Справа № 360/3344/21
Суддя: Гаврищук Тетяна Григорівна
Дата ухвалення: 2023-04-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2023 року справа №360/3344/21

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді-доповідача Гаврищук Т.Г., суддів Блохіна А.А., Сіваченка І.В., розглянув у письмовому провадженні апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Луганській області на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 15 листопада 2021 року по справі №360/3344/21 (суддя І інстанції Шембелян В.С.) за позовом Головного управління ДПС у Луганській області до ОСОБА_1 про стягнення коштів за податковим боргом,-

УСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з фізичної особи ОСОБА_1 податковий борг у загальній сумі 14533,84 гривень, а саме:

- податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які власниками об`єктів житлової нерухомості (КДБ 18010200) у сумі - 710,64 гривень за період з 18.10.2019 по 29.06.2020 на розрахунковий рахунок №UА0012491, код платежу 18010200, отримувач: УК у м.Лисичаиськ/М.ЛИСИЧАНСЬК/18010200, ОКПО 37800278 банк отримувача Казначейство України (ел. адм. подат.);

- податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які власниками об`єктів нежитлової нерухомості (КДБ 18010300) у сумі - 13823,20 гривень за період з 18.10.2019 по 29.06.2020 на розрахунковий рахунок №UА0012491, код платежу 18010300, отримувач: УК у м.Лисичанськ/М.ЛИСИЧАНСЬК/18010300, ОКПО 37800278 банк отримувача - Казначейство України (ел. адм. подат.).

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 15 листопада 2021 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов в повному обсязі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги позивач посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального права. Позивач вважає, що судом першої інстанції безпідставно відмовлено у стягненні з відповідача податкового боргу на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що утримується з фізичних осіб власників об`єктів житлової та нежитлової нерухомості. Факт надіслання відповідачу спірних податкових повідомлень-рішень підтверджується матеріалами справи. Відповідачем податкові повідомлення-рішення не були оскаржені у встановленому порядку. Позивач вважає, що суд першої інстанції вийшов за межі позовних вимог, оскільки предметом позову є стягнення узгодженої суми податкового боргу.

Відповідно до ст. 311 КАС України справу розглянуто в порядку письмового провадження.

Суд, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, встановив наступне.

Судом першої інстанції та під час апеляційного провадження встановлено, що ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , з 13.11.2001р. по 25.06.2018 був зареєстрований у якості фізичної особи-підприємця, перебував на обліку в Головному управлінні ДПС у Луганській області, Лисичанська ДПІ, до теперішнього часу з обліку не знято, що підтверджено довідкою про ідентифікаційні дані платника податків (акр. спр. 17-18).

Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, ОСОБА_1 має у власності такі об`єкти:

- земельна ділянка площею 0,9607 га, розташована за адресою: АДРЕСА_1 ; цільове призначення: для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості, право власності на підставі договору купівлі-продажу №9 від 03.01.2018, розмір частки: 1, дата набуття права власності - з 03.01.2018;

- будівля складу ДКБ, об`єкт нежитлової нерухомості загальною площею 606,6 кв. м, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , приватна спільна сумісна власність, розмір частки: 1,на підставі договору купівлі-продажу №8 від 03.01.2018, дата набуття права власності - з 03.01.2018;

- об`єкт житлової нерухомості квартира, загальною площею 78 кв. м, розташована за адресою: АДРЕСА_2 , дата набуття права власності - з 11.10.2006, приватна спільна сумісна власність, відомості про співвласників: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , частка власності 1/1 у кожного з них (арк. спр. 66-70).

Отже, відомості з вказаних реєстрів, надані суду податковим органом, свідчать про те, що об`єкт нежитлової нерухомості загальною площею 606,6 кв. м, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , тобто на земельній ділянці з цільовим призначенням: для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості. Таким чином, вказаний - об`єкт нежитлової нерухомості є промисловою будівлею - складом.

Також відомості з вказаних реєстрів, свідчать про те, що об`єкт житлової нерухомості квартира належить на праві спільної сумісної власності чотирьом співвласникам, в тому числі й позивачу.

19.08.2019р. контролюючим органом відносно відповідача винесено податкове повідомлення-рішення Ф № 0-1209, відповідно до якого сума податкового зобов`язання (за 2018 рік) за платежем податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості складає 11291,86 грн. (арк. спр. 11).

19.08.2019р. контролюючим органом відносно відповідача винесено податкове повідомлення-рішення Ф № 0-1209, відповідно до якого сума податкового зобов`язання (за 2018 рік) за платежем податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості складає 335,07 грн. (арк. спр. 12).

Рекомендоване повідомлення свідчить про те, що відповідач надсилав позивачу конверт з кореспонденцією 10.09.2019р., який позивач отримав особисто 13.09.2019р. (арк. спр. 10).

Контролюючим органом відносно відповідача сформовано податкову вимогу форми «Ф» від 17.12.2019 № 69074-50, відповідно до якої загальна сума податкового боргу платника податків станом на 16.12.2019р. становить 11626,93 грн. Рекомендоване повідомлення свідчить про те, що відповідач надсилав позивачу конверт з кореспонденцією 17.12.2019, який той не отримав, конверт повернувся відправникові з відміткою поштового відділення «за закінченням встановленого строку зберігання» (арк. спр. 16,16 зв. бік).

19.03.2020р. контролюючим органом відносно відповідача винесено податкове повідомлення-рішення Ф № 0-1209, відповідно до якого сума податкового зобов`язання (за 2019 рік )за платежем податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості складає 2531,34 грн (арк. спр. 13).

19.03.2020р. контролюючим органом відносно відповідача винесено податкове повідомлення-рішення Ф № 0-1209, відповідно до якого сума податкового зобов`язання (за 2019 рік) за платежем податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості складає 375,57 грн(арк. спр. 14).

Рекомендоване повідомлення свідчить про те, що відповідач надсилав позивачу конверт з кореспонденцією 23.03.2020, який той не отримав, конверт повернувся відправникові з відміткою поштового відділення «за закінченням встановленого строку зберігання» (арк. спр. 15).

Податковим органом надавалися до матеріалів справи розрахунки податкових зобов`язань платника ОСОБА_1 ) за платежем податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості за 2018 та 2019 роки, а також надавалися письмові пояснення щодо таких розрахунків (арк. спр. 77-79).

В письмових поясненнях податкового органу щодо розрахунку податкового зобов`язання позивача за 2018 та 2019 роки зазначено:

щодо об`єкту нежитлової нерухомості, відмінної від земельної ділянки:

- ставка податку визначена у процентному співвідношенні від мінімальної заробітної плати на 1 січня звітного 2018 року та становить 0,50 відсотків, отже сума податку за рік складає 11291,86 грн, тобто 940,99 грн за місяць, згідно рішення Новодружеської міської ради від 13.07.2015 року № 462 зі змінами, внесеними рішенням Новодружеської міської ради від 02.02.2016 року № 23,

- ставка податку визначена у процентному співвідношенні від мінімальної заробітної плати на 1 січня звітного 2019 року та становить 0,10 відсотків, отже сума податку за рік складає 2531,34 грн, тобто 210,95 грн за місяць, згідно рішення Новодружеської міської ради від 21.06.2018 року № 175;

щодо об`єкту житлової нерухомості (квартири):

- ставка податку визначена у процентному співвідношенні від мінімальної заробітної плати на 1 січня звітного 2018 року та становить 0,50 відсотків, пільга у вигляді зменшення бази оподаткування становить 60 відсотків, оподаткування отже сума податку за рік складає 335,07 грн, тобто 27,92 грн за місяць, згідно рішення Лисичанської міської ради від 03.07.2015 року №83/1345,

- ставка податку визначена у процентному співвідношенні від мінімальної заробітної плати на 1 січня звітного 2019 року та становить 0,50 відсотків, пільга у вигляді зменшення бази оподаткування становить 60 відсотків, оподаткування отже сума податку за рік складає 375,57 грн, тобто 31,30 грн за місяць, згідно рішення Лисичанської міської ради від 31 травня 2018 року №46/699.

До матеріалів справи також додані рішення Новодружеської міської ради від 21.06.2018 року № 175 та рішення Лисичанської міської ради від 31 травня 2018 року №46/699 щодо встановлення ставки податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки з додатками. Додатки до рішень Новодружеської міської ради від 13.07.2015 року № 462 та рішення Лисичанської міської ради від 03.07.2015 року № 83/1345 суду не надані, отже встановити ставки такого податку, що були встановлені на 2018 рік, а також їх підстави застосування суд не має можливості (арк. спр. 80-91).

Крім того, додаток 1 до рішення Новодружеської міської ради від 21.06.2018 року № 175 свідчить про те, що в 2019 році до всіх будівель промисловості та складів застосовувалася 0 ставка податку.

Відповідно до відомостей інтегрованої картки платника податків, станом на 18.06.2021р. за відповідачем рахується податкова заборгованість у загальній сумі 14 533,84 грн, яка виникла в результаті несплати визначеного податкового зобов`язання: податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості (КДБ 18010200) у сумі 710,64 грн;-податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості (КДБ 18010300) у сумі 11 291,86 грн, який було нараховано за 2018 - 2019 роки (арк. спр. 115,116).

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції дійшов висновку про те, що спірні податкові повідомлення-рішення прийнято відповідачем всупереч чинного законодавства, а тому відсутні правові підстави для стяґнення з відповідача нарахованих ними сум податкового зобов`язання.

Проте, з таким висновком суду першої інстанції не може погодитись судова колегія апеляційного суду з огляду на наступне.

Підпунктом 16.1.4 статті 16 Податкового кодексу України визначено, що платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

У відповідності до вимог пункту 38.1 статті 38 Податкового кодексу України виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк.

Платник податків відповідно до пункту 57.3 статті 57 Податкового кодексу України у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1-54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

Пунктом 58.3 статті 58 Податкового кодексу України передбачено, що податкове повідомлення-рішення надсилається (вручається) платнику податків у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

Податкове повідомлення-рішення вважається належним чином врученим платнику податків (крім фізичних осіб), якщо його надіслано у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 42.2 статті 42 Податкового кодексу України документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

У разі якщо пошта не може вручити платнику податків документ через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їх відмову прийняти документ, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, документ вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення (п.42.4 ст.42 ПК).

При цьому добросовісний платник податків зобов`язаний забезпечити отримання ним кореспонденції за адресою місцезнаходження, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. У разі невиконання цього обов`язку платник не вправі посилатись на неотримання ним документів як на обставину, що звільняє його від настання у зв`язку з цим негативних для такого платника наслідків.

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, позивачем було визначено відповідачу суму грошового зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, власниками об`єктів нежитлової нерухомості, а саме:

- податкове повідомлення-рішення форми «Ф» від 19.08.2019р. № 0-1209 за 2018 рік у сумі 11291,86 грн.;

- податкове повідомлення-рішення форми «Ф» від 19.08.2019р. № 0-1209 за 2018 рік у сумі 335,07 грн.;

- податкове повідомлення-рішення форми «Ф» від19.03.2020р. № 0-1209 за 2019 рік у сумі 2531,34 грн.;

- податкове повідомлення-рішення форми «Ф» від19.03.2020р. № 0-1209за 2019 рік у сумі 375,57 грн..

На підтвердження надіслання цих податкових повідомлень-рішень позивачем долучено до матеріалів справи корінці наведених вище податкових повідомлень-рішень та відповідні поштові повідомлення.

Доказів оскарження наведених податкових повідомлень - рішень в адміністративному чи судовому порядку відповідачем не надано.

Щодо висновку суду про те, що позивач як контролюючий орган, під час розгляду справи не надав відповідних доказів на підтвердження правильності нарахування податку на майно, відмінне від земельної ділянки, з фізичних осіб позивачу, слід зазначити, що предметом доказування є обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги чи заперечення або які мають інше значення для вирішення справи та які належить встановити при ухваленні судового рішення у справі.

У межах розгляду справи про стягнення заборгованості суд позбавлений процесуальної можливості здійснювати правовий аналіз питання правомірності нарахованих контролюючим органом грошових (податкових) зобов`язань, наявність правових підстав для нарахування грошового (податкового) зобов`язання з орендної плати фізичних осіб має здійснюватися судом у провадженні за позовом платника податків про оскарження податкового повідомлення-рішення. Саме такий спосіб захисту прав платника податків визначений положеннями статей 55, 56 Податкового кодексу України.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 04.02.2020 у справі № 817/4186/13-а, від 21.08.2019р. у справі №2340/4023/18, від 05.03.2020р. у справі №804/8630/16.

Отже нормами Податкового кодексу України встановлено чіткий порядок погашення заборгованості платників податків перед бюджетом та визначено перелік заходів, які повинен здійснити контролюючий орган для стягнення податкового боргу, а отже саме такі обставини і складають предмет доказування у цій справі. У спорах за позовом податкового органу про стягнення з платника податку податкового боргу встановленню та дослідженню підлягає, зокрема, факт узгодженості грошового зобов`язання, а саме факт оскарження платником податку у передбаченому Кодексом порядку (адміністративному та/або судовому) податкового повідомлення-рішення, яким контролюючим органом визначене грошове зобов`язання, чи є останнє узгодженим з огляду на наявність (відсутність) процедури оскарження, факт сплати/несплати платником податку узгодженого грошового зобов`язання, протягом строків, визначених законодавством, факт направлення та вручення платнику контролюючим органом податкової вимоги, дотримання позивачем порядку здійснення цього заходу.

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, спірні податкові повідомлення-рішення були отримані відповідачем та не були оскаржені у встановленому законом порядку, а тому визначене ними грошове зобов`язання набуло статусу узгодженого та мало бути сплачене платником протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

Проте, відповідач свої зобов`язання щодо сплати грошового зобов`язання не виконав, сума заборгованості складає : податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості (КДБ 18010200) у сумі 710,64 грн;

податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості (КДБ 18010300) у сумі 11 291,86 грн., що підтверджується Витягами з інтегрованих карток платника податків .

Відповідно до п.59.1 ст.59 Податкового кодексу України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

На виконання наведеної норми позивачем було складено податкову вимогу форми «Ф» № 69074-50 від 17.12.2019р., яку було надіслано на адресу відповідача рекомендованим повідомленням (арк. спр. 16,16 зв. бік).

Згідно пункту 95.1 статті 95 Податкового кодексу України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги (пункт 95.2 вказаної статті).

За правилами пункту 95.3 статті 95 ПК України стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Підпунктом 20.1.34 пункту 20.1 статті 20 ПК України встановлено, що контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Наведені положення законодавства дають підстави для висновку, що юридичним фактом, з настанням якого законодавець пов`язує реалізацію права контролюючого органу на примусове стягнення податкового боргу, у тому числі шляхом звернення до суду, є дотримання таких умов: надіслання платнику податкової вимоги рекомендованим листом з повідомленням про вручення чи вручення її особисто платнику або його законному чи уповноваженому представникові; сплив строку у 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

З урахуванням викладеного, колегія суддів дійшла висновку про те, що позивачем було дотримано наведені вище вимоги, а тому судом першої інстанції безпідставно відмовлено у задоволенні позову.

Згідно частини першої статті 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового судового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального та процесуального права.

Керуючись статтями 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Луганській області на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 15 листопада 2021 року по справі №360/3344/21 задовольнити.

Рішення Луганського окружного адміністративного суду від 15 листопада 2021 року по справі №360/3344/21 скасувати.

Позов Головного управління ДПС у Луганській області до ОСОБА_1 про стягнення коштів за податковим боргом у загальній сумі 14533,84 гривень задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які власниками об`єктів житлової нерухомості (КДБ 18010200) у сумі - 710,64 гривень на розрахунковий рахунок №UА0012491, код платежу 18010200, отримувач: УК у м.Лисичаиськ/ м.Лисичанськ /18010200, ОКПО 37800278 банк отримувача Казначейство України ;

- податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які власниками об`єктів нежитлової нерухомості (КДБ 18010300) у сумі - 13823,20 гривень на розрахунковий рахунок №UА0012491, код платежу 18010300, отримувач: УК у м.Лисичанськ/ м.Лисичанск/18010300, ОКПО 37800278 банк отримувача - Казначейство України.

Постанова у повному обсязі складена та підписана 27 квітня 2023 року.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з 27 квітня 2023 року та підлягає касаційному оскарженню крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України, протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Т.Г. Гаврищук

Судді: А.А. Блохін

І.В. Сіваченко