Справа № 480/12354/21
Суддя: Русанова В.Б.
Дата ухвалення: 2023-04-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2023 р.Справа № 480/12354/21
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Русанової В.Б.,

Суддів: Перцової Т.С. , Жигилія С.П. ,

за участю секретаря судового засідання Лещинської К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Сумській області на додаткове рішення Сумського окружного адміністративного суду від 01.08.2022, (головуючий суддя І інстанції: О.В. Соп`яненко, повний текст складено 05.08.22 року) по справі № 480/12354/21

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Краснопільський ММК"

до Головного управління ДПС у Сумській області

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Краснопільський ММК" (далі - позивач) звернулось до суду з позовом, в якому просило:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення рішення ГУ ДПС у Сумській області від 03.11.2021 № 02 в частині збільшення суми грошового зобов`язання з податку на додану вартість на загальну суму 970 795,00 грн, в тому числі: за податковим зобов`язанням 646 532,00 грн; штрафними фінансовими санкціями (штрафами) 324 069,90 грн.

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 14.07.2022 позов задоволено.

ТОВ "Краснопільський ММК" подало заяву про ухвалення додаткового рішення у справі , в якій просило стягнути з ГУ ДПС у Сумській області витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 21 500,00 грн.

Додатковим рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 01.08.2022 заяву представника позивача про ухвалення додаткового судового рішення задоволено.

Ухвалено додаткове рішення та стягнуто на користь ТОВ "Краснопільський ММК" за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ДПС у Сумській області витрати на правничу допомогу у розмірі 21 500 грн.

ГУ ДПС у Сумській області (далі відповідач), не погоджуючись із додатковим рішенням суду, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, подало апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та прийняти нову постанову, якою в задоволенні заяви відмовити.

В обґрунтування зазначає, що судом першої інстанції не враховано, що стягнута з відповідача сума витрат на правничу допомогу є завищеною, не співмірною із складністю справи та виконаних адвокатом робіт, часом, витраченим на їх виконання, обсягом наданих адвокатом послуг, ціною позову та значенням справи для сторони.

Просить врахувати, що відповідач не отримував договір про надання правової допомоги від 08.11.2021, отже фактично він відсутній. При цьому, вказаним договором не обумовлювався конкретно визначений розмір правової допомоги, що, на думку апелянта, унеможливлює суд пересвідчитись про наявність дійсних домовленостей між позивачем та його представником щодо розміру та порядку обчислення адвокатського гонорару.

Також вважає, що позивач мав надати суду попередній розрахунок витрат на правову допомогу, який повинен відображати вартість години за певний вид послуги та час витрачений на: участь у судових засіданнях, вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням; ознайомлення з матеріалами справи тощо. Посилається на постанову Верховного Суду від 01.10.2018 у справі № 569/17904/17.

Крім того, звертає увагу, що копіювання адвокатом документів підприємства для додавання до позовної заяви є чисто технічною роботою, тому копіювання та завірення копій первинних документів не може вважатися послугою адвоката в межах діяльності з надання професійної правничої допомоги.

Позивач надав відзив на апеляційну скаргу, в якому наполягаючи на законності та обґрунтованості додаткового рішення суду першої інстанції, просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване додаткове рішення без змін.

Відповідно до ч. 4 ст.229, ч. 1 ст.308 КАС України справа розглядається в межах доводів та вимог апеляційної скарги, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши додаткове рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, відзиву на неї, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Суд першої інстанції, ухвалюючи додаткове рішення, за результатами оцінки наданих Товариством доказів, дійшов висновку, що витрати в сумі 21 500,00 грн є співмірними із наданим адвокатом обсягом послуг, затраченим ним часом на надання таких послуг, а також заявлені витрати відповідають критерію реальності, розумності їх розміру.

Надаючи правову оцінку обставинам зазначеної справи, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 КАС України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

За частиною 3 ст. 132 КАС України до складу витрат, пов`язаних з розглядом справи належать витрати, в тому числі і на професійну правничу допомогу.

Відповідно до приписів частин 1-5 ст. 134 КАС України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до ч.1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Так, ч. 7 ст. 139 КАС України, передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Виходячи з положень ч. 9 ст. 139 КАС України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує чи пов`язані такі витрати з розглядом справи. Водночас, дії сторони щодо досудового вирішення спору підлягають врахуванню лише у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим.

Пунктом 3.2 рішення Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009визначено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.

При цьому, необхідно враховувати, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Зазначені висновки узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 27.01.2022 по справі № 813/2241/18.

Крім того, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява N 19336/04).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини щодо присудження судових витрат, суд при розподілі судових витрат має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Судом встановлено, що представництво інтересів ТОВ «Краснопільський ММК» в суді першої інстанції здійснювалося Адвокатським об`єднанням «Група правової допомоги» на підставі договору про надання правової допомоги від 08.11.2021 (т. 2 а.с. 112-114).

Відповідно до п. 4.1 Договору обсяги та види правової допомоги, порядок і строки оплати, а також розміри винагороди АО за надання правової допомоги за цим Договором (гонорар) визначаються сторонами в додаткових угодах до цього договору, які становитимуть його невід`ємні частини.

На вимогу клієнта, АО може надавати Акти про надання правової допомоги, в яких буде вказано перелік правової допомоги із ідентифікацією та кількість витрачених годин відповідного адвоката або спеціаліста (п. 4.3 Договору).

У додатковій угоді № 1 від 08.11.2021 до Договору від 08.11.2021 сторони дійшли згоди, що в рамках виконання умов Договору клієнт надає АО окреме завдання, яке полягає у наданні професійної правничої допомоги щодо оскарження в судовому порядку висновків Головного управління ДПС у Сумській області, викладених в Акті про результати документальної планової виїзної перевірки ТОВ «Краснопільський ММК» від 27.09.2021 в частині заниження у перевіряємому періоді податкових зобов`язань з податку на додану вартість та винесених за її наслідками податкових повідомлень рішень.

Юридичні послуги (правнича допомога) за умовами Договору та Завдання, зокрема включають в себе виконання наступних етапів:

опрацювання та аналіз матеріалів податкової перевірки, первинних документів Клієнта, що підтверджують показники податкової звітності;

аналіз податкового законодавства та судової практики;

підготовка, оформлення та подання адміністративного позову;

представництво інтересів Клієнта в суді, участь у судових засіданнях, організація та своєчасне виконання законних вимог судді під час провадження у судовій справі, збір доказів;

підготовка та направлення обґрунтованих заперечень на відзив, пояснень тощо;

своєчасне отримання повного тексту рішення суду першої інстанції, за наявності підстав, надання усних рекомендацій щодо його оскарження в апеляційному порядку;

контроль за набранням рішенням суду законної сили, а також забезпечення своєчасного інформування Клієнта про строки та правові наслідки набрання рішенням суду законної сили;

Вартість послуг АО за виконання завдання відповідно до умов цієї Додаткової угоди №1 становить 20 000, 00 грн. та включає в себе представництво інтересів Клієнта в суді (орієнтовно чотири засідання під час підготовчого провадження та розгляді справи по суті).

У разі необхідності прийняти участь у більшій кількості судових засідань, Клієнт додатково оплачує представництво його інтересів в суді з розрахунку 1 500,00 грн за одне судове засідання (т. 2 а.с. 129).

Адвокатом надано позивачу правову допомогу за умовами додаткової угоди №1 від 08.11.2021 до договору про надання правової допомоги б/н від 08.11.2021 в загальній сумі 21 500,00 грн, що підтверджується актами приймання передачі юридичних послуг від 14.07.2022 (т. 2 а.с. 118, 120).

До складу правової допомоги, наданої адвокатом ТОВ «Краснопільський ММК» входили:

- опрацювання матеріалів документальної планової виїзної перевірки ТОВ «Краснопільський ММК», оформленої Актом від 27.09.2021 в частині висновків ГУ ДПС у Сумській області про заниження ТОВ «Краснопільський ММК» у перевіреному періоді податкових зобов`язань з ПДВ;

- визначення наявності правових підстав для прийняття ГУ ДПС у Сумській області податкового повідомлення-рішення від 03 листопада 2021 року № 02;

- аналіз податкового законодавства та судової практики Верховного суду по даній категорії справ;

- розроблення правової позиції в рамках судового оскарження податкового повідомлення - рішення від 03 листопада 2021 року № 02;

- збір доказів, необхідних для обґрунтування правової позиції в суді першої інстанції (копії договорів, податкових, видаткових накладних, накладних внутрігосподарського призначення, товарно-транспортних накладних, платіжних доручень, документів, тощо);

- підготовка, оформлення та подання до Сумського окружного адміністративного суду:

адміністративного позову, в тому числі, організація оплати судового збору, копіювання додатків до позову відповідно до кількості учасників справи тощо;

клопотання про приєднання доказів по справі №480/12354/21, зокрема, додаткових доказів що підтверджують використання ТОВ «Краснопільський ММК» придбаного товару у власній господарській діяльності, а також документів щодо основних засобів, матеріально технічної бази, об`ємів виробництва, трудових ресурсів для здійснення спірних господарських операцій з направленням відповідачу;

заяви про стягнення витрат на професійну правничу допомогу;

- опрацювання відзиву ГУ ДФС у Сумській області на адміністративний позов по справі №480/12354/21 та підготовка відповіді на відзив, з попереднім направленням відповідачу

- участь у судових засіданнях 23.12.2021, 20.01.2022, 10.02.2022, 29.06.2022, 14.07.2022, що підтверджується додатком № 1 до Акту приймання передачі юридичних послуг (т. 2 а.с. 119).

Позивачем сплачено адвокату кошти у загальній сумі 21 500 грн, що підтверджується платіжними дорученнями та виписками з банку (т. 2 а.с. 124-125, 130-133).

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, повинен бути співрозмірним з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Також судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Саме такий правовий висновок викладений Верховним Судом у постанові від 14.03.2023 у справі № 640/12206/19.

Суд першої інстанції при обчисленні гонорару врахував складність справи, завантаженість адвоката, реальність та необхідність адвокатських витрат, фінансовий стан сторони позивача та відповідача, а також співмірність гонорару із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг) із реальним часом витраченим адвокатом та із обсягом наданих адвокатом послуг (виконаних робіт).

Колегія суддів також зазначає, що розмір витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката обґрунтований належним чином та відповідає вимогам співмірності, закріпленим у ч. 5 ст. 134 КАС України, оскільки предметом адміністративної справи є податковий спір, що стосується скасування податкового повідомлення-рішення. Складність таких категорій справ пояснюється специфікою їх супроводу, яка передбачає наявність в адвоката глибокої професійної спеціалізації в галузі податкового права; про складність справи свідчить також обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт відповідно до актів приймання передачі юридичних послуг та додатку до них.

Розмір витрат на правову допомогу (21 500,00 грн) повністю співмірний з ціною позову (970 795,00 грн), оскільки складає менше 3 відсотків від ціни позову. Розмір витрат на правову допомогу обґрунтовується великим значенням справи для позивача не тільки через велику ціну позову, але й у зв`язку з впливом вирішення справи на його ділову репутацію, як добросовісного контрагента на національному та міжнародному ринках.

Враховуючи складність та обсяг виконаних адвокатом робіт, суму заявлених позовних вимог, значення справи для сторони, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що сума витрат на правничу допомогу в розмірі 21 500,00 грн підтверджена належними і допустимими доказами.

При цьому, колегія суддів зазначає, що відповідач, як особа, яка заперечує зазначений позивачем розмір витрат на оплату правничої допомоги, зобов`язаний навести обґрунтування та надати відповідні докази на підтвердження його доводів щодо неспівмірності розміру задоволених судом судових витрат із заявленими позовними вимогами.

Водночас доводи апеляційної скарги не містять обґрунтувань, які б спростовували висновки суду першої інстанції щодо співмірності погоджених до відшкодування судових витрат із обсягом виконаних адвокатом робіт, так само як і не містять розрахунку суми витрат, які, за позицією відповідача, є належними до відшкодування, а зводяться фактично до цитування норм процесуального права, що регулюють спірні правовідносини. Суд апеляційної інстанції таких обставин також не встановив.

Посилання скаржника на не отримання ним договору про надання правової допомоги від 08.11.2021 не є беззаперечною підставою для відмови у задоволенні заяви позивача про стягнення витрат на правову допомогу, оскільки матеріали справи містять вказаний договір. При цьому, відповідач не був позбавлений можливості ознайомитись з договором в суді першої інстанції.

Доводи апеляційної скарги про обов`язок в договорі визначати розмір гонорару за надання правової допомоги ґрунтуються на невірному тлумаченні Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

Так, ч. 2 ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначено, що порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Колегія суддів зазначає, що умовами договору від 08.11.2021 передбачено, що порядок і строки оплати гонорару за надання правової допомоги визначаються в додаткових угодах до нього, які є його невід`ємною частиною.

При цьому, у Додатковій угоді № 1 до зазначеного вище договору сторонами обумовлена сплата фіксованого гонорару в розмірі 20 000,00 грн, а також можливість сплати додатково 1 500,00 грн за участь у судовому засіданні (у разі участі адвоката більш ніж в чотирьох засіданнях).

Доводи апелянта щодо ненадання позивачем суду першої інстанції розрахунку витрат на правову допомогу із зазначенням часу, витраченого на виконання адвокатом робіт, з посиланням на постанову Верховного Суду від 01.10.2018 у справі № 569/17904/17 колегія суддів вважає безпідставними, оскільки додатковою угодою № 1 до договору від 08.11.2021 сторони погодили фіксований гонорар за представництво позивача в суді.

Натомість, Верховний Суд у постанові від 08.03.2023 по справі № 640/16295/21 зазначав, що фіксований розмір гонорару означає, що у разі настання визначених таким договором умов платежу - конкретний склад дій адвоката, що були вчинені на виконання цього договору й призвели до настання цих умов, не має жодного значення для визначення розміру адвокатського гонорару в конкретному випадку.

Саме лише незазначення учасником справи в детальному описі робіт (наданих послуг) витрат часу на надання правничої допомоги не може перешкодити суду встановити розмір витрат на професійну правничу допомогу (у випадку домовленості між сторонами договору про встановлений фіксований розмір обчислення гонорару).

Отже, у випадку встановленого договором фіксованого розміру гонорару сторона може доводити неспівмірність витрат у тому числі, але не виключно, без зазначення в детальному описі робіт (наданих послуг) відомостей про витрати часу на надання правничої допомоги. Зокрема, посилаючись на неспівмірність суми фіксованого гонорару зі складністю справи, ціною позову, обсягом матеріалів у справі, кількістю підготовлених процесуальних документів, кількістю засідань, тривалістю розгляду справи судом тощо.

Інші доводи скаржника ґрунтуються на припущеннях та в повному обсязі спростовуються встановленими судом першої інстанції обставинами.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про щодо стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 21 500,00 грн.

Відповідно до ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм процесуального права, доводи апеляційної скарги спростовані наведеними вище обставинами та нормативно - правовим обґрунтуванням, у зв`язку з чим підстав для скасування додаткового рішення суду першої інстанції не вбачається.

Керуючись ст.ст. 308, 310, 315, 316, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Сумській області залишити без задоволення.

Додаткове рішення Сумського окружного адміністративного суду від 01.08.2022 по справі № 480/12354/21 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя В.Б. Русанова
Судді Т.С. Перцова С.П. Жигилій
Повний текст постанови складено 01.05.2023 року