Справа № 400/869/23
Суддя: Фульга А. П.
Дата ухвалення: 2023-05-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 травня 2023 р. № 400/869/23
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі судді Фульги А.П., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом:ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,

до відповідача:Державної установи "Миколаївський слідчий ізолятор", вул. Лагерне поле, 5, м. Миколаїв, 54030,

про:визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Державної установи «Миколаївський слідчий ізолятор » (далі - відповідач, ДУ «Миколаївський слідчий ізолятор»), з вимогами: -визнати протиправними дії державної установи «Миколаївській слідчий ізолятор» щодо відмови в перерахунку вислуги років та зарахуванні наявної вислуги років у пільговому обчисленні, яка дає право на призначення пенсії за вислугу років підполковнику внутрішньої служби ОСОБА_1 , згідно пункту «а» статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення звільнених з військової служби та деяких інших осіб» та та пункту 3 постанови КМУ від 17.07.1992 року № 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей»; -зобов`язати відповідача здійснити перерахунок та зарахувати підполковнику внутрішньої служби ОСОБА_1 , відповідно до ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та пункту 3 постанови КМУ від 17.07.1992 року №393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей» до вислуги років, яка дає право на призначення пенсії, вислугу в пільговому обчисленні.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, він звернувся із листом до відповідача, щодо здійснення перерахунку та зарахування пільгової вислуги відповідно до пункту «а» статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» №2262-ХІІ від 09.04.1992 та пункту 3 постанови КМУ від 17.07.1992 року №393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та

виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їх сімей» (далі - Постанова КМУ №393) до календарної вислуги років, яка дає право на призначення пенсії, сформовану у період проходження служби в органах Державної кримінально-виконавчої служби України. Відповідач листом вказав про відсутність підстав для призначення пенсії за вислугу років та надав довідку №20/8-4 від 19.01.2023 року про періоди проходження служби позивача.

Ухвалою від 09.02.2023 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження.

Відповідач не надав письмовий відзивна позовну заяву.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного.

Позивач неоднаразово звертався до відповідача з питання визначення тривалості вислуги років що надає йому право на пенсію за вислугу років відповідно до пункту «а» статті 12 Закону № 2262-ХІІ.

Відповідач листом від 03.02.2023 року повідомив позивача про відмову в здійсненні перерахунку та зарахуванні до вислуги років, яка дає право на призначення пенсії, вислуги у пільговому обчисленні, посилаючись на відсутність необхідної кількості календарної вислуги років. На думку відповідача правові підстави для призначення пенсії позивачу за вислугу років, відповідно до пункту «а» статті 12 ЗУ №2262-ХІІ, настануть не раніше ніж 15.04.2026 року.

З даною відмовою відповідача позивач не згоден, вважає її незаконною та такою, що порушує його права та охоронювані законом інтереси позивач, вважаючи вказані дії відповідача протиправними, звернувся до суду з даним позовом.

Спірні правовідносини щодо призначання пенсії за вислугу років військовослужбовцям та особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їх сімей регулюються ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби та деяких інших осіб» (далі Закон №2262), Постановою КМУ №393 від 17 липня 1992р. «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсії і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей» (із змінами).

Відповідно до статті 1 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» особи офіцерського складу, прапорщики і мічмани, військовослужбовці надстрокової служби та військової служби за контрактом, особи, які мають право на пенсію за цим Законом, при наявності встановленої цим Законом вислуги на військовій службі, служби в органах внутрішніх справ і в державній пожежній охороні, службі в Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, в органах і підрозділах цивільного захисту, податкової міліції, Державної кримінально-виконавчої служби України мають право на довічну пенсію за вислугу років.

Частиною 4 статті 23 Закону України «Про Державну кримінально- виконавчу службу України» від 23.06.2005 №2713-ІУ передбачено, що особам рядового і начальницького складу кримінально-виконавчої служби встановлюється пільговий залік вислуги років для призначення пенсії - один місяць служби за сорок днів. Така норма закону кореспондується з пунктом 3 Постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 №393 «Порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей»; до вислуги років для призначення пенсій особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, зараховується на пільгових умовах: г) один місяць служби за сорок днів.

Отже, законодавством регламентовано пільгове обчислення стажу осіб, які проходять службу в органах Державної кримінально-виконавчої служби, що є гарантією їх прав на пільгове пенсійне забезпечення. Разом з тим, жодною нормою чинного законодавства не передбачено обмежень щодо зарахування вислуги років вказаної категорії осіб у пільговому обчисленні до стажу, який надає право на призначення пенсії за вислугу років.

За змістом положень частин 2 і 3 статті 22 Основного Закону України конституційні права гарантуються, а держава повинна утримуватись від прийняття будь-яких актів, які призводили б до скасування чи звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Суд приходить до висновку, що до спірних правовідносин щодо зарахування пільгового стажу для призначення пенсії підлягають застосуванню спеціальні норми права, а саме - статті 171. 172 Закону №2262-ХІІ та пункт 3 Постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992р. №393.

Зі змісту Закону України № 2262-ХІІ від 9 квітня 1992 року та Постанови КМУ від 17 липня 1992 р. № 393 вбачається, що приписи останніх не ставлять в залежність набуття права на пенсію за вислугою років від наявності виключно календарної вислуги. Також, нормами вищевказаних нормативно - правових актів не встановлено виключень того, що роки вислуги в пільговому обрахуванні не можуть зараховуватись до вислуги років для призначення особі відповідної пенсії, а впливають лише на розмір пенсії.

Отже, пільгова вислуга враховується саме при призначенні пенсій згідно з пунктом «а» статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців та осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб».

У позивача пільгова вислуга років складає більше ніж 25 років, вбачаються підстави для перерахунку та зарахування до календарної вислуги років, яка дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пункту «а» статті 12 ЗУ №2262- XII.

Суд звертає увагу на судову практику, яка позитивно вирішує аналогічні спори, а саме: справа № 804/2630/18 від 16.05.2018р, № 592/9865/17 від 14.11.2017р., ;справа №826/2842/18 від 31.05.2018р., справа № 640/13723/20 та інші.

Водночас, у постанові від 27.06.2018 року у справі №750/9775/16-а, Верховний Суд застосував до спірних правовідносин постанову Кабінету Міністрів України №393 від 17.07.1992 року, встановивши, що до актів правового регулювання умов і порядку призначення пенсій за вислугу років належать і ті правові акти, які передбачають пільгове (кратне) обчислення періоду проходження військової служби для зарахування його до стажу роботи, що дає право на призначення й отримання різних видів пенсій та соціального забезпечення.

Вирішуючи справу №805/3923/18-а Верховний Суд у постанові від 03.03.2021 року дійшов наступного висновку: «основним актом, на підставі якого здійснюється обчислення періоду проходження військової служби для зарахування його до стажу є Закон №2262-ХІІ. Пільгове обчислення періоду проходження військової служби є похідним від визначальної підстави і може визначатись іншими підзаконними нормативно-правовими актами, зокрема, Постановою №393. Можливість пільгового обчислення вказаного періоду пов`язується, насамперед, зі спеціальним статусом, якого особи набули в результаті виконання відповідної роботи, яка визначена у законодавчому порядку...».

При цьому, Верховний Суд відступив від правових висновків, викладених у постановах Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 19 вересня 2018 року у справі №725/1959/17, від 27 березня 2018 року у справі №295/6301/17.

Верховний Суд у справі №805/3923/18-а висловив правову позицію, відповідно до якої пільгове зарахування окремих видів служби, передбачене Постановою №393, не суперечить Закону №2262-ХІІ та може застосовуватися одночасно із Законом.

Завдяки пільговому зарахуванню необхідну кількість років для призначення пенсії за вислугу років особа набуває швидше, у порівнянні з зарахуванням вислуги на загальних (не пільгових) умовах, що і становить природу пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за Законом №2262-ХІІ.

Таким чином, Верховний Суд, підтримав обґрунтованість позовних вимог та залишив

чинним рішення апеляційного суду про часткове задоволення позовних вимог щодо призначення пенсії за вислугу років з урахуванням наявного пільгового стажу.

Також, Верховний Суд в постанові від 02.12.2021 року по справі №300/2497/19 встановив, що основним актом, на підставі якого здійснюється обчислення періоду проходження військової служби для зарахування його до стажу є Закон № 2262-ХІІ. Пільгове обчислення періоду проходження військової служби є похідним від визначальної підстави і може визначатись іншими підзаконними нормативно-правовими актами, зокрема Постановою № 393. Можливість пільгового обчислення вказаного періоду пов`язується, насамперед, зі спеціальним статусом, якого особи набули в результаті виконання відповідної роботи, яка визначена у законодавчому порядку.

Неможливо залишити поза увагою, що Європейський суд з прав людини у рішеннях неодноразово робив висновок, що принцип правової визначеності є одним з фундаментальних аспектів верховенства права (рішення у справах «Брумареску проти Румунії» (заява № 28342/95), «Стіл та інші проти Сполученого Королівства» та ін.). Так, у рішенні від 10 грудня 2009 року у справі «Михайлюк та Петров проти України» (заява № 11932/02) зазначено «Суд нагадує, що вираз «згідно із законом» насамперед вимагає, щоб оскаржуване втручання мало певну підставу в національному законодавстві; він також стосується якості відповідного законодавства і вимагає, щоб воно було доступне відповідній особі, яка, крім того, повинна передбачати його наслідки для себе, а також це законодавство повинно відповідати принципу верховенства права.

Поняття «якість закону» означає, що національне законодавство повинне бути доступним і передбачуваним, тобто визначати достатньо чіткі положення, аби дати людям адекватну вказівку щодо обставин і умов, за яких державні органи мають право вживати заходів, що вплинуть на права осіб (рішення у справах «Олександр Волков проти України» (заява № 21722/11), «С.С. та інші проти Болгарії» (заява № 1365/07)».

Окрім того, Європейський суд з прав людини зазначає, що відповідальність за подолання недоліків законодавства, правових колізій, прогалин, інтерпретаційних сумнівів лежить, в тому числі, і на судових органах, які застосовують та тлумачать закони (рішення у справах від 11 квітня 2013 року «Вєренцов проти України» (заява № 20372/11), від 15 листопада 1996 року «Кантоні проти Франції»(заява № 17862/91).

Умови праці особи впливають на розмір її заробітної плати, на тривалість робочого часу, відпустки та інші соціальні гарантії. Законодавець передбачив призначення пенсій за вислугу років; особливість такого виду пенсії полягає у зменшеному пенсійному віці, внаслідок виконання роботи, яка визначена законодавством такою, що призводить до втрати професійної працездатності або придатності до настання віку, що дає право на пенсію за віком. Тобто вказаний вид пенсії є відповідним заохоченням для осіб, умови праці яких негативно впливають на їхню професійну працездатність.

У справі, що розглядається, позивач не має календарної вислуги років для призначення пенсії відповідно до пункту «а» статті 12 ЗУ №2262-ХІІ, проте в нього наявний відповідний пільговий стаж, відповідно до приписів пункту 3 Постанови № 393.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Враховуючи вищезазначене та оцінюючи надані докази в сукупності, позовні вимоги підлягають до задоволення.

Сума сплаченого позивачем судового збору в розмірі 1073,60 гривень підлягає відшкодуванню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача

Керуючись ст. 2, 19, 139, 241, 244, 242 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) до Державної установи "Миколаївський слідчий ізолятор" (вул. Лагерне поле, 5, м. Миколаїв, 54030 ) задовольнити.

2. Визнати протиправними дії Державної установи «Миколаївський слідчий ізолятор» щодо відмови в перерахунку вислуги років та зарахуванні наявної вислуги років у пільговому обчисленні, яка дає право на призначення пенсії за вислугу років ОСОБА_1 , згідно пункту «а» статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення звільнених з військової служби та деяких інших осіб» та та пункту 3 постанови КМУ від 17.07.1992 року №393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей».

3.Зобов`язати Державну установу «Миколаївській слідчий ізолятор» () здійснити перерахунок та зарахувати ОСОБА_1 ( ідентифікаційний код НОМЕР_1 ), відповідно до ст.12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та пункту 3 постанови КМУ від 17.07.1992 року №393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей» до вислуги років, яка дає право на призначення пенсії, вислугу в пільговому обчисленні.

4. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної установи "Миколаївський слідчий ізолятор" (вул. Лагерне поле, 5, м. Миколаїв, 54030 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) судові витрати в розмірі 1073,60 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Суддя А. П. Фульга