Справа № 160/6513/21
Суддя: Смокович М.І.
Дата ухвалення: 2023-05-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

01 травня 2023 року

м. Київ

справа №160/6513/21

провадження №К/9901/47697/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого судді - Смоковича М. І.,

суддів: Данилевич Н. А., Радишевської О. Р.,

розглянув у порядку письмового провадження заяву Державної судової адміністрації України про виправлення помилки у виконавчому листі Верховного Суду від 13 травня 2022 року у справі № 160/6513/21 за позовом Департаменту житлового господарства Дніпровської міської ради до Східного офісу Держаудитслужби, третя особа: товариство з обмеженою відповідальністю «ТЕЛЛОР-ГРУП», про визнання протиправним та скасування висновку, та

в с т а н о в и в:

За наслідками розгляду касаційної скарги Східного офісу Держаудитслужби на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 8 червня 2021 року і постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 21 жовтня 2021 року у справі за позовом Департаменту житлового господарства Дніпровської міської ради до Східного офісу Держаудитслужби, третя особа: товариство з обмеженою відповідальністю «ТЕЛЛОР-ГРУП», про визнання протиправним та скасування висновку Верховний Суд ухвалив постанову від 4 травня 2022 року, якою зазначену касаційну скаргу залишив без задоволення, а оскаржені судові рішення в цій справі залишив без змін.

Тією самою постановою Верховний Суд стягнув зі Східного офісу Держаудитслужби (вул. В. Антоновича, 22, корп. 2, м. Дніпро, ) судовий збір за подання касаційної скарги в сумі 4540,00 гривень.

На підставі цієї постанови (в частині стягнення судового збору) Верховний Суд видав виконавчий лист від 13 травня 2022 року № 160/6513/21, у якому стягувачем зазначив Державну судову адміністрацію України (вул. Липська, 18/5, м. Київ), а також зазначив усю відому інформацію, яка ідентифікує стягувача та має значення для реалізації заходів примусового виконання зазначеного судового рішення, як-от реквізити, куди треба зарахувати стягнену суму судового збору, а саме: до спеціального фонду Державного бюджету України на рахунок Державної судової адміністрації України (отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106; ; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача: UA0026001; код класифікації доходів бюджету: 22030106).

12 квітня 2023 року Верховний Суд отримав заяву Державної судової адміністрації України про виправлення помилки у виконавчому листі Верховного Суду, виданому 13 травня 2022 року у справі № 160/6513/21, у якій її автор просить зазначити у цьому виконавчому листі про стягнення зі Східного офісу Держаудитслужби судового збору у сумі 4540,00 грн саме до спеціального фонду Державного бюджету України.

Ця заява обґрунтована тим, що Головне управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області повернуло виконавчий лист Верховного Суду, виданий 13 травня 2022 року у справі № 160/6513/21 з мотивів його невідповідності вимогам до виконавчих документів, встановлених Законом України від 2 червня 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження» (далі - Закон № 1404-VIII).

Заявник зауважив, що зі змісту відповіді Головного управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області можна зрозуміти, що цей виконавчий документ не відповідає вимогам пункту 5 частини першої статті 4 Закону № 1404-VIII, адже резолютивна частина рішення суду не передбачає стягнення судових витрат у дохід держави або на користь конкретного стягувача - Державної судової адміністрації України. Через це Головне управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області вважає, що не має підстав стягувати судовий збір на користь Державної судової адміністрації України.

Тому покликаючись на статтю 374 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) Державна судова адміністрація України просить розглянути цю заяву і з уваги на наведені в ній доводи задовольнити її прохання.

Для розгляду цього питання Верховний Суд витребував матеріали зазначеної адміністративної справи, які надійшли 26 квітня 2023 року.

Відповідно до частин першої, третьої статті 374 КАС України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.

Суд розглядає заяву в десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника і постановляє ухвалу. Неявка стягувача і боржника не є перешкодою для розгляду заяви. До розгляду заяви суд має право своєю ухвалою зупинити виконання за виконавчим документом або заборонити приймати виконавчий документ до виконання.

Про виправлення помилки у виконавчому документі та визнання його таким, що не підлягає виконанню, суд постановляє ухвалу (частини четверта статті 374 КАС України).

Зваживши на зміст і підстави заяви про виправлення помилки у виконавчому документі колегія суддів вважала за можливе розглянути це звернення у порядку письмового провадження.

Колегія суддів проаналізувала доводи, наведені в заяві про виправлення помилки, й зазначає таке.

Згідно зі статтею 1 Закону України від 8 липня 2011 року №3674-VI «Про судовий збір» судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

Відповідно до абзацу другого частини четвертої статті 15 Закону № 1404-VIII за рішеннями про стягнення судового збору, про накладення штрафу (як засобу процесуального примусу) стягувачем є Державна судова адміністрація України.

Відповідно до абзацу дев`ятого частини першої статті 4 Закону № 1404-VIII у виконавчому документі можуть зазначатися інші дані (якщо вони відомі суду чи іншому органу (посадовій особі), що видав виконавчий документ), які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення, зокрема місце роботи боржника - фізичної особи, місцезнаходження майна боржника, реквізити рахунків стягувача і боржника, номери їх засобів зв`язку та адреси електронної пошти.

За текстом частини першої статті 26 Закону № 1404-VIII виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону: 1) за заявою стягувача про примусове виконання рішення; .

У виконавчому листі Верховного Суду від 13 травня 2022 року у справі № 160/6513/21 дослівно відтворено зміст резолютивної частини постанови Верховного Суду від 4 травня 2023 року (в частині стягнення судового збору) й колегія суддів не має підстав вважати, що в цьому виконавчому листі допущена помилка, яку потрібно було б виправляти.

Те, про що просить заявник, вимагає не виправити помилку у виконавчому листі, а змінити текст, відповідно і зміст резолютивної частини постанови Верховного Суду від 4 травня 2022 року в цій справі, чого робити не можна.

Колегія суддів вважає, що виконавчий лист Верховного Суду від 13 травня 2022 року у справі № 160/6513/21 виданий з дотриманням наведених приписів Закону № 1404-VIII, адже тільки Державна судова адміністрація України може бути стягувачем за рішеннями про стягнення судового збору. Відсутність безпосередньо у тексті резолютивної частини постанови Верховного Суду від 4 травня 2022 року, відповідно й у виданому на її виконання виконавчому листі, вказівки про стягнення судового збору на користь Державної судової адміністрації України ніяким чином не змінює вимог закону про те, що саме цей державний орган є стягувачем за таким виконавчим документом.

Крім того, у виконавчому листі від 13 травня 2022 року № 160/6513/21 Верховний Суд - з метою посприяти примусовому виконанню судового рішення - зазначив також платіжні реквізити (спеціального фонду Державної судової адміністрації України), на які треба стягнути виконавчий збір.

Тобто у виконавчому листі Верховного Суду від 13 травня 2022 року у справі № 160/6513/21 зазначена та інформація, яка має допомогти у якомога швидшому його примусовому виконанню на користь Державної судової адміністрації України, тому текстуальний виклад резолютивної частини постанови Верховного Суду від 4 травня 2022 року (в частині стягнення судового збору) у справі № 160/6513/21 не може стояти на заваді виконанню Державною судовою адміністрацією України своїх повноважень, визначених законом.

З уваги на наведене колегія суддів вважає, що в задоволенні заяви Державної судової адміністрації України про виправлення помилки у виконавчому листі потрібно відмовити.

Керуючись статтями 248, 374 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

у х в а л и в:

Відмовити в задоволенні заяви Державної судової адміністрації України про виправлення помилки у виконавчому листі Верховного Суду від 13 травня 2022 року у справі № 160/6513/21.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя М. І. Смокович

Судді Н. А. Данилевич

О. Р. Радишевська