду зі страхового стажу.

Таким чином, формальні неточності у документах не можуть бути підставою для органів пенсійного органу для обмеження особи в реалізації конституційного права на соціальний захист.

Відповідно до ч.5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Вказане узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постановах від 21.02.2018 року по справі № 687/975/17, від 25.04.2019 року по справі № 593/283/17, від 30.09.2019 року по справі № 638/18467/15-а, яка враховується судом при вирішенні даної справи відповідно до ч.5 ст. 242 КАС України.

При цьому, слід зазначити, що відповідальність за оформлення та ведення трудової книжки покладено на роботодавця. Трудова книжка оформлюється при першому прийнятті особи на роботу та при подальшому працевлаштуванні на інше місце роботи обміну не підлягає.

Такий висновок суду узгоджується з позицією Верховного Суду, наведеною у постановах від 06.02.2018 року у справі № 677/277/17, №687/975/17 від 21.02.2018, від 06 березня 2018 року у справі №754/14898/15-а, яка також враховується при вирішенні даної справи відповідно до ч.5 ст. 242 КАС України.

Так, відповідно до ч.3 ст. 44 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Наявність сумнівів щодо запису в трудовій книжці може бути підставою для перевірки, в ході якої має бути встановлено обставини, які перешкоджають зарахуванню періоду роботи до страхового стажу.

Проте, всупереч зазначеному, відповідачі не зверталися до відповідного підприємства для отримання інформації щодо заповнення трудової книжки позивача, чого ними не спростовано у відзивах на позов.

Таким чином, відомості у трудових книжках позивача є повними, містять в собі вичерпну інформацію, зокрема, про трудову діяльність позивача у спірні періоди.

Отже, пенсійними органами протиправно не зараховано до страхового стажу позивача періодів його роботи у колгоспі з 02.02.1984 по 10.10.1985, а також періоду роботи з 20.06.1994 по 24.03.1995, записи про які зазначено в трудових книжках позивача, що не заперечувалося відповідачами.

Відповідно до ч.1 ст. 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року. Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2022 року по 31 грудня 2022 року - не менше 29 років.

Згідно п. 4 ч. 1 статті 115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», право на призначення дострокової пенсії за віком мають військовослужбовці, особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейські, які брали участь у бойових діях, в антитерористичній операції в районах її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях в районах їх здійснення та/або безпосередньою участю у здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, а також ті, яким встановлено інвалідність внаслідок поранення, контузії, каліцтва, отриманих під час захисту Батьківщини або під час виконання інших обов`язків військової служби (службових обов`язків), або внаслідок захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті, виконанням інтернаціонального обов`язку чи безпосередньою участю в антитерористичній операції в районах її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях в районах їх здійснення та/або безпосередньою участю у здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, дружини (чоловіки), якщо вони не взяли повторний шлюб, і батьки військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейських, які померли (загинули) у період проходження військової служби (виконання службових обов`язків) чи після звільнення із служби, але внаслідок поранення, контузії, каліцтва, отриманих під час виконання обов`язків військової служби (службових обов`язків), захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті, ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи, виконанням інтернаціонального обов`язку чи безпосередньою участю в антитерористичній операції в районах її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях в районах їх здійснення та/або безпосередньою участю у здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, особи, яким надано статус учасника бойових дій відповідно до пунктів 20 і 21 статті 6, особи з інвалідністю внаслідок війни відповідно до пунктів 12 та 13 статті 7 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", особи з числа резервістів, військовозобов`язаних і осіб, які входили до складу добровольчого формування територіальної громади, яким надано статус учасника бойових дій відповідно до пункту 19 статті 6, особи з інвалідністю внаслідок війни відповідно до пункту 11 статті 7 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", дружини (чоловіки), якщо вони не взяли повторний шлюб, і батьки, яким надано статус сім`ї загиблих (померлих) Захисників і Захисниць України відповідно до абзаців четвертого і п`ятого частини першої статті 10-1 зазначеного Закону, а також абзацу шостого частини першої статті 10-1 зазначеного Закону з числа членів сімей резервістів і військовозобов`язаних, - після досягнення чоловіками 55 років, жінками - 50 років та за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків і не менше 20 років у жінок.

Особи, яким надано статус особи, на яку поширюється чинність Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", до набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо уточнення норм, що регулюють питання визначення категорій осіб, які визнаються ветеранами війни та членами сімей загиблих Захисників і Захисниць України, та надання їм соціальних гарантій" з числа осіб, зазначених у статтях 10 і 10-1 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", продовжують користуватися правом на призначення дострокової пенсії за віком відповідно до цього пункту, передбаченим для членів сімей загиблих (померлих) Захисників і Захисниць України, без заміни відповідного посвідчення.

Суд звертає увагу, що обставини досягнення позивачем необхідного вікового цензу (досягнення 55 річного віку) та наявності у останнього необхідного цензу страхового стажу (перевищення показником стажу межі у 25 років) пенсійними органами під сумнів не ставиться та не спростовується, що є двома з трьох умов для призначення дострокової пенсії за віком відповідно до п. 4 ч. 1 статті 115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Третьою умовою є підтвердження того, що військовослужбовці, особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейські, зокрема, брали участь у бойових діях.

В оскаржуваному рішенні ПФУ також зазначено, що заявником надано довідку від 12.09.2022 №3602 про проходження військової служби та участь у бойових діях, в якій не зазначено (загальна кількість років, місяців і днів) тривалості участі у бойових діях. Аналогічне твердження міститься у відзиві на позов як підставу відмови у призначенні позивачу дострокової пенсії за віком.

Тобто, однією з підстав для прийняття рішення слугувала відсутність інформації про період (кількість років, місяців і днів) тривалості участі позивача у бойових діях.

В постанові від 06.11.2018 року у справі №591/3086/16-а Верховний Суд дійшов висновку, що участь військовослужбовця у бойових діях може підтверджуватись і фактом набуття статусу учасника бойових дій у розумінні ст.6 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту та відповідним посвідченням.

У розумінні ст.6 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту належним, допустимим, достовірним та достатнім доказом підтвердження обставини участі військовослужбовця у бойових діях є відповідне посвідчення учасника бойових дій.

За змістом рішення Другого Сенату Конституційного Суду України від 25.04.2019 р. №1-рп(ІІ)/2019 по справі №3-14/2019 (402/19, 1737/19) під використаним у національних законах України терміном військовослужбовці фактично слід розуміти у тому числі і військовослужбовців Радянської Армії та військовозобов`язаних під час спеціальних військових зборів Радянської Армії.

У даному ж випадку в аспекті статті 115 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування підтвердженню для призначення пенсії позивачу, насамперед, підлягають не обставини тривалості участі військовослужбовця у бойових діях, а сам факт такої участі.

Аналогічна правова позиція також висловлена Верховним Судом у постанові від 29.08.2018 року у справі №295/1129/17.

Відповідно пп. 6 п. 2.1 розділу ІІ до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою Пенсійного фонду України № 22-1 від 25.11.2005 року, документи, які підтверджують право на призначення дострокової пенсії за віком: документи про проходження військової служби (служби); посвідчення особи з інвалідністю внаслідок війни (за наявності).

Згідно копії посвідчення серії НОМЕР_3 , виданого Свердловським районним військовим комісаріатом Луганської області 29.03.2000 року, позивач має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - учасників бойових дій. Посвідчення безтермінове та дійсне на всій території України (а.с. 26).

Відповідна позначка про видачу позивачу посвідчення учасника бойових дій також міститься у військовому квитку НОМЕР_4 , виданому ЛОМВК Харківської області 08.05.1986 року (сторінка 24) (а.с. 19 - 24).

Довідкою районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки Харківської області від 12.09.2022 року №3602 підтверджено, що старшина запасу ОСОБА_1 проходив строкову військову службу в складі діючої армії з 08.05.1986 по 03.06.1988. Також, позивач проходив військову службу в складі діючої армії у військовій частині НОМЕР_5 на території Республіки Афганістан в період бойових дій, в тому числі під час виконання інтернаціонального обов`язку, з 27.09.1987 по 14.10.1987 (а.с. 26).

В довідці також зазначено, що позивачу видано посвідчення учасника бойових дій серії НОМЕР_3 від 29.03.2000 року.

Вищевказані документи, зокрема, довідка районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки Харківської області від 12.09.2022 року №3602, посвідчення серії НОМЕР_3 , виданого Свердловським районним військовим комісаріатом Луганської області 29.03.2000 року та військовий квиток НОМЕР_4 , виданому ЛОМВК Харківської області 08.05.1986 року, які підтверджують його участь у бойових діях, були надані позивачем разом із заявою про призначення пенсії за віком, що підтверджено матеріалами справи. При цьому, змісту довідки надавалася оцінка пенсійним органом, про що зазначено в спірному рішенні.

Таким чином, позивачем підтверджено факт його участі в бойових діях.

Отже, твердження пенсійного органу, що в довідці від 12.09.2022 №3602 про проходження військової служби та участь у бойових діях не зазначено (загальна кількість років, місяців і днів) тривалості участі позивача у бойових діях, є безпідставними, оскільки при призначенні дострокової пенсії за віком відповідно до ст. 115 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» цього не вимагається. Достатньо підтверджено факт його участі в бойових діях, що і було зроблено позивачем надавши всі підтверджуючі документи до ПФУ.

Вказаний висновок також узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 08 листопада 2021 року по справі № 219/11170/16-а, що враховується судом при вирішенні даної справи відповідно до ч.5 ст. 242 КАС України.

Зважаючи, що на момент звернення до органів ПФУ (14.09.2022 року) позивач досяг 55 років ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), мав стаж роботи більше 30 років (зараховано пенсійним органом та в судовому порядку), що підтверджується даними трудових книжок позивача, довідка районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки Харківської області від 12.09.2022 року №3602 та посвідчення серії НОМЕР_3 , виданого Свердловським районним військовим комісаріатом Луганської області 29.03.2000 року, підтверджують, що він є учасником бойових дій, отже має право на призначення дострокової пенсії за віком відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

З приводу визначення пенсійного органу, на який покладається обов`язок зарахування до страхового стажу періодів роботи та призначення дострокової пенсії за віком, слід зазначити наступне.

Відповідно до пунктів 4.1-4.3 розділу ІV постанови правління ПФУ Про затвердження Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону № 1058 від 25.11.2005 року № 22-1, заяви, що подаються особами відповідно до цього Порядку, реєструються в електронному журналі звернень органу, що призначає пенсію.

При прийманні документів працівник сервісного центру реєструє заяву, перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів, відповідність викладених у них відомостей про особу даним паспорта.

Після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

Рішення за результатами розгляду заяви підписується керівником органу, що призначає пенсію (іншою посадовою особою, визначеною відповідно до наказу керівника органу, що призначає пенсію, щодо розподілу обов`язків), та зберігається в електронній пенсійній справі особи.

Згідно пункту 4.10 постанови правління ПФУ № 22-1, після призначення, перерахунку пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший вид електронна пенсійна справа засобами програмного забезпечення передається до органу, що призначає пенсію, за місцем фактичного проживання особи, за місцезнаходженням установи виконання покарань, де відбуває покарання засуджений до позбавлення (обмеження) волі, для здійснення виплати пенсії.

Суд звертає увагу, що наразі вирішується питання зарахування до страхового стажу позивача періодів його роботи, а також призначення дострокової пенсії за віком.

Зміст постанови правління ПФУ №22-1 свідчить, що електронну пенсійну справу формує той структурний підрозділ органу, якому за принципом екстериторіальності передається до розгляду заява про призначення пенсії. Та вже після її призначення така електронна пенсійна справа передається до пенсійного органу за місцем фактичного проживання особи-пенсіонера для здійснення її виплати.

Заяву про призначення про призначення дострокової пенсії за віком відповідно до пункту 4 частини 1 статті 115 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, подану 14.09.2022 року позивачем через засоби вебпортау ПФУ, за принципом екстериторіальності було передано ГУ ПФУ в Донецькій області, за результатами розгляду якої в призначенні позивачу дострокової пенсії за віком було відмовлено.

Оскільки електронну пенсійну справу позивача сформовано Головним управлінням ПФУ в Донецькій області, пенсію позивачу не призначено, відповідно, не передано електронну пенсійну справу до ПФУ за місцем фактичного проживання позивача (до Головного управління ПФУ в Харківській області) для її виплати, доказів перебування позивача на обліку в указаному територіальному органі ПФУ матеріали справи не містять, суд дійшов висновку про зобов`язання Головного управління ПФУ в Донецькій області зарахувати до страхового стажу позивача періодів його роботи та призначити йому дострокову пенсію за віком відповідно до пункту 4 частини 1 статті 115 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Таким чином, позовні вимоги, пред`явлені ГУ ПФУ в Харківській області, не підлягають задоволенню.

Згідно з ч. 1 ст. 45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку: 1) пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України 07.07.2014 № 13-1) затверджено Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", відповідно до п. 1.6, 1.7 якого, звернення за призначенням пенсії може здійснюватися в будь-який час після виникнення права на пенсію або не раніше ніж за місяць до досягнення пенсійного віку.

Днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, відповідної заяви.

Оскільки позивач звернувся до ПФУ із заявою про призначення дострокової пенсії за віком 14.09.2022 року, тобто в межах трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку (55 роки виповнилося 07.07.2022 року), пенсія за віком повинна бути призначена позивачу з 08.07.2022 року, тобто з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку.

Щодо вимоги позивача про звернення рішення суду в частині присудження виплати пенсії до негайного виконання, суд зазначає наступне.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 371 КАС України передбачено негайне виконання рішення суду щодо присудження виплати пенсій, інших періодичних платежів з Державного бюджету України або позабюджетних фондів - у межах суми стягнення за один місяць.

Оскільки, присуджені позивачу виплати є періодичними та здійснюються з Державного бюджету України, рішення підлягає негайному виконанню у межах суми стягнення пенсії за один місяць.

Щодо вимоги позивача про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення за даним позовом шляхом надання відповідачем у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення відповідно до ст. 382 КАС України, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 1 статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Враховуючи, що встановлення судового контролю за виконанням судового рішення є правом, а не обов`язком суду, а також приписи статті 14 Кодексу адміністративного судочинства України щодо обов`язковості судових рішень та відсутності об`єктивних обставин щодо невиконання судового рішення з боку відповідача, суд не вбачає підстав для зобов`язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення.

Отже, суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Розподіл судових витрат відповідно до положень статті 139 КАС України не здійснюється, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору.

Керуючись ст. ст. 2, 6-10, 13, 14, 77, 139, 205, 242-246, 250, 255, 257-263, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_6 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, під. 3, пов. 2, м. Харків, 61022, ), Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (площа Соборна, буд. 3, м. Слов`янськ, Донецька область, 84122, ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області №57 від 21.09.2022 про відмову у призначенні дострокової пенсії за віком ОСОБА_1 відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 періоду його роботи в колгоспі з 02.02.1984 по 10.10.1985 роки згідно записів трудової книжки НОМЕР_1 від 13.11.1985 року та періоду його роботи з 20.06.1994 по 24.03.1995 роки згідно записів трудової книжки НОМЕР_2 від 06.12.1985 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області призначити дострокову пенсію за віком відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з 08.07.2022 року.

В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Рішення суду в частині виплати ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_6 ) пенсії у межах суми стягнення за один місяць звернути до негайного виконання.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Шевченко О.В.