Справа № 160/1269/23
Суддя: Захарчук-Борисенко Наталія Віталіївна
Дата ухвалення: 2023-05-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 травня 2023 року Справа № 160/1269/23
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Захарчук-Борисенко Н. В.
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-
25.01.2023 року ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Військової частини НОМЕР_1 , в якому просить:
- визнати дії військової частини НОМЕР_1 щодо неправильного нарахування ОСОБА_1 компенсації за неотримане речове майно протиправними.
- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 перерахувати та виплатити ОСОБА_1 повну суму грошової компенсації за неотримане речове майно.
- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 виплатити ОСОБА_1 нараховану, але не виплачену компенсацію за неотримане речове майно в розмірі 32 275,62 грн.
В обгрунтуваннях позовних вимог позивач вказує, що нею була подана заява на ім`я командира щодо виплати компенсації за невикористане речове майно, проте станом на день подання позовної заяви таких коштів на рахунок позивача не надходила. Тобто відповідачем допущено протиправну бездіяльність, що полягає у невиплаті під час звільнення грошової компенсації за належні до видачі предмети речового майна та не проведенні з нею повного розрахунку грошового забезпечення. Зважаючи на викладене, просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.
Ухвалою від 30.01.2023 року прийнято адміністративний позов до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи у письмовому провадженні в порядку статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України.
Ухвалою від 22.03.2023 року продовжено строк розгляду справи.
Ухвалою від 06.04.2023 року відмовлено у задоволенні клопотання представника Військової частини НОМЕР_1 про закриття провадження по справі №160/1269/23.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини.
Згідно витягу з наказу від 16.08.2021 року № 166 старшого солдата ОСОБА_1 , оператора відділення засекреченого зв`язку роти зв`язку батальйону зв`язку та автоматизованих систем управління військової частини НОМЕР_1 , звільнену наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) від 09.07.2021 року №18-рс з військової служби у запас за підпунктом «а» (у зв`язку з закінченням строку контракту) відповідно до пункту 2 частини 5 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», вважати, що справи та посаду здала і направлено для зарахування на військовий облік до Шевченківського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки м. Дніпро.
Відповідно наказу вислуга років позивача в календарному обчисленні становить 05 років, у пільговому 05 років 08 місяців.
При звільненні позивачу не була виплачена грошова компенсація за неотримане речове майно.
26.07.2021 року позивачем подано рапорт командиру військової частини НОМЕР_1 про виплату їй у зв`язку зі звільненням зі служби грошової компенсації за належні до видачі предмети речового майна.
У матеріалах справи наявна довідка №12, відповідно до якої грошова компенсація за речове майно позивачу складає 27 352,22 грн (без ПДФО), а відповідно до службового листа №350/129/134/1/226 від 16.03.2023 року 32 276,00 грн (в т.ч. ПДФО 4 923,40 грн).
Відповідно заявки про виплату грошової компенсації за належні до видачі предмети речового майна позивачу від 19.08.2021 року, яка надана т.в.о. командира військової частини НОМЕР_1 до Відділу забезпечення технічними засобами та майном Тилу Командування логістики Командування Повітряних Сил ЗС України, сума до виплати становить 32 275,62 грн.
19.04.2022 року позивач звернулась до відповідача з заявою про надання роз`яснень щодо не виплати їй грошової компенсації.
На момент звернення до суду відповідачем не здійснено нарахування та виплату грошової компенсації за неотримане речове майно.
Вважаючи протиправною бездіяльність відповідача щодо невиплати грошової компенсації за належні до видачі предмети речового майна, позивач звернулася з даним позовом до суду.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з такого.
Приписами ч.2 ст. 24 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу від 25.03.1992 року №2232-XII визначено, що закінченням проходження військової служби вважається день виключення військовослужбовця зі списків особового складу військової частини (військового навчального закладу, установи тощо) у порядку, встановленому положеннями про проходження військової служби громадянами України.
Відповідно до ст.1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.1991 року № 2011-XII (далі - Закон № 2011-ХІІ) соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.
Згідно із положеннями ст.ст. 1-2 Закону № 2011-ХІІ військовослужбовці користуються всіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами.
У зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.
Ніхто не вправі обмежувати військовослужбовців та членів їх сімей у правах і свободах, визначених законодавством України.
Згідно із ч.1 ст. 9-1 Закону № 2011-ХІІ речове забезпечення військовослужбовців здійснюється за нормами і в терміни, що визначаються відповідно Міністерством оборони України, у тому числі для Державної спеціальної служби транспорту, іншими центральними органами виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні військові формування, Головою Служби безпеки України, начальником Управління державної охорони України, Головою Служби зовнішньої розвідки України, Головою Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, а порядок грошової компенсації вартості за неотримане речове майно визначається Кабінетом Міністрів України.
Порядок здійснення всіх видів матеріального забезпечення військовослужбовців, відряджених до державних органів, підприємств, установ, організацій, а також державних та комунальних навчальних закладів, та виплати грошової компенсації вартості за речове майно, що не отримано такими військовослужбовцями, встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Судовим розглядом справи встановлено, що на виконання зазначеної статті постановою Кабінету Міністрів України від 16.03.2016 року №178 затверджений Порядок виплати військовослужбовцям грошової компенсації вартості за неотримане речове майно (далі - Порядок № 178), пунктами 2, 3 якого передбачено, що виплата грошової компенсації здійснюється особам офіцерського, старшинського, сержантського і рядового складу. Грошова компенсація виплачується військовослужбовцям з моменту виникнення права на отримання предметів речового майна відповідно до норм забезпечення у разі: звільнення з військової служби; загибелі (смерті) військовослужбовця.
Відповідно до пунктів 4, 5 Порядку № 178 грошова компенсація виплачується військовослужбовцям за місцем військової служби за їх заявою (рапортом) на підставі наказу командира (начальника) військової частини, територіального органу, територіального підрозділу, закладу, установи, організації, а командирам (начальникам) військової частини - наказу старшого командира (начальника), у якому зазначається розмір грошової компенсації на підставі довідки про вартість речового майна, що належить до видачі, оригінал якої додається до відомості щодо виплати грошової компенсації. Довідка про вартість речового майна, що належить до видачі, видається речовою службою військової частини виходячи із закупівельної вартості такого майна, розрахованої Міноборони, МВС, Головним управлінням Національної гвардії, СБУ, Службою зовнішньої розвідки, Адміністрацією Держприкордонслужби, Адміністрацією Держспецтрансслужби, Адміністрацією Держспецзв`язку, Головним управлінням розвідки Міноборони та Управлінням державної охорони станом на 1 січня поточного року, та оформляється згідно з додатком.
З аналізу вищевказаних норм слід дійти висновку про те, що у разі звільнення військовослужбовця з військової служби у нього виникає право на грошову компенсацію вартості за неотримане речове майно, яке реалізується шляхом подання військовослужбовцем відповідної заяви (рапорту) за місцем військової служби.
Отже, військовослужбовці після звільнення їх з військової служби зберігають право на грошову компенсацію вартості за неотримане речове майно.
Крім того, суд зазначає, що п. 4 Порядку № 178 передбачено, що виплати військовослужбовцям грошової компенсації вартості за неотримане речове майно передбачено застосування різних форм звернення про виплату грошової компенсації вартості за неотримане речове майно, а саме рапорту, як особливої, передбаченої спеціальним законодавством форми доповіді військовослужбовця при його зверненні до вищого начальника в різних випадках службової діяльності, так і заяви, як звернення громадянина із проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством його прав та інтересів.
Зазначений висновок суду відповідає висновкам Верховного Суду, викладеним у постанові від 03.10.2018 року у справі № 803/756/17.
Також, суд зазначає, що відповідно до абз. 1 та 3 п. 242 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10.12.2008 року за № 1153/2008, (далі Положення №1153/2008) після надходження до військової частини письмового повідомлення про звільнення військовослужбовця з військової служби або після видання наказу командира (начальника) військової частини про звільнення військовослужбовець повинен здати в установлені строки посаду та підлягає розрахунку, виключенню зі списків особового складу військової частини і направленню на військовий облік до районного (міського) військового комісаріату за вибраним місцем проживання.
Особа, звільнена з військової служби, на день виключення зі списків особового складу військової частини має бути повністю забезпечена грошовим, продовольчим і речовим забезпеченням. Військовослужбовець до проведення з ним усіх необхідних розрахунків не виключається без його згоди зі списків особового складу військової частини.
З наведених законодавчих приписів випливає, що у разі звільнення військовослужбовця з військової служби у нього виникає право на грошову компенсацію вартості за неотримане речове майно, яке реалізується шляхом подання військовослужбовцем відповідної заяви (рапорту) за місцем військової служби.
Отже, військовослужбовці після звільнення їх з військової служби зберігають право на грошову компенсацію вартості за неотримане речове майно.
Зазначений висновок суду відповідає висновкам Верховного Суду, викладеним у постанові від 29.08.2019 року у справі № 2040/7697/18 та від 30.07.2020 року у справі № 820/5767/17.
Судом під час розгляду справи встановлено, що відповідачем на ім`я позивача було складено довідку №12 вартість речового майна, що належить до видачі, та згідно вказаної довідки сума неотриманого речового майна становить 27 352,22 грн.
Таким чином, платіжна інструкція №153 від 20.03.2023 року не є належним документом у розумінні ст. 73 КАС України, так як не містить інформації щодо предмета доказування.
Стосовно позовної вимоги про визнання протиправними дій військової частини НОМЕР_1 щодо неправильного нарахування ОСОБА_1 компенсації за неотримане речове майно, суд відмовляє у її задоволенні через недоведеність позивачем у чому саме виявились протиправні дії відповідача при неправильному нарахуванні компенсації за неотримане речове майно. Таким чином, вимога про перерахування вказаної компенсації також не підлягає задоволенню.
Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог.
Керуючись ст. 243-246, 250, 255, 257-262, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.
Визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати ОСОБА_1 компенсації за неотримане речове майно.
Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 виплатити ОСОБА_1 нараховану, але не виплачену компенсацію за неотримане речове майно в розмірі 32 275,62 грн (в т.ч. ПДФО 4923,40 грн).
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.В. Захарчук-Борисенко