Справа № 120/7649/22
Суддя: Поліщук Ірина Миколаївна
Дата ухвалення: 2023-05-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про повернення позовної заяви

м. Вінниця

01 травня 2023 р. Справа№120/7649/22

Суддя Вінницького окружного адміністративного суду Поліщук Ірина Миколаївна, розглянувши матеріали позовної заяви за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Вінницькій області про визнання протиправною та скасування податкової вимоги

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду надійшли матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Вінницькій області про визнання протиправною та скасування податкової вимоги.

Ухвалою від 26.09.2022 позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху та надано позивачу строк усунення виявлених судом недоліків, шляхом:

- зазначення щодо відповідача - ідентифікаційного коду юридичної особи, відомі номери засобів зв`язку, офіційну електронну адресу або адресу електронної пошти;

- надання до суду засвідчених копій документів, що долучені до матеріалів позовної заяви в трьох примірниках (для суду та для направлення відповідачам);

- надання до суду доказів сплати судового збору в розмірі 992,40 грн. за реквізитами для сплати судового збору: отримувач коштів: ГУК у Він, обл./м.Вінниця/22030101, , Банк одержувач: Казначейство України (ЕАП), р/р UA4002856, призначення платежу: судовий збір, за позовом (ПІБ чи назва установи, організації позивача), Вінницький окружний адміністративний суд., або інші надати документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону;

- надання до суду належним чином засвідчену копію паспорта громадянина України ОСОБА_1 ;

- надання обґрунтованого клопотання про поновлення строку звернення до суду із доказами поважності причин його пропуску.

18.10.2022 позивачем подано заяву, у якій остання зазначила, що вона частково задовольняє ухвалу суду від 29.08.2022 та надає відомості з ДФС про доходи за 4 квартал 2021 року та клопотання про поновлення строку звернення до суду. Також вказала, що всі інші вимоги ухвали вона залишає без задоволення.

Втім, враховуючи те, що позивачем не було усунуто усі недоліки позовної заяви, ухвалою від 25.10.2022 позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Вінницькій області про визнання протиправною та скасування податкової вимоги разом з доданими до неї матеріалами повернути особі, яка її подала.

Разом із тим, постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 08.02.2023 Ухвалу Вінницького окружного адміністративного суду від 25.10.2022 скасовано, а справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Скасовуючи ухвалу суду від 25.10.2022 суд апеляційної інстанції зазначив, що суд не повинен тлумачити положення статті КАС України у такий спосіб, щоб створювати штучні перешкоди для доступу до правосуддя в адміністративній справі, а також, застосовуючи положення статей 160,161 КАС України формально підходити до цих правових норм.

Суд апеляційної інстанції зазначив, що статтею 161 КАС України не встановлено обов`язку для позивача надання разом з позовною заявою належним чином завірених копії паспорта громадянина України та документів, що долучені до матеріалів позовної заяви. Такі документи, за необхідності можуть бути витребувані судом в порядку ст. 80 КАС України на стадії судового розгляду справи.

Також вказав, що ідентифікаційний код юридичної особи-суб`єкта владних повноважень, номери засобів зв`язку та його юридична адреса є загальнодоступними відомостями та можуть безперешкодно бути здобуті судом, а відтак не зазначення таких в позовній заяві не може бути єдиною та беззаперечною підставою для повернення позовної заяви.

Стосовно збов`язання позивача в ухвалі про залишення позовної заяви без руху надати суду копії документів у трьох примірниках для суду та для відповідачів, колегія суддів зазначила, що як слідує зі змісту позовної заяви та оскаржуваної ухвали у даній справі відповідачем є лише одна особа.

Як наслідок, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що Вінницький окружний адміністративний суд дійшов передчасного висновку про наявність підстав для повернення позовної заяви, відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 169 КАС України.

04.04.2023 матеріали адміністративної справи №120/7649/22 надійшли на адресу Вінницького окружного адміністративного суду.

Ознайомившись із матеріалами справи, врахувавши висновки Сьомого апеляційного адміністративного суду, викладені у постанові від 08.02.2023, суд дійшов висновку про необхідність залишення позовної зави ОСОБА_1 без руху.

Як наслідок, ухвалою від 10.04.2023 позовну заяву ОСОБА_1 було залишено без руху та запропоновано їй усунути виявлені судом недоліки шляхом:

- надання до суду оригіналу позовної заяви, який був повернутий на адресу позивача згідно супровідного листа від 25.10.2022, із доданими до неї доказами, засвідченими у встановленому законом порядку, в тому числі в примірнику для відповідача;

- надання до суду доказів сплати судового збору в розмірі 992,40 грн. за реквізитами для сплати судового збору: отримувач коштів: ГУК у Він, обл./м.Вінниця/22030101, , Банк одержувач: Казначейство України (ЕАП), р/р UA4002856, призначення платежу: судовий збір, за позовом (ПІБ чи назва установи, організації позивача), Вінницький окружний адміністративний суд., або інші надати документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Залишаючи позовну заяву без руху суд, окрім іншого, виходив із того, що ухвалою від 25.10.2023 позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Вінницькій області про визнання протиправною та скасування податкової вимоги разом з доданими до неї матеріалами було повернуто особі, яка її подала.

Як наслідок, супровідним листом від 25.10.2022 позовна заява з доданими до неї матеріалами були повернуті на адресу позивача.

З огляду на викладене, в матеріалах справи №120/7649/22 була наявна лише копія позовної заяви, а тому позивачу слід надати її оригінал із доданими до неї матеріалами.

При цьому, вимоги до оформлення документів, що додаються до позовної заяви, встановлено ст. 94 КАС України. Так, ч. 2 ст. 94 КАС України передбачено, що письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не визначено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Згідно із ч. ч. 4, 5 ст. 94 КАС України копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Порядок засвідчення копій документів визначений пунктами 5.26, 5.27 Національного стандарту України Державної уніфікованої системи документації, Уніфікованої системи організаційно - розпорядчої документації "Вимоги до оформлювання документів" (ДСТУ 4163-2003), затвердженого наказом Держспоживстандарту України від 07.04.2003 № 55. За вказаним нормативно-правовим актом відмітка про засвідчення копії документа складається: зі слів "Згідно з оригіналом" назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії, яка проставляється нижче підпису.

Висновок щодо обов`язку належного засвідчення копії документів узгоджується із правовою позицією Верховного Суду, що викладена в постановах від 02.10.2018 у справі №2а-15994/12/2670, від 11.09.2018 у справі № 826/15414/17, від 11.02.2020 у справі №826/2935/14.

Суд врахував те, що суд апеляційної інстанції в постанові від 08.02.2023 не заперечив необхідність надання до суду саме засвідчених копій документів, натомість звернув увагу на допущену технічну помилку в зазначені кількості їх примірників.

З огляду на викладене, позивачу було запропоновано надати оригінал позовної заяви, який був повернутий на її адресу згідно супровідного листа від 25.10.2022, із доданими до неї доказами, засвідченими у встановленому законом порядку, в тому числі, в примірнику для відповідача.

Крім того, залишаючи позовну заяву без руху, суд виходив із того, що відповідно до ч. 3 ст.161 КАС України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору визначено Законом України "Про судовий збір".

Так, пунктом 1 частини 3 статті 4 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що за подання до адміністративного суду позову майнового характеру ставка судового збору для фізичної особи становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до Закону України "Про Державний бюджет України на 2022 рік" станом на 01 січня 2022 року розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб складає 2481 грн.

В даному ж випадку, предметом оскарження за даним позовом є податкова вимога №Ф239946-55-У від 15.02.2021 на суму 26282,08 грн.

Таким чином, ставка судового збору за подання даного адміністративного позову із однією вимогою майнового характеру становить 992,40 грн.

Разом із тим, до матеріалів позовної заяви позивачем не було подано доказу сплати судового збору.

В той же час, до матеріалів позову позивачем долучено заяву про звільнення від сплати судового збору, оскільки його розмір перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача.

Відповідно до частини 1 статті 133 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Відповідно до статті 8 Закону України "Про судовий збір", враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі, зокрема, за умови, якщо розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік.

На підтвердження майнового стану до матеріалів адміністративного позову позивачем було долучено довідку, у якій зазначено, що ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків з Державного реєстру НОМЕР_1 , за період з 1 кварталу 2020 року по 3 квартал 2021 отримувала доходи від підприємницької діяльності.

При цьому, відповідна довідка не містила жодних відомостей про суми доходу, отриманого у відповідний період. Натомість в графах 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8 відповідної довідки зазначено "підприємницька діяльність". Довідка також містила примітку, що інформація потребує уточнення у податкових агентів.

Окрім того, у довідці зазначено, що вона відображає відомості з Державного реєстру, проте з якого саме Державного реєстру у довідці зазначено не було.

До того ж, в матеріалах справи відсутня копія ідентифікаційного коду позивача, а тому було неможливо встановити належність зазначеного у довідці коду саме позивачу.

В подальшому, на виконання вимог ухвали від 26.09.2022 про залишення позовної заяви без руху позивачем подано незасвідчену копію відомостей з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про джерела/суми виплачених доходів та утриманих податків стосовно ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) за період з 1 кварталу 2021 року по 1 квартал 2022 року.

Втім, враховуючи відсутність в матеріалах позову копії ідентифікаційного коду позивача, неможливо було встановити належність зазначеного у довідці коду саме позивачу.

Поряд із цим, як слідує із матеріалів справи, під час перебування даної справи в суді апеляційної інстанції, позивачем було подано копію довіреності від 22.12.2021 (а.с. 25) із якої вбачається, що ідентифікаційний код НОМЕР_1 дійсно належить ОСОБА_1 .

Окрім того, із інформації, що міститься в довіреності (а.с. 25), постійним місцем проживання ОСОБА_1 є країна Португалія.

Разом з тим, позивачем не було надано жодних доказів, які б свідчили про відсутність або наявність доходу у ОСОБА_2 за місцем її постійного проживання.

Висновки суду щодо необхідності перевірки наявності чи/або відсутності доходу ОСОБА_2 за місцем її постійного проживання (в Португалії) відповідають позиції Сьомого апеляційного адміністративного суду, викладеній в ухвалах від 27.03.2023 по справі №120/7117/22, від 06.03.2023 по справі №120/10895/22, від 20.03.2023 по справі №120/3962/22.

При цьому, у справах №120/7117/22 та №120/10895/22 позивачем є також ОСОБА_1 .

З огляду на викладене, позивачу було запропоновано усунути вказані недоліки заяви шляхом надання доказів сплати судового збору.

25.04.2023 позивачем подано заяву про усунення недоліків позовної заяви. До заяви позивачем долучено оригінал позовної заяви та клопотання про звільнення від сплати судового збору.

Втім, ознайомившись із поданими позивачем матеріалами, приходжу до висновку про не усунення позивачем недоліків позовної заяви, які вказані в ухвалі від від 10.04.2023.

Так, як уже було зазначено вище, ухвалою від 10.04.2023 було запропоновано позивачу усунуту недоліки позовної заяви, в тому числі шляхом надання до суду оригіналу позовної заяви, який був повернутий на адресу позивача згідно супровідного листа від 25.10.2022, із доданими до неї доказами, засвідченими у встановленому законом порядку, в тому числі в примірнику для відповідача.

Разом із тим, на виконання вимог ухвали, позивачем фактично надано іншу позовну заяву, зміст якої є відмінним від того, що був первинно поданий позивачем до суду 21.09.2022, адже надана позивачем позовна заява, окрім того, що датована 24.04.2023, не містить взагалі жодних додатків, якими позивач обґрунтовує заявлені позовної вимоги, в тому числі копії трудової книжки, які були первинно долучені позивачем до позову.

При цьому, в ухвалі від 10.04.2023 звернуто увагу позивача на необхідність надання позовної заяви, який був повернутий на адресу позивача згідно супровідного листа від 25.10.2022, із доданими до неї доказами, засвідченими у встановленому законом порядку, в тому числі в примірнику для відповідача.

Крім того, на виконання вимог ухвали від 10.04.2023 позивачем подано клопотання про звільнення від сплати судового збору, зміст якого є ідентичним тому клопотанню, якому уже було надано оцінку судом.

Варто наголосити, що із копії довіреності від 22.12.2021, яка також долучена позивачем до заяви про усунення недоліків позовної заяви, слідує, що постійним місцем проживання ОСОБА_1 є країна Португалія.

Разом з тим, позивачем не надано жодних доказів, які б свідчили про відсутність або наявність доходу у ОСОБА_2 за місцем її постійного проживання.

Висновки суду щодо необхідності перевірки наявності чи/або відсутності доходу ОСОБА_2 за місцем її постійного проживання (в Португалії) відповідають позиції Сьомого апеляційного адміністративного суду, викладеній в ухвалах від 27.03.2023 по справі №120/7117/22, від 06.03.2023 по справі №120/10895/22, від 20.03.2023 по справі №120/3962/22.

При цьому, варто зазначити, що у справах №120/7117/22 та №120/10895/22 позивачем є також ОСОБА_1 .

Разом із тим, вимоги ухвали від 10.04.2023, в частині надання доказів сплати судового збору залишились не виконаними.

При цьому, будь-яких інших доказів на підтвердження її майнового стану, в тому числі доказів, які б свідчили про відсутність або наявність доходу у ОСОБА_2 за місцем її постійного проживання, надано не було.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

З огляду на викладене і беручи до уваги, що позивач (його представник) не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, позовну заяву належить повернути особі, яка її подала, на підставі

Керуючись ч. 4 ст. 169, ст.ст. 248, 256 КАС України, -

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Вінницькій області про визнання протиправною та скасування податкової вимоги разом з доданими до неї матеріалами повернути особі, яка її подала.

2. Копію ухвали невідкладно надіслати особі, яка подала позовну заяву.

Ухвала набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 256 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Поліщук Ірина Миколаївна