Справа № 160/2108/23
Суддя: Луніна Олена Станіславівна
Дата ухвалення: 2023-04-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 квітня 2023 року Справа № 160/2108/23
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Луніної О.С., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у місті Дніпрі адміністративну справу за позовною заявою Головного управління ДПС у Дніпропетровській області до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення суми податкового боргу, -
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що в інтегрованих картках платника податків ФОП ОСОБА_1 обліковується не заявлений до суду податковий борг у розмірі 13 843,40 грн, який позивачем не було заявлено до стягнення.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13.02.2023 відкрито провадження в адміністративній справі №160/2108/23 та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.
Ухвалу про відкриття провадження у справі від 13.02.2023 направлено на податкову адресу відповідача: АДРЕСА_1 .
Поштовий конверт повернувся до суду 24.03.2023 з відміткою: «за закінченням терміну зберігання».
Відповідно до п. 5 ч. 6 ст. 251 Кодексу адміністративного судочинства України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
Отже, днем отримання ухвали суду про відкриття провадження у справі є 20.03.2023 року.
Правом на надання відзиву відповідач не скористався, відзив на позовну заяву Головного управління ДПС у Дніпропетровській області суду не надав.
Дослідивши та оцінивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які регулюють спірні правовідносини, суд зазначає наступне.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) 29.05.2017 року зареєстрована як фізична особа-підприємець (далі - ФОП), номер державної реєстрації НОМЕР_2 .
Вказана сума податкового боргу складається із:
1. За заявою про застосування спрощеної системи оподаткування № 1502/6 від 06.06.2017 року по наступним термінам сплати:
- термін сплати 20.07.2019 року з урахуванням переплати у розмірі 5,20 грн, наявної до виникнення податкового боргу, сума заборгованості по даному періоду становить 829,40 грн;
- термін сплати 20.08.2019 року - на суму 834,60 грн;
- термін сплати 20.09.2019 року - на суму 834,60 грн;
- термін сплати 20.10.2019 року - на суму 834,60 грн;
- термін сплати 20.11.2019 року - на суму 834,60 грн;
- термін сплати 20.12.2019 року - на суму 834,60 грн;
- термін сплати 20.01.2020 року - на суму 944,60 грн;
- термін сплати 20.02.2020 року - на суму 944,60 грн;
- термін сплати 20.03.2020 року - на суму 944,60 грн;
Податкову вимогу на адресу відповідача направлено за податковою адресою платника податків рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, яке повернулось без вручення адресатові з відміткою «за закінченням встановленого строку зберігання».
Оскільки податковий борг відповідачем самостійно не погашено, позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача податкового боргу.
Згідно з частиною 1 статті 67 Конституції України, кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлений законом.
Відповідно до статті 16 Податкового кодексу України (далі - ПК України), платники податків зобов`язані сплачувати належні суми податків у встановлені законом терміни.
Слід зазначити, що податковий обов`язок є безумовним і першочерговим стосовно інших неподаткових обов`язків платника податків, крім випадків, передбачених законом (статті 36 ПК України).
При цьому, податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи (пункти 36.1 - 36.3 статті 36 ПК України).
Платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом, крім випадків, передбачених податковим законодавством (пункт 54.1 статті 54 ПК України).
Судом встановлено, що податковий борг по єдиному внеску з фізичних осіб у розмірі 13 843,40 грн виник в результаті:
- несплати відповідачем у встановлені терміни грошових зобов?язань згідно заяви про застосування спрощеної системи оподаткування № 1502/6 від 06.06.2017 року по наступним термінам сплати:
- термін сплати 20.07.2019 року з урахуванням переплати у розмірі 5,20 грн, наявної до виникнення податкового боргу, сума заборгованості по даному періоду становить 829,40 грн;
- термін сплати 20.08.2019 року - на суму 834,60 грн;
- термін сплати 20.09.2019 року - на суму 834,60 грн;
- термін сплати 20.10.2019 року - на суму 834,60 грн;
- термін сплати 20.11.2019 року - на суму 834,60 грн;
- термін сплати 20.12.2019 року - на суму 834,60 грн;
- термін сплати 20.01.2020 року - на суму 944,60 грн;
- термін сплати 20.02.2020 року - на суму 944,60 грн;
- термін сплати 20.03.2020 року - на суму 944,60 грн;
Відповідно до вимог частини 57.3 статті 57 Податкового кодексу України, у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.
Згідно пункту 294.1 статті 294 ПК України, податковим (звітним) періодом для платників єдиного податку першої, другої та четвертої груп є календарний рік.
Податковий (звітний) період починається з першого числа першого місяця податкового (звітного) періоду і закінчується останнім календарним днем останнього місяця податкового (звітного) періоду (пункт 294.2 статті 294 ПК України).
Вимогами пункту 295.1 статті 295 ПК України передбачено, що платники єдиного податку першої і другої груп сплачують єдиний податок шляхом здійснення авансового внеску не пізніше 20 числа (включно) поточного місяця.
Нарахування авансових внесків для платників єдиного податку першої і другої груп здійснюється контролюючими органами на підставі заяви такого платника єдиного податку щодо розміру обраної ставки єдиного податку, заяви щодо періоду щорічної відпустки та/або заяви щодо терміну тимчасової втрати працездатності (пункт 295.2 статті 295 ПК України).
Згідно пунктів 296.1, 296.2 статті 296 ПК України, платники єдиного податку першої - третьої груп ведуть облік у порядку, визначеному підпунктами 296.1.1-296.1.3 цього пункту.
За змістом п. 54.1 ст. 54 ПК України, крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.
Таким чином, обрані платником податку на підставі його заяви розміри ставки єдиного податку з фізичних осіб є узгодженими.
Відповідно до пп. 54.3.3 п. 54.3 ст. 54 ПК України контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, або зменшення суми податку на доходи фізичних осіб, задекларовану до повернення з бюджету у зв`язку із використанням платником податку права на податкову знижку, якщо згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов`язань з окремого податку або збору та/або іншого зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, застосування штрафних (фінансових) санкцій та нарахування пені, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган.
Враховуючи вимоги статті 42 Податкового кодексу України, рішення вважається належним чином врученим відповідачеві.
Згідно з пунктом 54.5 статті 54 Податкового кодексу України якщо згідно з нормами цієї статті сума грошового зобов`язання розраховується контролюючим органом, платник податків не несе відповідальності за своєчасність, достовірність і повноту нарахування такої суми, проте несе відповідальність за своєчасне та повне погашення нарахованого узгодженого грошового зобов`язання і має право оскаржити зазначену суму в порядку, встановленому цим Кодексом.
Враховуючи, що податкове повідомлення-рішення вважається врученим, проте доказів його оскарження або сплати суми штрафу не надано, сума податкового боргу у розмірі 13 843,40 грн вважається узгодженою.
Згідно з пунктом 59.5 статті 59 ПК України, у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.
У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).
Відповідно до пункту 42.5 статті 42 ПК України, у разі якщо платник податків не подав заяву про бажання отримувати документи через електронний кабінет, листування з платником податків здійснюється шляхом надіслання за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручаються платнику податків (його представнику).
У разі якщо пошта не може вручити платнику податків документ у зв`язку з відсутністю за місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їхньою відмовою прийняти документ, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, документ вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення.
Судом встановлено, що податкову вимогу направлено на адресу позивача рекомендованим листом з повідомленням, яка, відповідно до статті 42 ПК України, вважається отриманою відповідачем.
Відповідно до пункту 59.1 статті 59 ПК України, у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.
Згідно з пунктом 59.5 статті 59 ПК України, у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.
У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).
Таким чином, суд встановив, що відповідач станом на 31.12.2020 року має заборгованість на загальну суму 13 843,40 грн, яка виникла в результаті несплати у встановлені терміни сум грошових зобов`язань по єдиному внеску з фізичних осіб та нарахованого штрафу.
Станом на день розгляду справи відповідач не надав доказів сплати або оскарження податкового боргу.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що контролюючим органом належними та допустими доказами підтверджено наявність у відповідача податкового боргу у розмірі 13 843,40 грн, який підлягає стягненню до бюджету.
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України та частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з вимогами статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.
Відповідно до статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
З огляду на викладене, виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов висновку про наявність законних підстав для задоволення позовних вимог.
Відповідно до частини 2 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.
Враховуючи відсутність таких заходів у позивача, судовий збір на його користь стягненню з відповідача не підлягає.
Керуючись ст.ст. 139, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -
Позовну заяву Головного управління ДПС у Дніпропетровській області до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення суми податкового боргу задовольнити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені ст. 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.С. Луніна