Справа № 520/4343/23
Суддя: Бабаєв А.І.
Дата ухвалення: 2023-04-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 квітня 2023 року № 520/4343/23

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Бабаєва А.І. розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Відділу державного нагляду (контролю) у Харківській області Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування постанови -

В С Т А Н О В И В:

27.02.2023 року фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернулась до Харківського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Відділу державного нагляду (контролю) у Харківській області Державної служби України з безпеки на транспорті, в якому просить суд скасувати постанову відділу державною нагляду (контролю) у Харківській області Державної служби України з безпеки на транспорті № 335145 від 22 лютого 2022 року про стягнення з фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місцезнаходження: АДРЕСА_1 ) адміністративно - господарського штрафу у сумі 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що постанова відділу державною нагляду (контролю) у Харківській області Державної служби України з безпеки на транспорті № 335145 від 22 лютого 2022 року про стягнення з фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 адміністративно - господарського штрафу у сумі 17000 гривень 00 копійок, на думку позивача, є протиправною та підлягає скасуванню.

Державною службою України з безпеки на транспорті в особі Відділу державного нагляду (контролю) у Харківській області подано до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що відповідач у спірних правовідносинах діяв згідно чинного законодавства.

Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази у їх сукупності вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що співробітниками Державної служби України з безпеки на транспорті проводилась рейдова перевірка на автодорозі М-03 Київ-Харків- Довжанський.

У ході перевірки було встановлено, що у водія ОСОБА_2 автомобіля марки DAF FTCF 85 360 номерний знак НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_1 , відсутня роздруківка даних роботи у цифрового тахографа.

За результатом перевірки складено акт №302933 від 17.11.2021 проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом.

У вищевказаному акті перевірки зазначено, що водій ознайомлений з актом та водієм зазначено, що тахограф зламався в дорозі.

Повідомленням №9673/40/24-22 від 15.02.2022 року позивача було викликано на 22.02.2022 року для розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт.

Вказане повідомлення було направлено позивачу поштою 16.02.2022 відповідно до списку №2034 згрупованих поштових відправлень листів рекомендованих поданих у відділення поштового зв`язку №22 АТ УКРПОШТА.

За результатами розгляду справи відділом державною нагляду (контролю) у Харківській області Державної служби України з безпеки на транспорті винесено постанову № 335145 від 22 лютого 2022 року про застосування до фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 адміністративно - господарського штрафу за порушення ст. 48 Закону України Про автомобільний транспорт та відповідно до абз. 3 ч.1 ст. 60 Закону України Про автомобільний транспорт у сумі 17000,00 грн.

Позивач, вважаючи протиправним оскаржуване рішення, звернувся з даним позовом до суду.

За приписами ч. 12 ст. 6 Закону України «Про автомобільний транспорт» передбачено, що державному контролю підлягають усі транспортні засоби українських та іноземних перевізників, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів і вантажів на території України.

Порядок здійснення державного контролю на автомобільному транспорті затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 8 листопада 2006 р. (далі по тексту Порядок № 1567) визначає процедуру здійснення державного контролю за додержанням суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту (далі - суб`єкти господарювання), вимог законодавства про автомобільний транспорт, норм та стандартів щодо організації перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, норм міжнародних договорів про міжнародне автомобільне сполучення, виконанням умов перевезень, визначених дозволом на перевезення на міжобласних автобусних маршрутах, вимог Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення, дотриманням габаритно-вагових параметрів, наявністю дозвільних документів на виконання перевезень та відповідністю виду перевезень, відповідних ліцензій, внесенням перевізниками-нерезидентами платежів за проїзд автомобільними дорогами.

Пунктом 2 Порядку № 1567 визначено, що державному контролю підлягають усі транспортні засоби вітчизняних та іноземних суб`єктів господарювання (далі транспортні засоби), що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів та вантажів на території України.

Згідно з п. 15 Порядку № 1567 під час проведення рейдової перевірки перевіряється виключно, зокрема, наявність визначених статтею 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом; додержання водієм режиму праці та відпочинку; виконання водієм вимог Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, інших нормативно-правових актів.

Положеннями ст. 18 Закону України «Про автомобільний транспорт» регламентовано, що з метою організації безпечної праці та ефективного контролю за роботою водіїв транспортних засобів автомобільні перевізники зобов`язані: організовувати роботу водіїв транспортних засобів, режими їх праці та відпочинку відповідно до вимог законодавства України; здійснювати заходи, спрямовані на забезпечення безпеки дорожнього руху; забезпечувати виконання вимог законодавства з питань охорони праці; здійснювати організацію та контроль за своєчасним проходженням водіями медичного огляду, забезпечувати їх санітарно-побутовими приміщеннями й обладнанням.

Контроль за роботою водіїв транспортних засобів має забезпечувати належне виконання покладених на них обов`язків і включає організацію перевірок режимів їх праці та відпочинку, а також виконання водіями транспортних засобів вимог цього Закону та законодавства про працю. Положення щодо режимів праці та відпочинку водіїв транспортних засобів визначається законодавством.

Таким чином, в розумінні вказаної норми контроль за роботою водіїв повинен здійснюватися роботодавцем.

Відповідно до ч.1 та ч.2 статті 48 Закону України «Про автомобільний транспорт», автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.

Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є:

для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством;

для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.

Так, в ході перевірки було встановлено, що у водія автомобіля, який належить ОСОБА_1 та обладнаний цифровим тахографом, в порушення ст.48 Закону України «Про автомобільний транспорт» відсутня роздруківка даних роботи з цифрового тахографа.

Порядок установлення, технічного обслуговування та використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільних транспортних засобах (крім таксі), які використовуються для надання послуг з перевезення пасажирів та вантажів встановлено Інструкцією з використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільному транспорті, затвердженої Наказом Міністерства транспорту та зв`язку України № 385 від 24.06.2010 (далі - Інструкція № 385).

Інструкцію розроблено відповідно до вимог Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення (ЄУТР), Конвенції Міжнародної організації праці 1979 року № 153 про тривалість робочого часу та періоди відпочинку на дорожньому транспорті, а також Законів України «Про автомобільний транспорт», «Про дорожній рух».

Інструкція поширюється на суб`єктів господарювання, які проводять діяльність у сфері надання послуг з перевезення пасажирів та/або вантажів автомобільними транспортними засобами (крім таксі) (п. 1.3. Інструкції № 385).

Пунктом 3.3 Інструкції № 385 зазначено, що водій транспортного засобу, обладнаного тахографом:

- забезпечує правильну експлуатацію тахографа та управління режимами його роботи відповідно до інструкції виробника тахографа;

- використовує тахокарти (у разі використання аналогового тахографа) або у разі використання цифрового тахографа - особисту картку водія кожного дня, протягом якого керував транспортним засобом;

- має при собі: протокол про перевірку та адаптацію тахографа до транспортного засобу; заповнені тахокарти у кількості, що передбачена ЄУТР (994_016), або картку водія чи роздруківку даних роботи тахографа у разі обладнання транспортного засобу цифровим тахографом;

- у разі несправності або пошкодження цифрового тахографа або картки до нього своєчасно записує від руки дані щодо режиму роботи та відпочинку на зворотному боці аркуша, призначеного для роздруківки даних, що використовують у даному тахографі, та забезпечує належне зберігання таких записів.

Відповідно до п.6.3 Положення про робочий час і час відпочинку водіїв колісних транспортних засобів затвердженого наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 07.06.2010 № 340 водій, що керує ТЗ, який не обладнаний тахографом, веде індивідуальну контрольну книжку водія (додаток 3) або повинен мати копію графіка змінності водіїв.

Враховуючи вищевикладене, водій транспортного засобу, обладнаного цифровим тахографом, повинен мати при собі особисту картку водія або роздруківку даних роботи тахографа.

При цьому, у разі несправності або пошкодження цифрового тахографа або картки до нього своєчасно записує від руки дані щодо режиму роботи та відпочинку на зворотному боці аркуша, призначеного для роздруківки даних, що використовують у даному тахографі, та забезпечує належне зберігання таких записів.

Також, водій, що керує ТЗ, який не обладнаний тахографом, веде індивідуальну контрольну книжку водія (додаток 3) або повинен мати копію графіка змінності водіїв.

В акті перевірки №302933 від 17.11.2021 водій зазначив, що тахограф зламався в дорозі.

Проте, ані до перевірки, ані до суду не надано картку водія чи роздруківку даних роботи тахографа або даних щодо режиму роботи та відпочинку на зворотному боці аркуша, призначеного для роздруківки даних, що використовують у цифровому тахографі, індивідуальної контрольної книжки водія.

З таких обставин, перевіркою правомірно встановлено порушення статті 48 Закону України «Про автомобільний транспорт», а саме відсутність на момент проведення перевірки документів, які мають бути у водія.

Вищевикладений висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду, яка викладена в постанові від 11.02.2020 по справі № 820/4624/17.

Згідно з ч.5 ст.242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Щодо посилань позивача на порушення порядку розгляду справи за порушення вимог законодавства, суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 25 Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 1567 від 08 листопада 2006 року справа про порушення розглядається в органі державного контролю за місцезнаходженням суб`єкта господарювання або за місцем виявлення порушення (за письмовою заявою уповноваженої особи суб`єкта господарювання) не пізніше ніж протягом двох місяців з дня його виявлення.

Повідомленням №9673/40/24-22 від 15.02.2022 року позивача було викликано на 22.02.2022 року для розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт.

Вказане повідомлення було направлено позивачу поштою 16.02.2022 відповідно до списку №2034 згрупованих поштових відправлень листів рекомендованих поданих у відділення поштового зв`язку №22 АТ УКРПОШТА

Відповідно п. 27 Порядку у разі неявки уповноваженої особи суб`єкта господарювання справа про порушення розглядається без її участі.

Верховний Суд у постанові від 11.02.2020 по справі № 820/4624/17 зазначив, що з матеріалів справи встановлено, що повідомленням від 05.09.2017 № 4132 позивача було викликано для розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт на 12.09.2017. Вказано, що згідно із інформацією про відстеження пересилання поштових відправлень на Офіційному сайті «Укрпошта» копію повідомлення направлено на адресу позивача 05.09.2017, 07.09.2017 повідомлення надійшло до відділення зв`язку, проте не було вручено під час доставки. Зазначено, що позивач мав можливість отримати дане повідомлення з 07.09.2017, проте вказаним правом не скористався. Зроблено висновок, що відповідач належним чином повідомив позивача про час і місце розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт, а у зв`язку із неявкою уповноваженої особи суб`єкта господарювання, правомірно розглянув справу без її участі.

Також, Верховний Суд у постанові від 01.03.2018 по справі № 820/4810/17 зазначив, що відсутність особи під час розгляду справи про накладення адміністративно- господарського штрафу не позбавляє особу спростовувати вину у суді, та, у зв`язку з цим, не може бути самостійною підставою для скасування постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу.

Згідно з ч.5 ст.242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

З огляду на викладене, суд вважає вищевказані посилання позивача необгрунтованими.

Щодо посилань позивача на те, що відповідачем невірно визначено норму, якою визначено відповідальність за порушення приписів Закону України «Про автомобільний транспорт» та накладено штраф не на водія, а на перевізника, суд зазнає наступне.

Так, у спірних правовідносинах в якості перевізника виступала фізична особа-підприємець ОСОБА_1 , що не заперечувалось позивачем.

Статтею 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» визначено відповідальність за порушення законодавства про автомобільний транспорт, а саме передбачено застосування адміністративно-господарських штрафів за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників.

Тобто, вказаною нормою не передбачено застосування адміністративно-господарських штрафів за порушення законодавства про автомобільний транспорт до водія.

Як встановлено вище, перевіркою виявлено порушення статті 48 Закону України «Про автомобільний транспорт».

При цьому, абзацом 3 частини першої статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» встановлено, що за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарський штраф за перевезення пасажирів та вантажів за відсутності на момент проведення перевірки документів, визначених статтями 39 і 48 цього Закону, - штраф у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

За таких обставин, відділом державною нагляду (контролю) у Харківській області Державної служби України з безпеки на транспорті правомірно винесено постанову № 335145 від 22 лютого 2022 року про застосування до фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 адміністративно - господарського штрафу за порушення ст. 48 Закону України Про автомобільний транспорт та відповідно до абз. 3 ч.1 ст. 60 Закону України Про автомобільний транспорт у сумі 17000,00 грн.

Отже, вищевказані посилання позивача є необґрунтованими.

Враховуючи викладене, суд вважає, що у спірних правовідносинах відповідачем не порушено прав позивача, протилежного судовим розглядом не встановлено, а позивачем не доведено.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Судовий збір підлягає розподілу відповідно до ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 243, ст. 246, ст.255, ст. 293, ст. 295, ст. 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Відділу державного нагляду (контролю) у Харківській області Державної служби України з безпеки на транспорті (61022, майдан Свободи, буд. 5, Держпром, 6 під`їзд. 7 поверх, м. Харків) про скасування постанови відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Бабаєв А.І.