Справа № 340/2196/21
Суддя: Г.М. МОМОНТ
Дата ухвалення: 2023-04-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2023 року м. Кропивницький Справа №340/2196/21

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Момонт Г.М., розглянув у порядку спрощеного провадження (письмового провадження) в м. Кропивницькому адміністративну справу

за позовом: ОСОБА_1

до відповідача: Служби у справах дітей виконкому міської ради міста Кропивницького

про визнання протиправною бездіяльності, стягнення коштів, моральної шкоди та зобов`язання вчинити певні дії.

ОСОБА_1 звернулася з позовом до Служби у справах дітей виконкому міської ради міста Кропивницького про:

- визнання протиправною бездіяльності Служби у справах дітей Виконавчого комітету міської ради міста Кропивницького щодо невиконання вчасно рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 19.03.2018 року по справі №405/5228/17 в період з 29.05.2018 по 05.11.2020 року;

- стягнення з Служби у справах дітей Виконавчого комітету міської ради міста Кропивницького за рахунок коштів місцевого бюджету міського бюджету м. Кропивницького на користь ОСОБА_1 інфляційних втрат від несвоєчасного виконання грошового зобов`язання в сумі 220 064 грн 85 коп., а у випадку відсутності коштів на рахунку Служби у справах дітей виконкому міської ради міста Кропивницького, то стягнути кошти інфляційні втрати від несвоєчасного виконання грошового зобов`язання в сумі 220 064 грн 85 коп., з Виконавчого комітету Кропивницької міської ради як власника;

- стягнення з Служби у справах дітей Виконавчого комітету міської ради міста Кропивницького за рахунок коштів місцевого бюджету міського бюджету м. Кропивницького на користь ОСОБА_1 трьох відсотків річних в сумі 15 370 грн 48 коп. на підставі статті 625 ЦК України, а у випадку відсутності коштів на рахунку Служби у справах дітей виконкому міської ради міста Кропивницького, то стягнути кошти три відсотки річних в сумі 15 370 грн 48 коп. на підставі статті 625 ЦК України з Виконавчого комітету Кропивницької міської ради як власника;

- стягнення з Служби у справах дітей Виконавчого комітету міської ради міста Кропивницького за рахунок коштів місцевого бюджету міського бюджету м. Кропивницького на користь ОСОБА_1 моральної шкоди у сумі 20 000 грн, а у випадку відсутності коштів на рахунку Служби у справах дітей виконкому міської ради міста Кропивницького то стягнути кошти моральну шкоду у сумі 20 000 грн з Виконавчого комітету Кропивницької міської ради як власника;

- зобов`язання Служби у справах дітей Виконавчого комітету міської ради міста Кропивницького, згідно вимог законодавства, усунути порушення соціального права ОСОБА_1 шляхом одночасної подачі до Управління пенсійного фонду України м. Кропивницького необхідних скасовуючих документів по звітності з ЄСВ щодо виявлених недостовірних відомостей про нього та початкових документів із зазначеними вірними відомостями на нього з пояснювальною запискою щодо зміни відомостей відповідно до листів Пенсійного фону України від 12 червня 2012 року №13484/03-30 «щодо нарахування ЄСВ на суму нарахованої згідно з рішенням суду» та Державної фіскальної служби від 04 серпня 2018 року №1502/6/99-99-13-02-03-15/ІПК про нарахування ЄСВ згідно з рішеннями суді та включити в місячну звітність по Пенсійного фонду України за роки вимушеного прогулу дані про суми виплат в розрізі кожного місяця прогулу.

В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 19.03.2018 р. у справі №405/5228/17 стягнуто з виконавчого комітету міської ради міста Кропивницького за рахунок коштів місцевого бюджету міського бюджету м. Кропивницький на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу 194 192 грн 60 коп. Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 03.04.2018 р. задоволено заяву позивача про виправлення допущених помилок у рішенні суду, у зв`язку з чим стягнуто зі Служби у справах дітей Виконавчого комітету Міської ради міста Кропивницького за рахунок коштів місцевого бюджету міського бюджету м. Кропивницький на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу 194 192 грн 60 коп. 29.05.2018 р. Дніпропетровським апеляційним адміністративним судом залишено без змін рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 19.03.2018 р. 12.09.2018 р. управління Державної казначейської служби України у м. Кропивницькому повідомило позивача про те, що на даний час триває процедура реорганізації Служби у справах дітей Виконавчого комітету Міської ради міста Кропивницького в Управління з питань захисту прав дітей міської ради міста Кропивницького, у зв`язку з чим повернуто виконавчий документ без виконання. 01.10.2018 р. 05.11.2020 р. Казначейством перераховано кошти позивачу на виконання рішення суду. Представник позивача зазначив, що у зв`язку з протиправною бездіяльністю з 19.03.2018 р. по 05.11.2020 р. мало місце тривале невиконання рішення суду, що стало підставою для стягнення інфляційних втрат та трьох процентів річних з суми невиконаного рішення. Також представник позивача вважає, що на користь позивача підлягає стягненню компенсація згідно ст.34 Закону України «Про оплату праці» та ст.3 Закону України «Про компенсації громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» та моральна шкода на підставі ст.2371 КЗпП України, згідно правової позиції Верховного Суду України по справі №6-788цс16, оскільки невиконання рішення суду є підставою для покладення на власника відповідальності, передбаченої ст.117 КЗпП України за весь період невиплати. При цьому представник позивача вказує, що розмір інфляційного збільшення із суми 194 1902,60 грн за період з 19.03.2018 р. по 05.11.2020 р. складає 220 064,85 грн. Також представник позивача вказує, що протягом більш як двох років позивач не отримує заробітну плату, що ставить під загрозу можливість існування. Водночас, ОСОБА_1 є особою з інвалідністю та обмежена у можливості працевлаштуватися на будь-якій роботі. Представник позивача зазначає, що позивачем понесені моральні страждання, які компенсуються сумою 20 000,00 грн. Представник позивача вказує, що відповідно до довідки форми ОК-5 у період з серпня 2017 року жовтня 2020 року не відображені відомості ні про нараховану заробітну плату, ні про перерахований ЄСВ, що необхідні для визначення розміру пенсії ОСОБА_1 .

Представником відповідача подано відзив на позовну заяву відповідно до якого заперечує проти заявлених позовних вимог (а.с.104-121). Представник відповідача зазначає, що позивач намагається стягнути суму боргу за рішенням Ленінського районного суду міста Кіровограда від 19.03.2018 р. у справі №405/5228/17 у розмірі 194 192,60 грн, яку їй вже виплачено, оскільки за розрахунком позивача інфляційне збільшення грошового забезпечення за період з 19.03.2018 р. по 05.11.2020 р. становить 25 872,25 грн, однак просить стягнути 220 064,85 грн. Представник відповідача зазначив, що на виконання рішення Ленінського районного суду міста Кіровограда від 19.03.2018 р. у справі №405/5228/17, яке залишено без змін постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 29.05.2018 р., а також враховуючи ухвалу Ленінського районного суду міста Кіровограда від 01.10.2018 р. по справі №405/5228/17, яка залишена без змін постановою Третього апеляційного суду від 26.11.2018 р. управлінням з питань захисту прав дітей Міської ради міста Кропивницького 30.10.2020 р. в порядку безспірного списання коштів виплачено ОСОБА_1 68 000 грн, а 05.11.2020 р. 126 192,60 грн. Окрім того, на виконання Законів України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» 20.11.2020 р. оплачено ЄСВ у розмірі 35 936,18 грн. Представник відповідача вказує, що у служби у справах дітей виконавчого комітету Міської ради міста Кропивницького з 01.10.2018 р. по 27.01.2021 р. було відсутнє зобов`язання стосовно виплати ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу 194 192,60 грн, оскільки ухвалою Ленінського районного суду міста Кіровограда від 01.10.2018 р. по справі №405/5228/17, залишеною без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 26.11.2018 р., заяву ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження задоволено, замінено боржника у виконавчому провадженні Службу у справах дітей виконавчого комітету Міської ради міста Кропивницького, а отже застосування до служби у справах дітей виконавчого комітету Міської ради міста Кропивницького ст.625 Цивільного кодексу України за цей період є неможливим, так як безпосередньо саме зобов`язання було відсутнє. Додатково наголошено на тому, що виконавчий комітет Кропивницької міської ради не являється власником служби у справах дітей виконавчого комітету Міської ради міста Кропивницького, будь-яких зобов`язань у виконавчого комітету Кропивницької міської ради за рішенням Ленінського районного суду міста Кіровограда від 19.03.2018 р. у справі №405/5228/17 не виникло, між виконавчим комітетом Кропивницької міської ради та ОСОБА_1 будь-яких відносин, в тому числі і трудових або зобов`язальних не існувало, а тому стягнення будь-яких коштів, в тому числі на підставі ст.625 Цивільного кодексу України, а також моральної шкоди за невиконання такого рішення є незаконним. Також представник позивача, з посиланням на правовий висновок Великої Палати Верховного Суду, викладений у постанові від 11.04.2018 р. у справі №758/1303/15-ц, вказує на те, що спір у даній справі не є публічно-правовим та не належить до юрисдикції адміністративного суду, а тому є підстави для закриття провадження у справі. Окрім того, представник відповідача вказує на відсутність вини відповідача, як на самостійну підставу для відмови у задоволенні позовних вимог. Стосовно позовної вимоги щодо стягнення моральної шкоди представник відповідача зазначив, що позивачем не вказано чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Також представник відповідача зазначив, що на виконання рішення Ленінського районного суду міста Кіровограда від 19.03.2018 р. по справі №405/5228/17, яке залишено без змін постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 29.05.2018 р., а також враховуючи ухвалу Ленінського районного суду міста Кіровограда від 01.10.2018 р. по справі №405/5228/17, яка залишена без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 26.11.2018 р. управлінням з питань захисту прав дітей Міської ради міста Кропивницького 30.10.2020 р. в порядку безспірного списання коштів виплачено ОСОБА_1 68 000 грн, а 05.11.2020 р. 126 192,60 грн. Крім того, на виконання Законів України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» 20.11.2020 р. оплачено ЄСВ у розмірі 35 936,18 грн, а тому, на думку представника відповідача, відсутні підстави для задоволення позовної вимоги щодо зобов`язання Служби у справах дітей Виконавчого комітету міської ради міста Кропивницького, згідно вимог законодавства, усунути порушення соціального права ОСОБА_1 шляхом одночасної подачі до Управління пенсійного фонду України м. Кропивницького необхідних скасовуючих документів по звітності з ЄСВ щодо виявлених недостовірних відомостей про нього та початкових документів із зазначеними вірними відомостями на нього з пояснювальною запискою щодо зміни відомостей відповідно до листів Пенсійного фону України від 12 червня 2012 року №13484/03-30 «щодо нарахування ЄСВ на суму нарахованої згідно з рішенням суду» та Державної фіскальної служби від 04 серпня 2018 року №1502/6/99-99-13-02-03-15/ІПК про нарахування ЄСВ згідно з рішеннями суді та включити в місячну звітність по Пенсійного фонду України за роки вимушеного прогулу дані про суми виплат в розрізі кожного місяця прогулу.

Представником позивача подано відповідь на відзив у якій продубльовано зміст позовної заяви (а.с.166-176).

Ухвалою судді Кіровоградського окружного адміністративного суду від 12.05.2021 р. позовну заяву залишено без руху (а.с.71).

Ухвалою судді Кіровоградського окружного адміністративного суду від 24.05.2021 р. відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження (а.с.90-91).

Ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 01.06.2021 р. залишено без задоволення заяву представника позивача про розгляд справи за правилами загального позовного провадження (а.с.97).

23.06.2021 р. проведено перше судове засідання та розпочато розгляд справи по суті (а.с.165).

Дослідивши подані позивачем та відповідачами документи і матеріали, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, адміністративний суд,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 19.03.2018 р. у справі №405/5228/17 (провадження №2-а/405/213/17) за позовом ОСОБА_1 до Міського голови Райковича Андрія Павловича, Виконавчого комітету Міської ради міста Кропивницького, Служби у справах дітей виконавчого комітету Кіровоградської міської ради про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, позов ОСОБА_1 задоволено; визнано протиправним та скасовано розпорядження Кіровоградського міського голови від 15.08.2017 року №210-к «Про звільнення ОСОБА_1 » та розпорядження Кіровоградського міського голови від 28.08.2017 року №221-к «Про зміну дати звільнення ОСОБА_1 »; поновлено ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (ІПН НОМЕР_1 ) на посаді начальника Служби у справах дітей виконавчого комітету Міської ради міста Кропивницького () з 28.08.2017 року; стягнуто з виконавчого комітету міської ради міста Кропивницького за рахунок коштів місцевого бюджету міського бюджету м. Кропивницький на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (ІПН НОМЕР_1 ) середній заробіток за час вимушеного прогулу 194 192 (сто дев`яносто чотири тисячі сто дев`яносто дві) грн. 60 коп; стягнуто з виконавчого комітету міської ради міста Кропивницького за рахунок коштів місцевого бюджету міського бюджету м. Кропивницький на користь держави судові витрати в сумі 3 221,92 грн (а.с.18-27).

Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 03.04.2018 р. у справі №405/5228/17 (провадження №2-аво/405/2/18) заяву ОСОБА_1 про виправлення допущених помилок в рішенні суду задоволено; виправлено допущені описки в рішенні Ленінського районного суду м. Кіровограда від 19.03.2018 року у справі №2-783/11 за позовом №405Ф/5228/17, провадження №2а/405/213/17 за позовом ОСОБА_1 до Міського голови Райковича Андрія Павловича, Виконавчого комітету Міської ради міста Кропивницького, Служби у справах дітей виконавчого комітету Кіровоградської міської ради про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та викласти абзац четвертий рішення наступним чином: «Стягнути зі Служби у справах дітей виконавчого комітету міської ради міста Кропивницького за рахунок коштів місцевого бюджету міського бюджету м. Кропивницький на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (ІПН НОМЕР_1 ) середній заробіток за час вимушеного прогулу 194 192 (сто дев`яносто чотири тисячі сто дев`яносто дві) грн. 60 коп.» (а.с.28-30).

Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 29.05.2018 р. у справі №405/5228/17 (провадження №2-а/405/213/17) апеляційні скарги міського голови Райковича Андрія Павловича та Служби у справах дітей виконавчого комітету Міської ради міста Кропивницького залишено без задоволення; рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 19 березня 2018 року залишено без змін (а.с.31-41).

10.09.2018 р. у справі №405/5228/17 (провадження №2-а/405/213/17) Ленінським районним судом м. Кіровограда видано виконавчий лист щодо стягнення зі Служби у справах дітей виконавчого комітету міської ради міста Кропивницького за раїхунок коштів місцевого бюджету міського бюджету м. Кропивницький на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу 194 192 грн 60 коп (а.с.42-43). При цьому Боржником у виконавчому листі зазначено Службу у справах дітей Виконавчого комітету Міської ради міста Кропивницького.

12.09.2018 р. ОСОБА_1 на виконання подано до Управління Державної казначейської служби України у м. Кропивницькому виконавчий лист Ленінського районного суду м. Кіровограда від 19.03.2018 р. (а.с.52).

Листом від 12.09.2018 р. №07-07/1881 Управління Державної казначейської служби України у м. Кропивницькому повернуто виконавчий документ (виконавчий лист Ленінського районного суду м. Кіровограда від 19.03.2018 р. у справі №405/5228/17 (2-а/405/213/17) без виконання та запропоновано звернутися до суду про заміну боржника правонаступником (а.с.62-63).

Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 01.10.2018 р. у справі №405/5228/17 (№6-а/405/10/18), залишеною без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 26.11.2018 р. (а.с.130-134)., заяву ОСОБА_1 про заміну сторони у справі за позовом ОСОБА_1 до Міського голови Райковича Андрія Павловича, Виконавчого комітету Міської ради міста Кропивницького, Служби у справах дітей виконавчого комітету Міської ради міста Кропивницького про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу задоволено; замінено сторону виконавчого провадження боржника: Службу у справах дітей виконавчого комітету Міської ради міста Кропивницького () на правонаступника боржника: Управління з питань захисту прав дітей Міської ради міста Кропивницького (, адреса: вулиця велика Перспективна, 41 м. Кропивницький 25006) (а.с.127-129).

Постановою Верховного Суду від 27.01.2021 р. у справі №405/5228/17 задоволено касаційну скаргу Управління з питань захисту прав дітей Міської ради міста Кропивницького; ухвалу Ленінського районного суду міста Кіровограда від 01 жовтня 2018 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 26 листопада 2018 року в справі №405/5228/17 скасовано та прийнято постанову, якою у задоволенні заяви ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження відмовлено.

10.12.2018 р. ОСОБА_1 звернулася до Управління Державної казначейської служби України у м. Кропивницькому із заявою про виконання виконавчого листа Ленінського районного суду м. Кіровограда від 19.03.2018 р. у справі №405/5228/17 (2-а/405/213/17) (а.с.51).

Листом від 22.12.2018 р. №07-08/2814 Управління Державної казначейської служби України у м. Кропивницькому у відповідь на заяву ОСОБА_1 від 10.12.2018 р. повідомило, що з огляду на лист від 21.12.2018 р. Управління з питань захисту прав дітей Міської ради міста Кропивницького повідомило про звернення до Ленінського районного суду м. Кіровограда із заявою про роз`яснення постанови від 19.03.2018 р. у справі №405/5228/17 та відповідно до п.11 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або бюджетів установ затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 р. №845 відкладено безспірне списання коштів за виконавчим листом Ленінського районного суду м. Кіровограда від 19.03.2018 р. по справі №405/5228/17 до розгляду заяви Управління з питань захисту прав дітей Міської ради міста Кропивницького Ленінським районним судом м. Кіровограда (а.с.64).

Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 28.01.2019 р. у справі №405/5228/17 (№2-ар/405/3/18) в задоволенні заяви Управління з питань захисту прав дітей Міської ради міста Кропивницького про роз`яснення судового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до Міського голови Райковича Андрія Павловича, Виконавчого комітету Міської ради міста Кропивницького, Служби у справах дітей виконавчого комітету Кіровоградської міської ради про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу відмовлено.

Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 19.02.2019 р. у справі №405/5228/17 апеляційну скаргу Управління з питань захисту прав дітей Міської ради міста Кропивницького на ухвалу Ленінського районного суду м. Кіровограда від 28 січня 2019 року у справі №405/5228/17 повернуто скаржнику без розгляду.

01.02.2019 р. ОСОБА_1 звернулася до Управління Державної казначейської служби України у м. Кропивницькому із заявою про виконання виконавчого листа Ленінського районного суду м. Кіровограда від 19.03.2018 р. у справі №405/5228/17 (2-а/405/213/17) (а.с.50).

Листом від 04.02.2019 р. №07-08/278 Управління Державної казначейської служби України у м. Кропивницькому у відповідь на заяву ОСОБА_1 від 01.02.2019 р. повідомило, що стягнення з Управління з питань захисту прав дітей Міської ради міста Кропивницького на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу у розмірі 194 192,60 грн буде можливе після набрання ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 28.01.2019 р. по справі №405/5228/17 законної сили (а.с.60-61).

Також ОСОБА_1 зверталася до Управління Державної казначейської служби України у м. Кропивницькому із заявами від 25.02.2019 р. (а.с.49), від 26.02.2019 р. (а.с.48), про виконання виконавчого листа Ленінського районного суду м. Кіровограда від 19.03.2018 р. у справі №405/5228/17 (2-а/405/213/17).

06.03.2019 р. ОСОБА_1 подано до Управління Державної казначейської служби України у м. Кропивницькому інформаційний запит про надання інформації щодо розгляду її заяви про виконання рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 19.03.2018 р. по справі №405/5228/17 та надання відповідей на заяви від 25.02.2019 р. і від 26.02.2019 р. (а.с.47).

Листом від 07.03.2019 р. №07-08/508 Управління Державної казначейської служби України у м. Кропивницькому у відповідь на інформаційний запит ОСОБА_1 від 06.03.2019 р. повідомило, що заяви стягувача від 25.02.2019 р. та 26.02.2019 р. не містять вимоги про повідомлення наслідків їх розгляду. Також зазначено, що в Управлінні на даний час відсутні підстави для поновлення процедури стягнення за виконавчим документом виданим Ленінським районним судом м. Кіровограда від 19.03.2018 р. у справі №405/5228/17 (а.с.57-59).

02.10.2019 р. ОСОБА_1 звернулася до Управління Державної казначейської служби України у м. Кропивницькому із заявою про виконання виконавчого листа Ленінського районного суду м. Кіровограда від 19.03.2018 р. у справі №405/5228/17 (2-а/405/213/17) (а.с.46).

Листом від 09.10.2019 р. №07-14-10/1281 Управління Державної казначейської служби України у м. Кропивницькому у відповідь на заяву ОСОБА_1 від 02.10.2019 р. повідомило, що 12.12.2018 р. Управлінням Казначейства на виконання рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 19.03.2018 р. по справі №405/5228/17, відповідно до п.28 Порядку розпочато процедуру безспірного списання (а.с.55-56).

26.10.2020 р. ОСОБА_1 звернулася до Управління Державної казначейської служби України у м. Кропивницькому із заявою про виконання виконавчого листа Ленінського районного суду м. Кіровограда від 19.03.2018 р. у справі №405/5228/17 (2-а/405/213/17) (а.с.45).

Листом від 28.10.2020 р. №05-12-10/1650 Управління Державної казначейської служби України у м. Кропивницькому у відповідь на заяву ОСОБА_1 від 26.10.2020 р. повідомило, що враховуючи надану ухвалу Верховного Суду від 31.01.2019 р. щодо відмови у задоволенні клопотання Управління з питань захисту прав дітей Міської ради міста Кропивницького про зупинення виконання ухвали Ленінського районного суду м. Кіровограда від 01.10.2018 р. та постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 26.11.2018 р. у справі №405/5228/17, поновило процедуру стягнення за виконавчим документом виданим Ленінським районним судом м. Кіровограда від 19 березня 2018 року у справі №405/5228/17 (а.с.54).

29.10.2020 р. ОСОБА_1 звернулася до Управління Державної казначейської служби України у м. Кропивницькому із заявою про виконання виконавчого листа Ленінського районного суду м. Кіровограда від 19.03.2018 р. у справі №405/5228/17 (2-а/405/213/17) (а.с.44).

Листом від 06.11.2020 р. №02-26-10/1740 Управління Державної казначейської служби України у м. Кропивницькому повідомило ОСОБА_1 , що на виконання виконавчого листа Ленінського районного суду м. Кіровограда від 10.09.2018 р. по справі №405/5228/17, проведено безспірне списання з Управління з питань захисту прав дітей Міської ради міста Кропивницького середнього заробітку за час вимушеного прогулу в сумі 194 192,60 грн. Водночас, управління Казначейства звернуло увагу на те, що безспірно стягнуті та перераховані кошти підлягають оподаткуванню відповідно до Податкового кодексу України, зокрема: оподаткування доходів фізичних осіб регламентується розділом ШМ Податкового кодексу України, згідно з п.162.1 ст.162 якого платником податку на доходи фізичних осіб є, зокрема, фізична особа резидент, яка отримує доходи з джерела їх походження в Україні, та податковий агент; доходи, визначені ст.163 Кодексу, є об`єктом оподаткування військовим збором (пп.1.2 п.161 підрозділу 10 розділу ХХ Кодексу). Орган Казначейства не є податковим агентом, а тому виконання судового рішення здійснено виключно на користь стягувача, який визначений судовим органом (а.с.53).

Відповідно до ч.2 ст.14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Згідно з ч.1 ст.370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 р. №1404-VIII (далі за текстом Закон №1404) передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частиною 2 статті 6 Закон №1404 встановлено, що рішення про стягнення коштів з державних органів, державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ, рішення про стягнення коштів за час роботи стягувача на посаді помічника-консультанта народного депутата України, у тому числі при звільненні з такої посади, виконуються органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів.

Механізм виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, прийнятих судами, а також іншими органами (посадовими особами), які відповідно до закону мають право приймати такі рішення, визначено Порядком виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевого бюджетів або боржників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 р. №845 (далі за текстом Порядок №845).

Відповідно до п.16 Порядку №845 органи Казначейства за судовими рішеннями про стягнення надходжень бюджету здійснюють безспірне списання коштів державного та місцевих бюджетів.

У розумінні п.2 Порядку №845 безспірне списання операції з коштами державного та місцевих бюджетів, що здійснюються з метою виконання Казначейством та його територіальними органами рішень про стягнення коштів без згоди (подання) органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, боржників, органів місцевого самоврядування та/або державних органів на підставі виконавчих документів.

Отже, виконання рішень суду про стягнення коштів з державного та місцевого бюджетів здійснюється органами Казначейства шляхом безспірного списання та не потребують вчинення будь-яких дій боржником.

Судом встановлено, що рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 19.03.2018 р. у справі №405/5228/17 (провадження №2-а/405/213/17) набрало законної сили 29.05.2018 р. При цьому виконавчий лист у справі №405/5228/17 видано 10.09.2018 р.

За заявою ОСОБА_1 Ленінським районним судом м. Кіровограда ухвалою від 01.10.2018 р. замінено сторону виконавчого провадження боржника: Службу у справах дітей виконавчого комітету Міської ради міста Кропивницького на правонаступника боржника: Управління з питань захисту прав дітей Міської ради міста Кропивницького. При цьому така ухвала скасована Верховним Судом постановою від 27.01.2021 р., тобто після фактичного виконання рішення суду.

Невиконання рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 19.03.2018 р. у справі №405/5228/17 (провадження №2-а/405/213/17) саме Службою у справах дітей Виконавчого комітету міської ради міста Кропивницького у період з 29.05.2018 р. по 30.09.2018 р. свідчить про невчинення відповідачем дій щодо добровільного виконання рішення суду. Однак, відсутність добровільного виконання з боку боржника є підставою стягувачу ініціювати примусове виконання рішення суду.

Натомість у період з 01.10.2018 р. по 27.01.2021 р., обов`язок щодо виконання рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 19.03.2018 р. у справі №405/5228/17 (провадження №2-а/405/213/17), з огляду на задоволення заяви ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження, покладався на Управління з питань захисту прав дітей Міської ради міста Кропивницького. Отже, невиконання рішення у зазначений період саме Службою у справах дітей Виконавчого комітету міської ради міста Кропивницького, у зв`язку із заміною судом його як боржника правонаступником, що здійснено за заявою стягувача, не може розцінюватися як протиправна бездіяльність такого суб`єкта.

Водночас, невиконання рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 19.03.2018 р. у справі №405/5228/17 (провадження №2-а/405/213/17) Управлінням з питань захисту прав дітей Міської ради міста Кропивницького у період з 01.10.2018 р. по 05.11.2020 р. суд не розцінює як протиправну бездіяльність, з огляду на перебування виконавчого листа на виконанні в Управлінні Державної казначейської служби України у м. Кропивницькому, яке здійснює примусове виконання рішення суду шляхом безспірного списання без необхідності вжиття будь-яких дій боржником задля його виконання.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовна вимога про визнання протиправною бездіяльності Служби у справах дітей Виконавчого комітету міської ради міста Кропивницького щодо невиконання вчасно рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 19.03.2018 року по справі №405/5228/17 в період з 29.05.2018 по 05.11.2020 року, задоволенню не підлягає.

Стосовно позовних вимог про стягнення з Служби у справах дітей Виконавчого комітету міської ради міста Кропивницького за рахунок коштів місцевого бюджету міського бюджету м. Кропивницького на користь ОСОБА_1 інфляційних втрат від несвоєчасного виконання грошового зобов`язання в сумі 220 064 грн 85 коп., а у випадку відсутності коштів на рахунку Служби у справах дітей виконкому міської ради міста Кропивницького, то стягнути кошти інфляційні втрати від несвоєчасного виконання грошового зобов`язання в сумі 220 064 грн 85 коп., з Виконавчого комітету Кропивницької міської ради як власника та про стягнення з Служби у справах дітей Виконавчого комітету міської ради міста Кропивницького за рахунок коштів місцевого бюджету міського бюджету м. Кропивницького на користь ОСОБА_1 трьох відсотків річних в сумі 15 370 грн 48 коп. на підставі статті 625 ЦК України, а у випадку відсутності коштів на рахунку Служби у справах дітей виконкому міської ради міста Кропивницького, то стягнути кошти три відсотки річних в сумі 15 370 грн 48 коп. на підставі статті 625 ЦК України з Виконавчого комітету Кропивницької міської ради як власника, суд враховує наступне.

В обґрунтування зазначених позовних вимог позивач посилається на статтю 625 Цивільного кодексу України, статтю 34 Закону України «Про оплату праці», Закон України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» та Порядок проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати.

Судом встановлено, що Ленінським районним судом м. Кіровограда у порядку адміністративного судочинства розглянуто справу №405/5228/17 (провадження №2-а/405/213/17) та за результатом розгляду, стягнуто зі Служби у справах дітей виконавчого комітету Кіровоградської міської ради на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 194 192,60 грн.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.1 Цивільного кодексу України цивільним законодавством регулюються особисті немайнові та майнові відносини (цивільні відносини), засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників.

До майнових відносин, заснованих на адміністративному або іншому владному підпорядкуванні однієї сторони другій стороні, а також до податкових, бюджетних відносин цивільне законодавство не застосовується, якщо інше не встановлено законом.

Частиною 3 статті 11 Цивільного кодексу України визначено, що цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч.1 ст.13 Цивільного кодексу України цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства.

Частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

У частині 1 статті 509 Цивільного кодексу України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно із ч.2 ст.509 Цивільного кодексу України зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

З системного аналізу зазначених норм суд дійшов висновку, що цивільне зобов`язання передбачає наявність обов`язку боржника відносно кредитора, з яким кореспондується право кредитора вимагати у боржника виконання відповідного обов`язку, і таке зобов`язання в силу частин 2 та 3 статті 11 Цивільного кодексу України може виникати на підставі договорів та інших правочинів, завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі, інших юридичних фактів, безпосередньо з актів цивільного законодавства тощо.

Разом з тим, стягнення інфляційних втрат регулюється ст.625 Цивільного кодексу України, яка передбачає, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За змістом ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України нарахування інфляційних витрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних витрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів, отриманні компенсації від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 18.07.2018 р. у справі №2а-11853/10/1570, за змістом ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно-правової відповідальності) за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що Ленінським районним судом м. Кіровограда як адміністративним судом вирішено спір між позивачем та відповідачем у сфері публічних правовідносин, а факт виконання судового рішення, прийнятого за результатами розгляду публічно-правового спору, не може бути доказом виникнення цивільно-правових відносин між сторонами у даній справі.

Таким чином, за результатами розгляду справи судом встановлено відсутність цивільно-правових відносин між позивачем та Службою у справах дітей виконкому міської ради міста Кропивницького та, як наслідок, відсутність підстав для застосування приписів статті 625 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ст.34 Закону України «Про оплату праці» від 24.03.1995 р. №108/95-ВР компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв`язку із порушенням строків її виплати провадиться відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги у порядку, встановленому чинним законодавством.

У розумінні статті 1 Закону України «Про оплату праці» заробітна плата це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 1 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» від 19.10.2000 р. №2050-ІІІ (далі за текстом Закон №2050) підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).

За змістом статті 2 Закону №2050 компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати (далі компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом.

Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії або щомісячне довічне грошове утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством); сума індексації грошових доходів громадян; суми відшкодування шкоди, заподіяної фізичній особі каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; суми, що виплачуються особам, які мають право на відшкодування шкоди у разі втрати годувальника.

Відповідно до ст.ст.3, 4 Закону №2050 сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться).

Виплата громадянам суми компенсації провадиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць.

Згідно з п.1 Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 р. №159 (далі за текстом Порядок №159), дія цього Порядку поширюється на підприємства, установи та організації всіх форм власності і господарювання та застосовується у всіх випадках порушення встановлених термінів виплати грошових доходів, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).

За змістом пунктів 2-4 Порядку №159 компенсація громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати (далі компенсація) проводиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати грошових доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з 1 січня 2001 року.

Компенсації підлягають такі грошові доходи, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру: пенсії або щомісячне довічне грошове утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством); соціальні виплати (допомога сім`ям з дітьми, державна соціальна допомога особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю, допомога по безробіттю, матеріальна допомога у період професійної підготовки, перепідготовки або підвищення кваліфікації безробітного, матеріальна допомога по безробіттю, допомога по тимчасовій непрацездатності (включаючи догляд за хворою дитиною), допомога по вагітності та пологах, щомісячна грошова сума в разі часткової чи повної втрати працездатності, що компенсує відповідну частину втраченого заробітку потерпілого внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, страхові виплати дитині, яка народилася з інвалідністю внаслідок травмування на виробництві або професійного захворювання її матері під час вагітності, тощо); стипендії; заробітна плата (грошове забезпечення); сума індексації грошових доходів громадян; суми відшкодування шкоди, заподіяної фізичній особі каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; суми, що виплачуються особам, які мають право на відшкодування шкоди у разі втрати годувальника.

Сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100.

Індекс споживчих цін для визначення суми компенсації обчислюється шляхом множення місячних індексів споживчих цін за період невиплати грошового доходу. При цьому індекс споживчих цін у місяці, за який виплачується дохід, до розрахунку не включається. Щомісячні індекси споживчих цін публікуються Держстатом.

Із аналізу зазначених норм, суд дійшов висновку, що положення Закону №2050 та Порядку №159 право на компенсацію втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням строків її виплати не ставлять у залежність від порядку виплати доходу у добровільному чи судовому порядку. Компенсація за порушення строків виплати виникає тоді, коли грошовий дохід (заробітна плата) особи (працівника) з вини відповідача не нараховувався, своєчасно не виплачувався і через це особа зазнала втрат.

При цьому кошти, які підлягають нарахуванню в порядку компенсації частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати, мають компенсаторний характер, спрямовані на забезпечення достатнього життєвого рівня та купівельної спроможності особи та пов`язані з інфляційними процесами та зростанням споживчих цін на товари та послуги.

Суд зазначає, що за своєю правовою природою середній заробіток за час вимушеного прогулу, нарахований та стягнутий за рішенням суду, не є заробітною платою у розумінні як Закону України «Про оплату праці», так і Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» та має разовий характер, а тому не підлягає компенсації відповідно до Закону №2050 і Порядку №159.

Викладене узгоджується із правовою позицією Верховного Суду, наведену у постанові від 11.02.2021 р. у справі №1540/3742/18 (провадження №К/9901/15368/19).

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення відповідача на користь ОСОБА_1 інфляційних втрат від несвоєчасного виконання грошового зобов`язання в сумі 220 064 грн 85 коп. та трьох відсотків річних в сумі 15 370 грн 48 коп., задоволенню не підлягають.

Окрім того, у мотивувальній частині позовної заяви представником позивача зазначено, що на користь позивача підлягає стягненню відповідно до статті 117 Кодексу Законів про працю України середній заробіток за час затримки виконання рішення суду, однак позивачем не заявлено позовних вимог про стягнення з відповідача середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду.

Відносно позовної вимоги про стягнення з Служби у справах дітей Виконавчого комітету міської ради міста Кропивницького за рахунок коштів місцевого бюджету міського бюджету м. Кропивницького на користь ОСОБА_1 моральної шкоди у сумі 20 000 грн, а у випадку відсутності коштів на рахунку Служби у справах дітей виконкому міської ради міста Кропивницького то стягнути кошти моральну шкоду у сумі 20 000 грн з Виконавчого комітету Кропивницької міської ради як власника, суд зазначає наступне.

Зазначена вимога про стягнення моральної шкоди заявлена одночасно з вимогою вирішити публічно-правовий спір, а тому відповідно до ч.5 ст.21 КАС України підлягає розгляду у порядку адміністративного судочинства.

Статтею 56 Конституції України визначено, що кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Статтею 2371 Кодексу законів про працю України передбачено, що відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством.

Відповідно до ч.ч.1-3 ст.23 Цивільного кодексу України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Згідно зі ст.1167 Цивільного кодексу України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала: 1) якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки; 2) якщо шкоди завдано фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту або виправних робіт; 3) в інших випадках, встановлених законом.

Суд враховує, що у справах про відшкодування моральної шкоди обов`язок доказування покладається на особу, яка заявляє вимогу про відшкодування такої шкоди. При цьому сам по собі факт протиправної поведінки відповідача не свідчить про завдання позивачу моральної шкоди.

Викладене узгоджується з висновками Верховного Суду наведеними у постанові від 25.04.2019 р. у справі №818/1429/17 (провадження №К/9901/1826/18) та постанові від 31.07.2019 р. у справі №804/6922/16 (провадження №К/9901/30090/18).

Оскільки під час розгляду справи не встановлено допущення відповідачем протиправної бездіяльності, то відсутні підстави для задоволення позовної вимоги про стягнення моральної шкоди.

Також позивач просить суд зобов`язати Службу у справах дітей Виконавчого комітету міської ради міста Кропивницького, згідно вимог законодавства, усунути порушення соціального права ОСОБА_1 шляхом одночасної подачі до Управління пенсійного фонду України м. Кропивницького необхідних скасовуючих документів по звітності з ЄСВ щодо виявлених недостовірних відомостей про нього та початкових документів із зазначеними вірними відомостями на нього з пояснювальною запискою щодо зміни відомостей відповідно до листів Пенсійного фону України від 12 червня 2012 року №13484/03-30 «щодо нарахування ЄСВ на суму нарахованої згідно з рішенням суду» та Державної фіскальної служби від 04 серпня 2018 року №1502/6/99-99-13-02-03-15/ІПК про нарахування ЄСВ згідно з рішеннями суду та включити в місячну звітність по Пенсійного фонду України за роки вимушеного прогулу дані про суми виплат в розрізі кожного місяця прогулу.

Зазначена вимога зобов`язального характеру за своєю правовою природою є похідною вимогою, яка жодним чином не випливає із основної вимоги про визнання протиправною бездіяльності Служби у справах дітей Виконавчого комітету міської ради міста Кропивницького щодо невиконання вчасно рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 19.03.2018 року по справі №405/5228/17 в період з 29.05.2018 по 05.11.2020 року.

Окрім того, позивачем не заявлено іншої основної вимоги щодо оскарження рішення, дій чи бездіяльності відповідача, за результатами вирішення якої, як спосіб захисту порушеного права слід було б зобов`язати Службу у справах дітей Виконавчого комітету міської ради міста Кропивницького шляхом одночасної подачі до Управління пенсійного фонду України м. Кропивницького необхідних скасовуючих документів по звітності з ЄСВ щодо виявлених недостовірних відомостей про нього та початкових документів із зазначеними вірними відомостями на нього з пояснювальною запискою щодо зміни відомостей відповідно до листів Пенсійного фону України від 12 червня 2012 року №13484/03-30 «щодо нарахування ЄСВ на суму нарахованої згідно з рішенням суду» та Державної фіскальної служби від 04 серпня 2018 року №1502/6/99-99-13-02-03-15/ІПК про нарахування ЄСВ згідно з рішеннями суду та включити в місячну звітність по Пенсійного фонду України за роки вимушеного прогулу дані про суми виплат в розрізі кожного місяця прогулу.

Більш того, у позовній заяві представником позивача не обґрунтовано про які недостовірні відомості йде мова у похідній позовній вимозі, як і не надано копій листів Пенсійного фону України від 12 червня 2012 року №13484/03-30 «щодо нарахування ЄСВ на суму нарахованої згідно з рішенням суду» та Державної фіскальної служби від 04 серпня 2018 року №1502/6/99-99-13-02-03-15/ІПК, що виключає можливість суду виходу за межі позовних вимог відповідно до ч.2 ст.9 КАС України.

Беручи до уваги, що у задоволенні позову відмовлено, то відповідно до ст.139 КАС України відсутні підстави для розподілу судових витрат понесених позивачем. Натомість відповідачем не надано до суду доказів понесення судових витрат, які б підлягали розподілу відповідно до ст.139 КАС України.

Керуючись ст.ст.132, 139, 242-246, 255, 293, 295-297 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Служби у справах дітей виконкому міської ради міста Кропивницького (м. Кропивницький, вул. Велика Перспективна, 41, ) про визнання протиправною бездіяльності, стягнення коштів, моральної шкоди та зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду через Кіровоградський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення.

Дата складання повного рішення суду 28 квітня 2023 року.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду Г.М. МОМОНТ