Справа № 580/1387/23
Суддя: Анжеліка БАБИЧ
Дата ухвалення: 2023-05-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 травня 2023 року справа № 580/1387/23

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд одноособово у складі головуючого судді Бабич А.М., розглянувши в залі суду в порядку спрощеного письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Уманського міськрайонного суду Черкаської області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії,

УСТАНОВИВ:

27.02.2023 у Черкаський окружний адміністративний суд надійшов позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) (далі - позивач) до Уманського міськрайонного суду Черкаської області (20300, Черкаська обл., місто Умань, вулиця А.Кизила, будинок 18; ) (далі - відповідач) про:

визнання протиправною бездіяльності щодо недотримання встановленого законом п`ятиденного строку надання інформації на запит від 18.01.2023 відповідно до Закону України від 13.01.2011 №2939-VІ «Про доступ до публічної інформації»;

зобов`язання відповідача надати їй повну інформацію на інформаційний запит від 18.01.2023 щодо підстав не надіслання ухвали від 15.02.2021 у цивільній справі №705/4429/21 до 12.01.2023.

Обґрунтовуючи зазначила, що відповідач недотримався норм чинного законодавства та не надав повної інформації на її інформаційний запит від 18.01.2023, чим порушив її конституційні права та інтереси.

Ухвалою суду від 02.03.2023 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та вирішено розгляд справи здійснювати на виконання ст.12 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) за правилами спрощеного позовного провадження. Також встановлено відповідачу строк, тривалістю п`ятнадцять днів з дня отримання копії ухвали про відкриття провадження у справі, для надання відзиву на позовну заяву та доказів, повідомлено про строки для надання клопотань про розгляд справи з викликом у судове засідання. Згідно з даними рекомендованого повідомлення про поштові відправлення вказану ухвалу відповідач отримав 09.03.2023, а позивачка 02.03.2023, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа в її о кабінет.

Відповідач правом подати відзив не скористався, про причини суд не повідомив.

Оскільки обґрунтованих клопотань від учасників спору про розгляд справи у судовому засіданні з їх викликом суду не надходили, зважаючи на відсутність необхідності призначити у справі експертизу або викликати та допитати свідків, суд дійшов висновку розглянути справу без виклику сторін у судове засідання за наявними письмовими доказами (у письмовому провадженні).

Оцінивши доводи сторін, дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову з огляду на таке.

Копією довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААВ № 636184 підтверджується, що позивачці 13.05.2022 встановлена 2 група інвалідності.

18.01.2023 позивачка звернулась до відповідача інформаційним запитом, в якому заначила, що у провадженні судді Р.Піньковського перебувала цивільна справа № 705/4429/18, розгляд якої закінчено постановленням ухвали від 15.02.2021 та просила:

надати повну інформацію щодо підстав не надіслання їй ухвали суду від 15.02.2021 до 12.01.2023;

інформацію надати у п`ятиденний термін на е-адресу: ІНФОРМАЦІЯ_1.

Листом від 22.02.2023 вих.№ 01.2/13/23 відповідач на інформаційний запит позивачки повідомив. У провадженні відповідача перебувала цивільна справа № 705/4429/18, № 2/705/378/21 за позовом позивачки до Виконавчого комітету Уманської міської ради, державного реєстратора прав на нерухоме майно виконавчого комітету Уманської міської ради Ковбасюк А.П. про скасування рішення ро зупинення державної реєстрації та скасування рішення про державну реєстрацію речових прав та обтяжень, стягнення моральної шкоди. Відповідно до протоколу підготовчого засідання від 15.01.2021 позивачка була присутня у судовому засіданні під час проголошення судового рішення. Згідно з ч.1 ст.272 ЦПК України копії повного судового рішення вручаються учасникам справи, які були присутні у судовому засіданні, негайно після проголошення такого рішення. Крім того 15.02.2021 у судовому засіданні позивачка подала заяву про закриття провадження у вказаній вище справі. Відповідно до усного пояснення помічника судді Піньковського Р.В. після судового засідання позивачка не зверталася для отримання копії ухвали суду. Згідно з ч.5 ст.272 ЦПК України учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом. Так, як позивачка була присутня у судовому засіданні під час проголошення суддею ухвали суду у справі № 705/4429/18, № 2/705/378/21 копія ухвали суду на її адресу не надсилалася.

Вказаного листа відповідач надіслав позивачці 23.02.2023 на її електронну адресу, що підтверджується скриншотом з електронної пошти.

Вважаючи, що відповідач несвоєчасно та не повно надав відповідь на її запит, позивачка звернулася до суду.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною першою статті п`ять Закону України від 2 жовтня 1992 року №2657-XII "Про інформацію" встановлено, що кожен має право на інформацію, що передбачає можливість вільного одержання, використання, поширення, зберігання та захисту інформації, необхідної для реалізації своїх прав, свобод і законних інтересів.

Оскільки позивачка позовні вимоги обгрунтовує нормами Закону України від 15.08.2020 №2939-VI «Про доступ до публічної інформації» (далі - Закон №2939-VI), суд урахував, що він регулює порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом, та інформації, що становить суспільний інтерес.

Відповідно до ст.1 Закону №2939-VI публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена у процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або що знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.

Оскільки інформаційний запит позивачки стосувався інформації щодо не надіслання їй ухвали суду від 15.02.2021 до 12.01.2023 у цивільній справі № 705/4429/18, розгляд якої закінчено постановленням ухвали від 15.02.2021, суд урахував, що вручення судового рішення врегульовано ст.272 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України). Так, ч.1 вказаної статті визначено, що копії повного судового рішення вручаються учасникам справи, які були присутні у судовому засіданні, негайно після проголошення такого рішення.

Відповідно до ч.2 ст.272 ЦПК України у разі проголошення тільки скороченого (вступної та резолютивної частин) судового рішення, учасникам справи, які були присутні у судовому засіданні, за їхньою заявою негайно після його проголошення видаються копії скороченого судового рішення.

Згідно з ч.ч.3, 4 ст.272 ЦПК України у разі проголошення в судовому засіданні скороченого рішення суд надсилає учасникам справи копію повного судового рішення протягом двох днів з дня його складання - в електронній формі у порядку, встановленому законом (у випадку наявності в особи офіційної електронної адреси), або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса в особи відсутня.За заявою учасника справи копія повного судового рішення вручається йому під розписку безпосередньо в суді.

Частино 5 ст.272 ЦПК України встановлено, що учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса відсутня.

Фіксація на носії відомостей про причини ненадіслання копії рішення, проголошеного за участю сторони, процесуальним законом не передбачена, не становить суспільний інтерес. Отже, інформація щодо підстав не надіслання ухвали суду не є інформацією, яка відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена у процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або що знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.Отже, зазначений Закон не підлягає застосуванню до спірних правовідносин.

Протилежні доводи позивачки не обґрунтовані та не враховані судом.

Водночас питання практичної реалізації громадянами України наданого їм Конституцією України права вносити в органи державної влади, об`єднання громадян відповідно до їх статуту пропозиції про поліпшення їх діяльності, викривати недоліки в роботі, оскаржувати дії посадових осіб, державних і громадських органів регулює Закон України від 2 жовтня 1996 року №393/96-ВР «Про звернення громадян» (далі - ЗУ №393/96-ВР). Закон забезпечує громадянам України можливості для участі в управлінні державними і громадськими справами, для впливу на поліпшення роботи органів державної влади і місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, для відстоювання своїх прав і законних інтересів та відновлення їх у разі порушення.

Відповідно до ст.1. ЗУ №393/96-ВР громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

Згідно з ч.ч.1, 3 ст.3 ЗУ №393/96-ВР під зверненнями громадян слід розуміти викладені в письмовій або усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги.

Заява (клопотання) - звернення громадян із проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством їх прав та інтересів або повідомлення про порушення чинного законодавства чи недоліки в діяльності підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, народних депутатів України, депутатів місцевих рад, посадових осіб, а також висловлення думки щодо поліпшення їх діяльності. Клопотання - письмове звернення з проханням про визнання за особою відповідного статусу, прав чи свобод тощо.

Частиною 1 ст.5 ЗУ №393/96-ВР встановлено, що звернення адресуються органам державної влади і органам місцевого самоврядування, підприємствам, установам, організаціям незалежно від форми власності, об`єднанням громадян або посадовим особам, до повноважень яких належить вирішення порушених у зверненнях питань.

Відповідно до ч.4 ст.5 ЗУ №393/96-ВР звернення може бути усним чи письмовим.

Письмове звернення надсилається поштою або передається громадянином до відповідного органу, установи особисто чи через уповноважену ним особу, повноваження якої оформлені відповідно до законодавства. (ч.6 ст.5 Закону №393/96-ВР).

Відповідно до ч.7 ст.5 ЗУ №393/96-ВР у зверненні має бути зазначено прізвище, ім`я, по батькові, місце проживання громадянина, викладено суть порушеного питання, зауваження, пропозиції, заяви чи скарги, прохання чи вимоги. Письмове звернення повинно бути підписано заявником (заявниками) із зазначенням дати.

Суд врахував, що вказаних вимог до форми повідомлення (звернення) позивачка дотрималася.

Згідно зі ст.7 ЗУ №393/96-ВР звернення, оформлені належним чином і подані у встановленому порядку, підлягають обов`язковому прийняттю та розгляду.

Забороняється відмова в прийнятті та розгляді звернення з посиланням на політичні погляди, партійну належність, стать, вік, віросповідання, національність громадянина, незнання мови звернення. Якщо питання, порушені в одержаному органом державної влади, місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, об`єднаннями громадян або посадовими особами зверненні, не входять до їх повноважень, воно в термін не більше п`яти днів пересилається ними за належністю відповідному органу чи посадовій особі, про що повідомляється громадянину, який подав звернення. У разі якщо звернення не містить даних, необхідних для прийняття обґрунтованого рішення органом чи посадовою особою, воно в той же термін повертається громадянину з відповідними роз`ясненнями.

Порядок розгляду заяв встановлений ст.15 ЗУ №393/96-ВР.

Відповідно до ч.ч.1-3 ст.15 ЗУ №393/96-ВР органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов`язані об`єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань).

Відповідь за результатами розгляду заяв (клопотань) в обов`язковому порядку дається тим органом, який отримав ці заяви і до компетенції якого входить вирішення порушених у заявах (клопотаннях) питань, за підписом керівника або особи, яка виконує його обов`язки. Рішення про відмову в задоволенні вимог, викладених у заяві (клопотанні), доводиться до відома громадянина в письмовій формі з посиланням на Закон і викладенням мотивів відмови, а також із роз`ясненням порядку оскарження прийнятого рішення.

Відповідно до вимог ст.19 ЗУ №393/96-ВР органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об`єднання громадян, засоби масової інформації, їх керівники та інші посадові особи в межах своїх повноважень зобов`язані: об`єктивно, всебічно і вчасно перевіряти заяви чи скарги; у разі прийняття рішення про обмеження доступу громадянина до відповідної інформації при розгляді заяви чи скарги скласти про це мотивовану постанову; на прохання громадянина запрошувати його на засідання відповідного органу, що розглядає його заяву чи скаргу; відміняти або змінювати оскаржувані рішення у випадках, передбачених законодавством України, якщо вони не відповідають закону або іншим нормативним актам, невідкладно вживати заходів до припинення неправомірних дій, виявляти, усувати причини та умови, які сприяли порушенням; забезпечувати поновлення порушених прав, реальне виконання прийнятих у зв`язку з заявою чи скаргою рішень; письмово повідомляти громадянина про результати перевірки заяви чи скарги і суть прийнятого рішення; вживати заходів щодо відшкодування у встановленому законом порядку матеріальних збитків, якщо їх було завдано громадянину в результаті ущемлення його прав чи законних інтересів, вирішувати питання про відповідальність осіб, з вини яких було допущено порушення, а також на прохання громадянина не пізніш як у місячний термін довести прийняте рішення до відома органу місцевого самоврядування, трудового колективу чи об`єднання громадян за місцем проживання громадянина; у разі визнання заяви чи скарги необґрунтованою роз`яснити порядок оскарження прийнятого за нею рішення; не допускати безпідставної передачі розгляду заяв чи скарг іншим органам; особисто організовувати та перевіряти стан розгляду заяв чи скарг громадян, вживати заходів до усунення причин, що їх породжують, систематично аналізувати та інформувати населення про хід цієї роботи.

Аналіз зазначених вище норм права, дає підстави зробити висновок, що громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків, при цьому, таке право кореспондується із обов`язками органів влади здійснити розгляд таких звернень, з урахуванням їх функціональних обов`язків.

Щодо дотримання відповідачем строку надання відповіді на письмове звернення позивачки суд урахував.

На підставі ч.1 ст.20 ЗУ №393/96-ВР звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п`ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому, загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п`яти днів.

Отже, ЗУ №393/96-ВР на відповідача покладено обов`язок щодо розгляду повідомлення позивача та надання мотивованої письмової відповіді на нього у термін не більше одного місяця від дня його надходження.

Належних, достовірних та допустимих доказів щодо надання відповіді на інформаційний запит позивачки у вказаний вище строк, а саме не більше одного місяця від дня його надходження, сторони до суду не надали. Також відсутні докази щодо продовження відповідачем строку його розгляду з обґрунтуванням такого продовження. Тому суд дійшов висновку про обґрунтованість доводів позивачки з приводу порушення строку на відповідь. Відповідач у спірних правовідносинах допустив порушення вимог чинного законодавства та не діяв у вказаній частині у строки, що передбачені Конституцією та законами України.

Отже, відповідач допустив протиправну бездіяльність щодо недотримання встановленого ЗУ №393/96-ВР місячного строку надання інформації на запит від 18.01.2023.

Щодо доводів позивачки про надання неповної інформації на її інформаційний запит суд урахував.

Проаналізувавши вказані вище норм ЦПК України суд дійшов висновку, що вручення копії судового рішення та його надсилання в той чи інший спосіб учаснику справи є процесуальним обов`язком суду. Суд також врахував, що запит, адресований відповідачу позивачкою, сформульовано в контексті бажання отримати відповідь виключно про причини не надсилання копії рішення та не стосувався загального факту невручення такого рішення. Обставини спору свідчать, що відповідач у відповіді пояснив, чому не надіслав їй копію рішення (обґрунтовуючи її присутністю під час проголошення судового рішення у зазначеній вище справі та не зверненням для отримання копії ухвали). Отже, відповідач виконав покладений на нього ЗУ №393/96-ВР обов`язок щодо розгляду та повідомлення позивачки по суті вказаного нею питання (причин ненадіслання їй копії рішення суду), тобто повідомив про результати в межах запиту та не допустив порушення вимог чинного законодавства в межах права позивачки на інформацію, діяв у вказаній частині на підставі, у межах повноважень і спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Оцінка бездіяльності суду щодо надсилання рішення суду учаснику спору виходить за межі заявленого предмета спору в цій справі, з огляду на що не надається. Незгода позивачки зі вказаними відповідачем у письмовій відповіді на її запит причинами невиконання відповідної процесуальної дії не доводить порушення заявленого в цій справі права на доступ до інформації.

На виконання ч.5 ст.242 КАС України суд урахував також висновки Верховного Суду у постанові від 28 лютого 2023 року у справі №480/2784/21 відповідно до яких, зважаючи на законодавчо встановлений обов`язок органу, до якого направлене звернення, щодо своєчасного розгляду та надіслання заявнику у письмовій формі результатів розгляду звернення, орган вважається таким, що виконав передбачений Конституцією України обов`язок, якщо склав відповідь на звернення особи у чіткій відповідності до поставлених у ньому питань і довів зміст відповіді до заявника в обраний ним спосіб: поштою або засобами електронного зв`язку.

Відсутні докази щодо твердження позивачки, що відповідач надав їй неповну інформацію на інформаційний запит від 18.01.2023 щодо підстав не надіслання ухвали від 15.02.2021 у цивільній справі №705/4429/21 до 12.01.2023, з огляду на що відсутні підстави зобов`язувати його надати таку відповідь про результат розгляду такого звернення.

Тому суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог.

Зважаючи на відсутність понесення судових витрат позивачкою, відсутні підстави для розподілу судових витрат відповідно до ст.139 КАС України.

Керуючись ст.ст.2-20, 72-78, 132-139, 242-245, 255, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

1. Задовольнити частково адміністративний позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ).

Визнати протиправною бездіяльність Уманського міськрайонного суду Черкаської області (20300, Черкаська обл., місто Умань, вулиця А.Кизила, будинок 18; ) щодо недотримання встановленого Законом України від 2 жовтня 1996 року №393/96-ВР «Про звернення громадян» місячного строку надання інформації на запит ОСОБА_1 від 18.01.2023.

У задоволенні інших позовних вимог відмовити.

2. Судові витрати розподілу не підлягають.

3. Копію рішення направити учасникам справи.

4. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного його тексту.

Суддя Анжеліка БАБИЧ

Рішення ухвалене, складене у повному обсязі та підписане 01.05.2023.