Справа № 500/730/23
Суддя: Баб'юк Петро Михайлович
Дата ухвалення: 2023-05-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/730/23

02 травня 2023 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Баб`юка П.М. розглянувши за правилами письмового провадження в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Державний нотаріус Теребовлянської державної нотаріальної контори Хомутова Ольга Михайлівна про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач), через представника адвоката Пацулу Василя Олександровича (далі представник позивача), звернулась в Тернопільський окружний адміністративний суд із позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (далі відповідач, ГУ ПФУ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - державний нотаріус Теребовлянської державної нотаріальної контори - Хомутова Ольга Михайлівна, в якій просила суд:

« 1. Визнати протиправним умисні дії Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, що полягали у винесенні незаконного розпорядження про припинення нарахування та виплати пенсії ОСОБА_2 з 01 лютого 2018 року до 28 червня 2019 року.

2. Визнати протиправним умисні дії Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, що полягали у приховуванні та ненаданні інформації державному нотарісу Теребовлянської державної нотаріальної контори ОСОБА_3 про розмір недоотриманої пенсії померлої ОСОБА_2 .

3. Зобов`язат Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області () здійснити розрахунок недоотриманої пенсії померлою ОСОБА_2 за період з 01 лютого 2018 року по 28 червня 2019 року та надати державному нотаріусу Теребовлянської державної нотаріальної контори Хомутовій О.М. довідку про розмір нарахованої та невиплаченої пенсії померлій ОСОБА_2 за період з 01 лютого 2018 року по 28 червня 2019 року, відповідно до запиту нотаріуса».

Доводи сторін.

Позивачка в обґрунтування позовних вимог покликалась на те, що померла, ОСОБА_2 , являлась її рідною тіткою (сестрою матері), у зв`язку із чим ОСОБА_1 є спадкоємцем за законом п`ятої черги. На переконання позивачки, ГУ ПФУ за життя ОСОБА_2 порушило її право на отримання пенсії у встановленому порядку та у передбаченому законом розмірі. Зокрема, на переконання позивачки, ОСОБА_2 протиправно припинено нарахування та виплату пенсії у зв`язку із втратою годувальника, що виплачувалась на підставі Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» по 31.01.2018. Як указує позивачка, на підставі витягу із протоколу № 29 від 29.12.2017 засідання комісії з розгляду питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам управління праці та соціального захисту населення Теребовлянської РДА нарахування та виплата пенсії призупинена з 01.02.2018. Пенсії виплати з 01.02.2018 ОСОБА_2 не нараховувались. В свою чергу ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 померла в м. Торез Донецької області.

На переконання позивачки, оскільки права ОСОБА_2 були порушені ГУ ПФУ за її життя, то вона, як спадкоємець п`ятої черги, має право на звернення до адміністративного суду з метою визнання протиправними дії (рішень) відповідача та зобов`язання нарахувати і виплатити належну ОСОБА_2 пенсію.

Відповідач проти задоволення позову заперечив покликаючись на те, що відповідно до постанови КМУ від 05.11.2014 № 637 «Про здійснення соціальних виплат внутрішньо-переміщеним особам», у разі находження до Пенсійного фонду України або його територіальних органів інформації від Адміністрації Державної прикордонної служби, Міністерства внутрішніх справ, Служби безпеки України, Національної поліції, Державної міграційної служби, Міністерства фінансів України інших органів виконавчої влади та місцевого самоврядування, яка дає обґрунтовані підставі вважати, що особа повернулась до покинутого місця проживання, або особою подано документи, що містять недостовірні відомості для призначення (відновлення продовження виплат) пенсії, виплата пенсії продовжується після особистого звернення особи, проходження ідентифікації у порядку, визначеному в абзаці 4 цього пункту, з урахуванням даних Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб та за відсутності підстав, передбачених пунктами 2-5 частини 1 статті 12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб».

Водночас, ГУ ПФУ наголосив на тому, що розмір недоотриманої пенсії визначається за період, початок якого рахується від дня звернення за пенсією з урахуванням частини 1 статті 46 «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», відповідно до якої нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачується за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії і по місяць смерті пенсіонера включно.

Втім, як наголошує ГУ ПФУ, починаючи з дня припинення виплати пенсії 01.02.2018 по день смерті позивачка не зверталась до ГУ ПФУ із заявою про поновлення виплати пенсії, як це передбачено пунктом 1.5 Порядком подання та оформлення документів для призначення пенсії № 22-1.

Таким чином, оскільки ОСОБА_2 за життя не ставила питання щодо поновлення виплати пенсії, а Пенсійний фонд не здійснював нарахування пенсії за оспорюваний період, то позивач не має право на виплату пенсії за вказаний період.

Процесуальні дії (рішення) у справі, заяви та клопотання учасників.

08.03.2023 позивач звернувся із даним позовом до суду.

08.03.2023 здійснено автоматизований розподіл судової справи № 500/730/23, визначено головуючого суддю у справі суддю Баб`юка П.М.

13.03.2023 ухвалою суду прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

03.04.2023 відповідачем подано відзив на позов.

10.04.2023 представник позивачки подано відповідь на відзив.

Обставини встановлені судом.

Рішенням Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 17.10.2019 у справі № 606/2744/19 установлено факт смерті ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Торез Донецької області (Україна).

Рішенням Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 29.03.2022 у справі № 606/493/22, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , визначено додатковий строк для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про смерть серії НОМЕР_2 ) на термін два місяці.

Рішенням Теребовлянського районного суду від 13.06.2022 у справі № 606/812/22, встановлено факт родинних відносин між фізичними особами ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , а саме того, що ОСОБА_1 дійсно є племінницею ОСОБА_4 .

Листом ГУ ПФУ від 03.10.2022 № 1900-0502-8/28563, у відповідь на адвокатський запит ОСОБА_5 , повідомлено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , перебувала на обліку в Головному управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, як внутрішньо переміщена особа та отримувала пенсію в разі втрати годувальника відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Пенсія виплачувалась по 31.01.2018.

З 01.02.2018 виплата пенсії призупинена на підставі витягу з протоколу від 29.12.2017 № 39 засідання комісії з розгляду питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо-переміщеним особам оскільки наявні підстави вважати, що особа повернулась до покинутого місця проживання.

ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . У жовтні 2019 року на підставі поданих документів ОСОБА_1 оформлено разове доручення та виплачено допомогу на поховання. Виплата недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонерки ОСОБА_2 не проводилась, оскільки будь-які нарахувння коштів відсутні.

Також, у своєму листі ГУ ПФУ наголошує на тому, що розмір недоотриманої пенсії визначається за період, початок якого рахується від дня звернення за пенсією з урахуванням частини 1 статті 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», відповідно до якої нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачується за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отримання пенсії, і по місяць смерті пенсіонера включно.

Із врахуванням наведеного, недоотримана пенсія відсутня.

11.11.2022 адвокат Пацула В.О. звернувся із новим адвокатським запитом на адресу ГУ ПФУ, в якому просив відповідача повідомити: «чи було одночасно із припиненням виплати пенсії померлій ОСОБА_2 прийнято рішення про припинення нарахування такої пенсії? Якщо так, то надати копію відповідного рішення (протоколу); якщо пенсія продовжувала наразовуватись, то який розмір нарахованої, але не виплаченої пенсії громадянці ОСОБА_2 за період часу з 01.02.2018 по 28.06.2019?».

Листом ГУ ПФУ від 23.11.2022 № 1900-0502-8/35189 надано відповідь, в якій зазначено, що з 01.02.2018 ОСОБА_2 пенсійні виплати не нараховувались. Крім того, до даної відповіді долучено копію витягу з протоколу № 39 від 29.12.2017 та розпорядження №1 від 09.01.2018 про припинення виплати пенсії ОСОБА_2 .

Позивачка вважаючи такі дії ГУ ПФУ протиправними вирішила звернутись із даним позовом до суду. При цьому, позивачка наголошувала на тому, що суми пенсії, які належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку із його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності входять до складу спадщини.

Зміст спірних правовідносин.

Для вирішення спору по суті, суд повинен встановити: чи належить право оскарження (дій) рішень суб`єкта владних повноважень до спадкової маси після смерті спадкодавця; яке право ОСОБА_1 (позивачки) порушено ГУ ПФУ не виплатою пенсії у зв`язку із втратою годувальника ОСОБА_4 та, чи порушено права ОСОБА_1 взагалі, якщо так, то який спосіб захисту належить обрати для їх відновлення.

Норми права застосовані судом (в редакції, що діяли станом на час виникнення спірних правовідносин).

Конституція України, визначає, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (стаття 19); громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом; це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними; пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом (стаття 46); кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб (стаття 55).

Законом України від 09.07.2003 № 1058 IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Закон № 1058), визначено, що сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали. Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі звернення кількох членів сім`ї, які мають право на отримання суми пенсії, зазначеної у частині першій цієї статті, належна їм відповідно до цієї статті сума пенсії ділиться між ними порівну. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі незвернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини (стаття 52).

Відповідно до статті 91 Закону України від 05.11.1991 № 1788-XII «Про пенсійне забезпечення» (далі Закон № 1788), виплата недоодержаної пенсії у зв`язку із смертю пенсіонера і виплата допомоги на поховання. Суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності - входять до складу спадщини. При зверненні кількох членів сім`ї належна їм сума пенсії ділиться між ними порівну. Зазначені суми виплачуються, якщо звернення за ними надійшли не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера. У разі смерті пенсіонера його сім`ї або особі, яка здійснила похорон, виплачується допомога на поховання в розмірі двомісячної пенсії.

Згідно із статтею 1216 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України).

Статтею 1219 ЦК України передбачені права та обов`язки особи, які не входять до складу спадщини, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема: особисті немайнові права; право на участь у товариствах та право членства в об`єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 цього Кодексу.

Відповідно до статті 1227 ЦК України суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Мотивована оцінка суду.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Поряд з цим, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Оскільки спірні правовідносини в даній справі хоча й стосуються правомірності дій (рішень) суб`єкта владних повноважень (ГУ ПФУ), однак засновані на спадковому праві, то суд звертає увагу учасників на практику Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду, в частині застосування статті 1227 ЦК України.

Верховний Суд у складі суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові від 27 січня 2023 року у справі № 641/1368/19 (одне з останніх рішень Верховного Суду) аналізував, як практику застосування статті 1227 ЦК України Верховним Судом, так і зробив власні висновки з цього приводу.

Верховний Суд у згаданій постанові зазначив, що « … стаття 1227 ЦК України регулює питання спадкування сум соціальних виплат, право на одержання яких виникло у спадкодавця за життя, але не було ним реалізоване. За своєю правовою природою право на одержання заробітної плати, пенсії та інших подібних виплат є особистим, оскільки виникає у чітко визначеної особи і має на меті саме її матеріальне забезпечення. Тому зі смертю одержувача цих коштів правовідносини щодо їх сплати, безумовно, припиняються. Таким чином, ця стаття стосується тих платежів, право на які виникло за життя спадкодавця.

При вирішенні спорів про право на спадщину на належні спадкодавцю за життя суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку із каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, визначальним є те, чи були такі виплати нараховані спадкодавцеві за життя, оскільки лише за умови, що такі суми були нараховані за життя, проте не отримані спадкодавцем, вони можуть увійти до складу спадщини.

Аналіз зазначених норм дає підстави дійти висновку про те, що відповідно до вимог цивільного законодавства до складу спадкового майна входить лише призначена сума страхового відшкодування, а право на її призначення та виплату згідно зі статтею 1219 ЦК України до складу спадщини не входить.

Аналогічний правовий висновок викладений у постановах від 26 лютого 2020 року у справі № 243/2404/19-ц (провадження № 61-20134св19), від 14 квітня 2020 року у справі № 431/6232/18-ц (провадження № 61-17311св19), від 22 липня 2021 року у справі № 243/8565/20 (провадження № 61-6078св21), від 09 грудня 2021 року у справі № 243/9613/19 (провадження № 61-7355св20), від 30 червня 2021 року у справі № 243/9618/19 (провадження № 61-5556св20)».

Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду в постанові від 25.04.2023 у справі № 420/4447/20 аналізуючи застосування статті 1227 ЦК України, в частині спадкування пенсійних виплат, зазначив, що «… предметом спадкування можуть бути лише конкретні суми виплат, які належали спадкодавцеві за життя і залишилися неотриманими у зв`язку з його смертю, у тому числі кошти відповідно до судового рішення, яке набрало законної сили за життя позивача».

Застосування статті 52 Закону № 1058 стало предметом аналізу в постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 15.03.2023 у справі № 2-а/2508/7209/2011. Зокрема, суд касаційної інстанції в пунктах 22 та 23 цієї постанови зазначив, що «Положення частин другої, третьої статті 52 Закону «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» теж не обмежують право на отримання сум пенсії, що належала пенсіонерові і не була ним отримана у зв`язку з його смертю, тільки визначають подію, умови, час, коло осіб і їх правове становище, предмет правовідносин, із настанням яких можлива виплата недоотриманої пенсії померлого пенсіонера. Отже недоотримана пенсія померлого пенсіонера виплачується як пенсія членам його сім`ї за умови, якщо саме ці суб`єкти правовідносин звернулися за її виплатою упродовж шести місяців з дня відкриття спадщини, а якщо у цей проміжок часу не звернулися, сума недоотриманої пенсії набирає іншої правової якості - переходить у спадщину, яку члени сім`ї та/або інші особи, але вже як спадкоємці, можуть отримати її як спадщину. Аналіз наведених норм матеріального права свідчить про те, що суми соціальних виплат передаються членам сім`ї спадкодавця.

Водночас, сумами пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, слід вважати і суми пенсії, які не були отримані пенсіонером за життя, внаслідок неправомірних дій органу Пенсійного фонду України, який не виконав у добровільному порядку судове рішення, яке набрало законної сили, і яким його (пенсійний орган) було зобов`язано провести перерахунок та виплату підвищень до пенсії та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, передбачених Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Таким чином, аналіз статей 1219 та 1227 ЦК України, дає підстави дійти висновку, що для того щоб пенсійні виплати увійшли до спадкової маси, то останні повинні «належати спадкодавцеві на момент відкриття спадщини». Такі виплати можуть бути нарахованими або присудженими, однак право на їх отримання має бути підтверджено за життя спадкодавця. Це означає, що спадкоємець може здійснювати стягнення присуджених сум або вимагати виплати нарахованих сум, в тому числі в судовому порядку. В іншому випадку, пенсійні виплати до спадкової маси не входять.

Право на звернення до суду є суб`єктивним правом, яке в розумінні статті 1219 ЦК України нерозривно пов`язане з особою спадкодавця і припиняється в момент смерті особи.

При цьому, суд наголошує на істотну відмінність між випадком, коли особа (спадкоємець) звертається до суду для виплати нарахованих спадкодавцю за життя, однак не виплачених сум пенсійних виплат станом на час відкриття спадщини. В останньому випадку, суми нарахованої пенсії увійшли до складу спадщини, а тому особа (спадкоємець) звертаючись до суду реалізує своє суб`єктивне право.

Суд погоджується, що з тим, що ОСОБА_4 за життя мала право на звернення до суду, якщо вважала, що таким рішенням ГУ ПФУ порушив її право на пенсійне забезпечення. В той же час, остання таким правом в установленому порядку не скористалась, а відтак, воно припинилось в день відкриття спадщини (в день смерті ОСОБА_4 ).

Суд погоджується, що нараховані суми пенсійних виплат входять до складу спадщини та підлягають виплаті спадкоємцям. У випадку не виплати таких сум, спадкоємець має право на їх стягнення в межах судового провадження.

В той же час, звертаючись до суду позивачка не звернула увагу на те, що ОСОБА_4 починаючи з 01.02.2018 пенсійні виплати не нараховувались. Суми нарахованої, однак не виплаченої станом на час відкриття спадщини, пенсії відсутні. Отже, заборгованість із пенсійних виплат у ГУ ПФУ перед ОСОБА_4 , станом на час відкриття спадщини, була відсутня.

Наведені обставини та їх правове регулювання дає підстави для ухвалення судового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Керуючись статтями 2, 5, 12, 90, 132, 139, 143, 241-247, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Державний нотаріус Теребовлянської державної нотаріальної контори Хомутова Ольга Михайлівна про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії - відомовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повне судове рішення складено 02 травня 2023 року.

Реквізити учасників справи:

позивач:

- ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 );

відповідач:

- Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (місцезнаходження: Майдан Волі, 3,м. Тернопіль,46001, );

третя особа:

- Державний нотаріус Теребовлянської державної нотаріальної контори Хомутова Ольга Михайлівна (місце проживання: АДРЕСА_2 ) .

Головуючий суддя Баб`юк П.М.