Справа № 640/33154/20
Суддя: Кобаль Михайло Іванович
Дата ухвалення: 2023-04-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя-доповідач Кобаль М.І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2023 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого Кобаля М.І.,

суддів Епель О.В., Карпушової О.В.

при секретарі Литвин С.В.

за участю:

представника відповідача: Фесюк О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 червня 2021 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів та Головного управління Держпродспоживслужби в Херсонській області про визнання протиправним та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів, Головного управління Держпродспоживслужби в Херсонській області (далі по тексту - відповідачі) в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати наказ Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів від 09.12.2020 № 420-к в частині затвердження висновків щодо результатів оцінювання службової діяльності начальника Головного управління Держпродспоживслужби в Херсонській області ОСОБА_1 ;

- визнати протиправним та скасувати наказ Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів від 10.12.2020 № 421-к про звільнення ОСОБА_1 ;

- поновити ОСОБА_1 на посаді начальника Головного управління Держпродспоживслужби в Херсонській області;

- стягнути з Держпродспоживслужби в Херсонській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу, за період з 11.12.2020 року по дату поновлення на посаді.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 червня 2021 року значений позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано наказ Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів від 09.12.2020 № 420-к в частині затвердження висновків щодо результатів оцінювання службової діяльності начальника Головного управління Держпродспоживслужби в Херсонській області ОСОБА_1 .

Визнано протиправним та скасовано наказ Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів від 10.12.2020 № 421-к про звільнення ОСОБА_1 .

Поновлено ОСОБА_1 на посаді начальника Головного управління Держпродспоживслужби в Херсонській області з 12.12.2020 року.

Стягнуто з Головного управління Держпродспоживслужби в Херсонській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу, за період з 12.12.2020 по 16.06.2021, в сумі 240 730,88 грн.

Допущено негайне виконання рішення в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді начальника Головного управління Держпродспоживслужби в Херсонській області, з 12.12.2020 та стягнення середнього заробітку, що підлягає виплаті за час вимушеного прогулу у межах суми стягнення за один місяць у розмірі 38 554,59 грн.

Стягнуто з Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів на користь ОСОБА_1 судові витрати (правничу допомогу) в сумі 27 500,00 грн.

Стягнуто з Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів на користь ОСОБА_1 судові витрати (судовий збір) в сумі 1681,60 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, Державною службою України з питань безпечності харчових продуктів подано апеляційну скаргу, в якій апелянт просить скасувати рішення суду першої інстанції та відмовити в задоволенні позовних вимог повністю.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що судом першої інстанції було порушено норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Заслухавши суддю-доповідача, представника відповідача, який з`явився у судове засідання, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін, виходячи з наступного.

Згідно із ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Частиною 1 ст. 242 КАС України передбачено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, наказом Держпродспоживслужби від 17.03.2017 року № 133-к ОСОБА_1 призначено на посаду начальника ГУ Держпродспоживслужби в Херсонській області, починаючи з 27.03.2017 року.

Відповідно до пункту 11 Положення про ГУ Держпродспоживслужби в Херсонській області (нова редакція), затвердженого наказом Держпродспоживслужби від 24.02.2020 № 165, т.в.о. голови Держпродспоживслужби 21.02.2020 року, начальник Головного управління, зокрема:

- здійснює керівництво діяльністю Головного управління, несе персональну відповідальність за організацію та результати його діяльності (підпункт 1);

- здійснює добір кадрів до Головного управління (підпункт 5);

- організовує роботу з підготовки, перепідготовки та підвищення кваліфікації працівників (підпункт 6).

Згідно з Завданнями і ключовими показниками результативності, ефективності та якості службової діяльності державного службовця, який займає посаду державної служби категорії «Б» або «В» на 2020 рік (далі також - Завдання), визначеними позивачу, у 2020 році, останній мав виконати наступні завдання:

1. Організація ефективної роботи Головного управління за наступними ключовими показниками:

- виконано не менше як 80 відсотків запланованих на звітний період завдань та заходів у рамках плану діяльності Головного управління;

- завершено запровадження системи внутрішнього електронного документообігу та підключено її до системи електронної взаємодії органів виконавчої влади;

- організовано роботу щодо опрацювання 100 відсотків звернень громадян, запитів на публічну інформацію;

2. Забезпечення управління персоналом за наступними ключовими показниками:

- забезпечено підвищення престижу Головного управління;

- визначено потреби у професійному навчанні державних службовців;

- проведено опитування та проаналізовано рівень емоційної залученості, задоволеності умовами державної служби, потреби у професійному розвитку державних службовців Головного управління, складно аналітичний звіт та план заходів щодо розв`язання виявлених проблем та задоволення виявлених потреб;

- проведено повторне опитування та проаналізовано результативність реалізації плану заходів;

3. Створення дієвих систем консультування споживачів, підвищення рівня загальної правової грамотності, ступеня поінформованості, впевненості та впливовості споживачів на розвиток внутрішнього ринку за наступними ключовими показниками:

- проведено інформаційну компанію щодо законодавства у сферах діяльності Держпродспоживслужби та її територіальних органів;

- створено та забезпечено функціонування на базі Головного управління консультативного центру захисту прав споживачів;

- проведено наради, семінари, засідання за круглим столом щодо обговорення проблемних питань у сфері діяльності Держпродспоживслужби та шляхів її вирішення;

4. Здійснення комплексу організаційних заходів з метою належного контролю за станом підготовки та проведення оздоровчого сезону 2020 року за наступними ключовими показниками:

- організовано навчання, у тому числі дистанційне, для фахівців районних, міжрайонних та міських управлінь з тематики контрольних заходів у ході підготовки та проведення оздоровчого сезону 2020;

- здійснено контроль за функціонуванням закладів оздоровлення та відпочинку, у тому числі проведенням виробничого лабораторного контролю;

- розроблено та розповсюджено Пам`ятки для батьків щодо критеріїв виробу безпечного закладу оздоровлення;

5. Організація державного нагляду у сфері безпечності харчових продуктів та ветеринарної медицини за наступними ключовими показниками:

- зменшено випадків харчових отруєнь та випадків токсикоінфекції;

- зменшено випадків спалахів інфекційних хвороб тварин.

Відповідно до звіту начальника ГУ Держпродспоживслужби в Херсонській області ОСОБА_1, за 2020 рік, останнім виконано наступні заплановані завдання, зокрема:

1. Організація ефективної роботи Головного управління - заплановані на звітний період завдання виконано на 65 відсотків. Проведення планових завдань та заходів у рамках плану діяльності Головного управління призупинено на законодавчому рівні у зв`язку з введенням карантинних обмежень. Проте, 100 відсотково впроваджено систему електронного документообігу між структурними підрозділами; 100 відсотків опрацьовані звернень громадян та запитів на публічну інформацію;

2. Забезпечення управління персоналом, окрім іншого: проводились кардові призначення, навчання, опитування; з Херсонським національним університетом та Херсонським державним аграрним університетом укладено меморандум про направлення випускників для працевлаштування, стажування; спільними зусиллями з Херсонським державним аграрним університетом на біолого-технологічному факультеті відкрито нову спеціальність «Ветеринарна гігієна, санітарія та експертиза»; у період карантину конкурси не проводились, проте з початку року було оголошено конкурс на 7 посад державної служби, в якому прийняли участь 9 осіб, пройшли конкурсний відбір 4 особи; протягом карантину укладено контракти з 6 особами на посади державної служби; протягом І квартал 2020 року визначено потребу у професійному навчанні спеціалістів; забезпечено проведення онлайн-курсів підвищення кваліфікації; 131 спеціаліст Головного управління пройшов дистанційне навчання; проведено опитування державних службовців щодо визначення рівня емоційної залученості, аналіз показників якого показав, що 73,6 % опитуваних (І квартал) та 75,1 % (ІІІ квартал) в основному задоволені роботою, тощо;

3. Створення дієвих систем консультування споживачів, підвищення рівня загальної правової грамотності, ступені поінформованості, впевненості та впливовості споживачів на розвиток внутрішнього ринку, зокрема: на офіційній сторінці опубліковано 46 статей щодо роз`яснень норм і положень законодавства про захист прав споживачів; надано 49 консультацій; створено консультативний центр захисту прав споживачів;надано 166 роз`яснень та консультацій споживачам; проведено інформаційну компанію щодо законодавства у сфері інженерно-технічного забезпечення агропромислового комплексу, у сфері захисту споживачів; у сфері безпечності харчових продуктів та ветеринарної медицини; у сфері ціноутворення; у сфері санітарного законодавства; в Новокаховській міські раді та Голопристанській районній державній адміністрації проведено тематичні зустрічі-семінари з питань обговорення вимог законодавства України у сфері захисту споживачів, реклами та ринкового нагляду за участю суб`єктів господарювання, представників місцевої влади, громадських організацій, об`єднань, підприємств, преси; застосуванню превентивного захисту прав споживачів з метою недопущення та/або зменшення кількості порушень; спільно з ГО «Добродія» проведено інтерактивні уроки з учнями 8-11 класів загальноосвітніх шкіл м. Херсона з метою ознайомлення з базовими знання законодавства у сфері захисту прав споживачів в рамках проекту «Початкова освіта споживачів», тощо;

4. Здійснення комплексу організаційних заходів з метою належного контролю за станом підготовки та проведення оздоровчого сезону 2020 року, окрім іншого: організовано дистанційне навчання спеціалістів районних, міжрайонних та міських управлінь з тематики контрольних заходів у ході підготовки та проведення оздоровчого сезону 2020 в закладах оздоровлення та відпочинку на території Херсонської області - 12, розроблено пропозиції до Плану заходів з проведення в області курортно-туристичного сезону; позапланово перевірено 87 закладів оздоровлення та відпочинку; проведено 145 моніторингових відвідувань закладів розміщення з метою збору інформації щодо дотримання закладами оздоровляння та відпочинку протиепідемічних заходів під час карантину (порушення виявлено у 37 випадках); вжито заходів щодо припинення діяльності закладів та недопущення подальшого функціонування у період заборони діяльності; складено протоколи про адміністративні правопорушення; здійснено контроль за проведенням підприємствами питного водопостачання, які забезпечують питною водою населені пункти та розташовані в оздоровчих зонах, виробничого контролю якості питної води, тощо;

5. Організація державного нагляду у сфері безпечності харчових продуктів та ветеринарної медицини, зокрема: проведено 515 планових заходів контролю, піддано штрафу 127 осіб, накладено штрафні санкції на 19 суб`єктів господарювання у сфері безпечності та окремих показників якості харчових продуктів та у сфері ветеринарної медицини; розроблено та розповсюджено Пам`ятки для батьків щодо критеріїв виробу безпечного закладу оздоровлення тощо.

За 9 місяців 2020 року, порівняно з 2019 роком, зокрема, зменшилась кількість спалахів сказу тварин, африканської чуми свиней. Окрім наведеного, у звіті Позивачем також наведені дані про виконання інших завдань (том 1, а.с.49-56).

Вищезазначені дані наведені позивачем у Результаті виконання завдань державним службовцем, який займає посаду державної служби категорії «Б» або «В» за 2020 рік (Т.1, а.с.120-128).

Також, у 2018-2019 роках позивач отримував позитивні оцінки за результатами оцінювання службової діяльності, а саме: середній бал за 2018 рік - 2,8; 2019 рік - 2,6.

Протягом 2020 року позивач отримував надбавку за інтенсивність праці та щомісячні премії, погоджені керівництвом Держпродспоживслужби.

Згідно з результатами оцінки виконання завдань державним службовцем, який займає посаду державної служби категорії «Б» або «В» за 2020 рік (далі по тексту - результати), позивач отримано 2,4 бали, тобто негативну оцінку.

Виконання завдань позивач було оцінено наступним чином: завдання № 1 - 2 бали; завдання № 2 - 2 бали; завдання № 3 - 3 бали; завдання № 4 - 2 бали; завдання № 5 - 3 бали.

В обґрунтування вказаних оцінок зазначено: формальне відношення до виконання завдань та підготовки звіту; найнижчий показник виконання завдань серед усіх областей; недостатній рівень особистого залучення у просуванні іміджу служби в області; скарги щодо роботи керівника служби, висвітлені в публічних медіа, впливають негативно на імідж служби; не узагальнена інформація щодо звернень споживачів; не повністю сформований колектив для виконання необхідних посадових обов`язків; поверхневі пояснення щодо ефективності роботи консультативного центру; недостатній рівень участі в нарадах з органами місцевої влади та інші аналогічні формулювання.

Не погоджуючись з результатами оцінки своєї службової діяльності, за 2020 рік, та наведеним обґрунтуванням, позивач подав голові Держпродспоживслужби розгорнуті пояснення щодо виконаних ним у 2020 році завдань (детально щодо кожного формулювання обґрунтування) та просив переглянути виставлені бали.

Листом від 10.10.2020 року № 24.2-3/1/7101 Держпродспоживслужба повідомила ОСОБА_1 , що оцінювання результатів виконання останнім Завдань відбувалось на основі його усних пояснень, наданих під час оціночної співбесіди та письмового звіту, поданого під час оцінювання, тож оцінка його службової діяльності є об`єктивною, відповідає встановленим Критеріям та не підлягає перегляду.

Наказом ГУ Держпродспоживслужби в Херсонській області від 08.12.2020 року № 405-к затверджено висновок щодо оцінювання результатів службової діяльності державних службовців ГУ Держпродспоживслужби в Херсонській області, згідно з яким, усі державні службовці ГУ Держпродспоживслужби в Херсонській області, у тому числі заступник начальника Головного управління, отримали позитивні та відмінні оцінки.

При цьому, результати виконання завдань державним службовцем, який займає посаду державної служби категорії «Б», за 2020 рік, заступника начальника Головного управління, які оцінені позитивно, з обґрунтуванням, що завдання виконані своєчасно, робота проводилась ефективно, містять дані зі звіту ОСОБА_1 , як начальника Головного управління, робота якого оцінена негативно та зазначено про формальне його відношення до виконання завдань та підготовки звіту.

Наказом Держпродспоживслужби від 09.12.2020 року № 420-к «Про затвердження висновку щодо оцінювання результатів службової діяльності керівників територіальних органів Держпродспоживслужби», зокрема, затверджено негативний висновок щодо оцінювання результатів службової діяльності ОСОБА_1 (далі по тексту - оскаржуваний наказ №1).

На підставі оскаржуваного наказу №1, наказом Держпродспоживслужби від 10.12.2020 року № 421-к ОСОБА_1 звільнено з займаної посади начальника ГУ Держпродспоживслужби в Херсонській області, починаючи з 11.12.2020 року, у зв`язку з отриманням ним негативної оцінки за результатами оцінювання службової діяльності, відповідно до пункту 3 частини першої статті 87 Закону України «Про державну службу» (далі по тексту - оскаржуваний наказ №2).

У момент звільнення та прийняття оскаржуваних наказів ОСОБА_1 , згідно з листком непрацездатності від 09.12.2020 року серії АДЛ № 839192, починаючи з 09.12.2020 по 18.12.2020 року, перебував на лікарняному.

Позивач, вважаючи, оскаржувані накази протиправними та такими, що підлягають скасуванню, а своє звільнення незаконним звернувся з даним позовом до суду.

Приймаючи рішення про часткове задоволення адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем - Держпродспоживслужбою не дотримано порядку проведення оцінювання результатів службової діяльності позивача, та оцінка, яка виставлена за виконання ним Завдань не відповідає обґрунтуванню Критеріїв виставлення балів, визначених Порядком № 640, а висновок щодо результатів оцінювання службової діяльності позивача, державного службовця, за 2020 рік, не може вважатися законним та обґрунтованим. Відповідно, оскаржувані накази є протиправними, оскільки прийняті на підставі висновку, який є незаконним.

Колегія суддів апеляційної інстанції погоджує висновок суду першої інстанції, в цій частині позовних вимог, оскільки він знайшов своє підтвердження під час апеляційного розгляду справи.

Відповідно до ч.1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

В частині відмови в задоволенні позовних вимог, колегія суддів апеляційної інстанції не надає оцінку спірним правовідносинам, оскільки вони не оскаржуються учасниками справи.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами в частині законності оскаржуваного рішення та строку звернення з даним позовом до суду, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Спірні правовідносини регулюються нормами Конституції України, Кодексм законів про працю України (далі по тексту - КЗпП України), Законом України «Про державну службу» від 10.12.2015 № 889-VIII (далі по тексту - Закон № 889-VIII), Порядком проведення оцінювання результатів службової діяльності державних службовців, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.08.2017 № 640 в редакції від 10.07.2019 № 951 (далі по тексту - Порядок № 640) (у редакціях, чинних на момент виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до статей 38, 43 Конституції України, громадяни мають право брати участь в управлінні державними справами, користуються рівним правом доступу до державної служби, до служби в органах місцевого самоврядування.

Кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується, а держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю, гарантує рівні можливості у виборі професії та роду трудової діяльності.

При цьому, громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.

Право громадян України на працю і гарантії держави в правовому захисті працездатним громадянам від незаконного звільнення також закріплені статтями 2, 5-1 КЗпП України.

Принципи, правові та організаційні засади забезпечення публічної, професійної, політично неупередженої, ефективної, орієнтованої на громадян державної служби, яка функціонує в інтересах держави і суспільства, а також порядок реалізації громадянами України права рівного доступу до державної служби, що базується на їхніх особистих якостях та досягненнях визначає Закон № 889-VIII.

Відповідно до частин першої та другої статті 1 Закону № 889-VIII, державна служба - це публічна, професійна, політично неупереджена діяльність із практичного виконання завдань і функцій держави.

Державний службовець - це громадянин України, який займає посаду державної служби в органі державної влади, іншому державному органі, його апараті (секретаріаті) (далі - державний орган), одержує заробітну плату за рахунок коштів державного бюджету та здійснює встановлені для цієї посади повноваження, безпосередньо пов`язані з виконанням завдань і функцій такого державного органу, а також дотримується принципів державної служби.

Згідно з пунктами 7, 10 частини першої статті 4 Закону № 889-VIII державна служба здійснюється з дотриманням таких принципів, зокрема: забезпечення рівного доступу до державної служби - заборона всіх форм та проявів дискримінації, відсутність необґрунтованих обмежень або надання необґрунтованих переваг певним категоріям громадян під час вступу на державну службу та її проходження; стабільності - призначення державних службовців безстроково, крім випадків, визначених законом, незалежність персонального складу державної служби від змін політичного керівництва держави та державних органів.

За приписами частин 2-3 статті 5 Закону № 889-VIII, відносини, що виникають у зв`язку із вступом, проходженням та припиненням державної служби, регулюються цим Законом, якщо інше не передбачено законом.

Дія норм законодавства про працю поширюється на державних службовців у частині відносин, не врегульованих цим Законом.

Державний службовець має право, окрім іншого, на чітке визначення посадових обов`язків; оскарження в установленому законом порядку рішень про накладення дисциплінарного стягнення, звільнення з посади державної служби, а також висновку, що містить негативну оцінку за результатами оцінювання його службової діяльності (пункти 2, 10 частини першої статті 7 Закону № 889-VIII).

Відповідно до статті 44 Закону, результати службової діяльності державних службовців щороку підлягають оцінюванню для визначення якості виконання поставлених завдань, а також з метою прийняття рішення щодо преміювання, планування їхньої кар`єри.

Оцінювання результатів службової діяльності проводиться на підставі показників результативності, ефективності та якості, визначених з урахуванням посадових обов`язків державного службовця, а також дотримання ним правил етичної поведінки та вимог законодавства у сфері запобігання корупції, виконання індивідуальної програми професійного розвитку, а також показників, визначених у контракті про проходження державної служби (у разі укладення).

Оцінювання результатів службової діяльності державних службовців, які займають посади державної служби категорій «Б» і «В», здійснюється безпосереднім керівником державного службовця та керівником самостійного структурного підрозділу. Оцінювання результатів службової діяльності державних службовців, які займають посади державної служби категорії «А», здійснюється суб`єктом призначення.

Державного службовця ознайомлюють з результатами оцінювання його службової діяльності під підпис протягом трьох календарних днів після проведення оцінювання.

Висновок щодо результатів оцінювання службової діяльності затверджується наказом (розпорядженням) суб`єкта призначення.

За результатами оцінювання службової діяльності державного службовця йому виставляється негативна, позитивна або відмінна оцінка з її обґрунтуванням.

У разі отримання державним службовцем негативної оцінки за результатами оцінювання службової діяльності такий державний службовець звільняється із служби відповідно до пункту 3 частини першої статті 87 цього Закону та з ним розривається контракт про проходження державної служби (у разі укладення).

Висновок, що містить негативну оцінку за результатами оцінювання службової діяльності, може бути оскаржений державним службовцем у порядку, визначеному статтею 11 цього Закону.

Державний службовець має право висловити зауваження щодо оцінювання результатів його службової діяльності, які долучаються до його особової справи.

Порядок проведення оцінювання результатів службової діяльності державних службовців затверджується Кабінетом Міністрів України.

Так, процедуру проведення оцінювання результатів службової діяльності державних службовців (далі - оцінювання) визначає Порядок № 640.

Метою оцінювання є визначення якості виконання державним службовцем поставлених завдань, а також прийняття рішення щодо його преміювання, планування службової кар`єри (пункт 2 Порядку № 640).

Згідно з пунктом 3 Порядку № 640 оцінювання проводиться з дотриманням принципів об`єктивності, достовірності, доступності та прозорості, взаємодії та поваги до гідності державного службовця.

Відповідно до пункту 4 Порядку № 640 учасниками оцінювання є: державний службовець; особа, яка визначає завдання і ключові показники результативності, ефективності та якості службової діяльності (далі - ключові показники) та здійснює підготовку пропозицій щодо оцінювання результатів службової діяльності державного службовця, який займає посаду державної служби категорії «А»; безпосередній керівник державного службовця, який займає посаду державної служби категорії «Б» або «В»; керівник самостійного структурного підрозділу (у разі наявності), в якому працює державний службовець, який займає посаду державної служби категорії «Б» або «В»; суб`єкт призначення; служба управління персоналом.

Оцінювання проводиться на підставі ключових показників, визначених з урахуванням посадових обов`язків державного службовця, а також дотримання ним загальних правил етичної поведінки та вимог законодавства у сфері запобігання корупції (пункт 7 Порядку № 640).

Оцінювання проводиться поетапно: визначення завдань і ключових показників; визначення результатів виконання завдань; затвердження висновку (крім випадків, коли жодне із визначених завдань не підлягає оцінюванню) (пункт 8 Порядку № 640).

За приписами пункту 9-1 Порядку № 640, оформлення документів, передбачених цим Порядком, здійснюється його учасниками у паперовій формі з використанням власноручних підписів або в електронній формі з накладенням кваліфікованих електронних підписів.

Обговорення та співбесіди з учасниками оцінювання, передбачені на відповідних етапах оцінювання, можуть проводитися за фізичної присутності учасників або дистанційно шляхом застосування технічних засобів.

Відповідно до пунктів 10, 11-13, 16 Порядку № 640, завдання і ключові показники повинні відображати кінцевий результат, на досягнення якого спрямовано службову діяльність державних службовців, вимірюватися в кількісному та/або якісному вираженні.

Визначення завдань і ключових показників для заступників керівників здійснюється після визначення завдань і ключових показників для їх керівників.

Державному службовцю визначається від двох до п`яти завдань.

Строк виконання завдання має бути реальним для досягнення необхідного результату та визначатися з урахуванням дати прийняття наказу (розпорядження) про визначення результатів виконання завдань відповідно до пункту 13 цього Порядку.

Визначення результатів виконання завдань проводиться у жовтні - грудні за період з 1 січня поточного року або з дати визначення завдань і ключових показників до дати прийняття наказу (розпорядження) про визначення результатів виконання завдань.

Висновок затверджується наказом (розпорядженням) суб`єкта призначення у грудні звітного року.

Служба управління персоналом державного органу, в якому працює державний службовець, ознайомлює відповідного державного службовця із затвердженим висновком у порядку, визначеному Законом України «Про державну службу».

Згідно з пунктами 37, 39, 40 Порядку № 640, для визначення результатів виконання завдань безпосередній керівник спільно з керівником самостійного структурного підрозділу (у разі наявності) проводить з державним службовцем, який займає посаду державної служби категорії «Б» або «В», оціночну співбесіду.

Оціночна співбесіда проводиться на основі усних пояснень державного службовця, який займає посаду державної служби категорії «Б» або «В», про виконання завдань і ключових показників та його письмового звіту, що подається у довільній формі (у разі його подання державним службовцем). Під час оціночної співбесіди також визначаються потреби у професійному навчанні та розглядаються пропозиції щодо завдань і ключових показників на наступний період.

Після проведення оціночної співбесіди безпосереднім керівником заповнюється форма щодо результатів виконання завдань державним службовцем, який займає посаду державної служби категорії «Б» або «В», за відповідний рік згідно з додатком 8 у частині виставлення балів, визначення оцінки та їх обґрунтування, а також визначення потреб у професійному навчанні. Безпосередній керівник спільно з керівником самостійного структурного підрозділу (у разі наявності) виставляє державному службовцю негативну, позитивну або відмінну оцінку (крім випадків, коли жодне із завдань не підлягає оцінюванню) з її обґрунтуванням на основі розрахунку середнього бала за виконання кожного визначеного завдання (з урахуванням досягнення ключових показників) за критеріями визначення балів згідно з додатком 4.

Безпосередній керівник передає службі управління персоналом оформлену в установленому порядку форму щодо результатів виконання завдань державним службовцем, який займає посаду державної служби категорії «Б» або «В», за відповідний рік згідно з додатком 8 для зберігання в особовій справі такого державного службовця.

За приписами пунктів 40-1, 41 Порядку № 640 служба управління персоналом узагальнює результати виконання завдань державними службовцями.

Якщо за підсумками визначення результатів виконання завдань державному службовцю виставлена негативна оцінка, служба управління персоналом інформує про це суб`єкта призначення та передає йому матеріали оцінювання такого державного службовця (завдання і ключові показники, звіт щодо виконання поставлених завдань і ключових показників (у разі подання), заповнену форму щодо результатів виконання завдань державним службовцем, який займає посаду державної служби категорії «Б» або «В», за відповідний рік згідно з додатком 8, зауваження державного службовця щодо оцінювання результатів його службової діяльності (у разі подання).

Для встановлення обґрунтованості виставлення державному службовцю негативної оцінки суб`єкт призначення вивчає матеріали оцінювання і в разі необхідності заслуховує пояснення відповідного державного службовця та/або його безпосереднього керівника.

У разі необґрунтованості негативної оцінки, виставленої державному службовцю, суб`єкт призначення зазначає своє обґрунтування у формі згідно з додатком 8 та не затверджує висновок з такою оцінкою. У такому разі процедура оцінювання результатів службової діяльності відповідного державного службовця припиняється.

Висновок щодо оцінювання результатів службової діяльності державних службовців, які займають посади державної служби категорій «Б» або «В», в якому виставляється негативна, позитивна або відмінна оцінка, за формою згідно з додатком 5 затверджується наказом (розпорядженням) суб`єкта призначення.

У разі отримання державним службовцем негативної оцінки відповідний висновок може бути оскаржений таким державним службовцем (пункт 47 Порядку № 640).

Оскарження висновку щодо результатів оцінювання службової діяльності державного службовця, який займає посаду державної служби категорій «Б» або «В», здійснюється відповідно до статті 11 Закону України «Про державну службу» (пункт 48 Порядку № 640).

Висновок скасовується суб`єктом призначення або судом у частині оцінювання результатів службової діяльності конкретного державного службовця (пункт 49 Порядку № 640).

У той же час, пунктом 3 частини першої статті 87 Закону № 889-VIII передбачено, що отримання державним службовцем негативної оцінки за результатами оцінювання службової діяльності є підставою для припинення державної служби за ініціативою суб`єкта призначення.

При цьому, відповідно до частини п`ятої статті 87 Закону № 889-VIII, наказ (розпорядження) про звільнення державного службовця у випадках, передбачених частиною першою цієї статті, може бути виданий суб`єктом призначення або керівником державної служби у період тимчасової непрацездатності державного службовця або його відпустки із зазначенням дати звільнення, яка є першим робочим днем, наступним за днем закінчення тимчасової непрацездатності, зазначеним у документі про тимчасову непрацездатність, або першим робочим днем після закінчення відпустки.

У такому випадку оформлення і видача трудової книжки, а також розрахунок при звільненні проводяться протягом семи днів з дня звільнення.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, згідно із завданнями і ключовими показниками результативності, ефективності та якості службової діяльності державного службовця, який займає посаду державної служби категорії «Б» або «В» на 2020 рік, з якими позивач ознайомився 28.12.2019, останньому було визначено п`ять завдань, в межах яких сформовані ключові показники, за якими Відповідачем 1 було здійснено оцінку результатів службової діяльності Позивача як державного службовця.

При цьому, як вже зазначалося раніше, відповідно до пункту 11 Положення про ГУ Держпродспоживслужби в Херсонській області (нова редакція), начальник Головного управління, зокрема: здійснює керівництво діяльністю Головного управління, несе персональну відповідальність за організацію та результати його діяльності (підпункт 1); здійснює добір кадрів до Головного управління (підпункт 5); організовує роботу з підготовки, перепідготовки та підвищення кваліфікації працівників (підпункт 6).

У свою чергу зміст пункту 1 ключових показників другого Завдання в частині показника щодо «у 80 відсотків конкурсу на посаді державної служби взято участь не менше трьох кандидатів на одну посаду» є не коректним, оскільки бажання громадян України в кількості не менше трьох осіб взяти участь у конкурсі на посаду у ГУ Держпродспоживслужби в Херсонській області не залежить та не може залежати особисто від позивача, як керівника Головного управління.

Окрім того, проаналізувавши зміст 3 Завдання та ключових показників до нього, у взаємозв`язку зі змістом Положення про ГУ Держпродспоживслужби в Херсонській області (нова редакція), колегією суддів апеляційної інстанції встановлено, що скликання нарад, утворення консультативних, дорадчих та інших допоміжних органів і служб (рад, комісій, колегій, робочих груп тощо) для сприяння здійсненню покладених завдань є правом Головного управління, а не його обов`язком.

Натомість, встановлені 3 Завданням ключові показники 2) та 3) мають характер обов`язкового виконання, що фактично порушує дискреційність повноважень ГУ Держпродспоживслужби в Херсонській області з питань утворення консультаційного центру та проведення семінарів, засідань за круглим столом щодо обговорення проблемних питань у сфері діяльності Держпродспоживслужби та шляхів їх вирішення.

Також, зі змісту Положення про Головне управління, прав та обов`язків останнього з проведення інформаційних кампаній щодо законодавства у сферах діяльності Держпродспоживслужби та її територіальних органів, не встановлено. Однак, у Завданні не визначено поняття «інформаційної кампанії», яку мав провести позивач. Натомість, зі змісту ключового показника 1) третього Завдання вбачається, що позивач, як керівник Головного управління, фактично мав здійснити інформаційну кампанію не тільки щодо Головного управління Держпродспоживслужби в Херсонській області, але й щодо Держпродспоживслужби та її територіальних органів, що свідчить про безпідставність та необґрунтованість такого ключового показника, встановленого позивачу, а також його невідповідність завданням Головного управління, встановленим для нього Положенням.

Крім того, визначення ОСОБА_1 у 4 Завданні ключових показників наступним чином: « 1) зменшено випадків харчових отруєнь та випадків токсикоінфекції; 2) зменшено випадків спалахів інфекційних хвороб тварин», - є некоректним, оскільки виникнення/не виникнення таких обставин не залежать особисто від позивача, як керівника Головного управління, та не визначає йому як завдання чи обов`язок у Положенні про ГУ Держпродспоживслужби в Херсонській області.

Натомість, виходячи з повноважень і завдань Головного управління, останнє, зокрема: організовує заходи щодо локалізації та ліквідації спалаху заразних хвороб, спільних для тварин і людей, готує пропозиції та рекомендації щодо профілактики, ліквідації та боротьби з такими хворобами; забезпечує проведення карантинних та інших ветеринарно-санітарних заходів.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів апеляційної інстанції погоджує висновок суду першої інстанції, що Завдання 2-4 та відповідні ключові показники до них, у порушення вимоги пункту 7 Порядку № 640, виходять за межі посадових обов`язків державного службовця, зокрема ОСОБА_1 , що, у свою чергу, ставить під сумнів дотримання принципів об`єктивного та достовірного оцінювання результатів виконання.

Окрім того, згідно з додатком № 4 до Порядку № 640 закріплено наступні критерії визначення балів: «не підлягає оцінюванню» - завдання не могло бути виконано через обставини, які об`єктивно унеможливили його виконання і щодо яких державний службовець не міг впливати чи пропонувати інший спосіб виконання завдання, зокрема тимчасова непрацездатність, відсторонення від виконання посадових обов`язків (повноважень); бал « 0» - завдання не виконано або під час його виконання порушено вимоги законодавства у сфері запобігання корупції; бал « 1» - завдання виконано частково, результати не можуть бути використані через необхідність суттєвого доопрацювання, до виконання завдання державний службовець підійшов формально, чим нівелював практичну цінність отриманого результату, або завдання виконане з демонстрацією неспроможності одночасного забезпечення на належному рівні і своєчасного виконання посадових обов`язків, або під час виконання такого завдання порушено вимоги правил етичної поведінки, або процес досягнення результату чи сам результат мав негативний відгук з боку користувачів, споживачів, співвиконавців, керівництва тощо; бал « 2» - завдання виконано, але з порушенням строку виконання та/або із залученням до виконання завдання інших осіб (під час виконання роботи державний службовець потребував надання зразків документів, допомоги у виробленні алгоритму роботи, аналізі нормативно-правових актів, суттєвому коригуванні проектів документів, проявляв низьку самостійність, недостатність знань нормативно-правових актів, вимог до підготовки службових документів, потребував нагадувань і високої міри контролю з боку керівника тощо); бал « 3» - завдання виконано своєчасно, результат якого повною мірою можна використати в роботі. Робота проводилась ефективно з дотриманням правил етичної поведінки; бал « 4» - завдання виконано своєчасно (завчасно), результат високої якості, його досягнуто з високим ступенем самостійності (за необхідності командної роботи), ініціативності, робота проводилась ефективно, з дотриманням правил етичної поведінки. Під час виконання завдання державним службовцем вносилися пропозиції щодо інших документів або їх удосконалення. Пройдено професійне навчання відповідно до індивідуальної програми, за результатами якого нараховано не менше ніж 0,4 кредиту Європейської кредитної трансферно-накопичувальної системи (ЄКТС).

Водночас, згідно з Результатами, позивач отримав загальний бал - 2,4, тобто негативну оцінку, виходячи з наступного оцінювання: завдання № 1 - 2 бали; завдання № 2 - 2 бали; завдання № 3 - 3 бали; завдання № 4 - 2 бали; завдання № 5 - 3 бали.

При цьому, в обґрунтування оцінки « 2» зазначено: формальне відношення до виконання завдань та підготовки звіту; найнижчий показник виконання завдань серед усіх областей; недостатній рівень особистого залучення у просуванні іміджу служби в області; скарги щодо роботи керівника служби, висвітлені в публічних медіа, впливають негативно на імідж служби; не узагальнена інформація щодо звернень споживачів; не повністю сформований колектив для виконання необхідних посадових обов`язків; керівник не займається кадровою політикою належним чином; на сайті не у повному обсязі висвітлена інформація щодо доборів на відкриті вакантні посади; формальний підхід до опитування державних службовців (не володіє даними після опитування); відсутній план та пропозиції щодо покращення ситуації в колективі та рівня довіри; в обґрунтування оцінки « 3» зазначено: формальний підхід до виконання завдання та відсутність компетентного пояснення процесу; не розкрито суті проведених заходів, тематики семінарів та результатів їх проведення із зазначенням висновків, які було досягнуто; недостатній рівень участі в нарадах з органами місцевої влади; поверхневі пояснення щодо ефективності роботи консультативного центру; не деталізовано виконання програм по ключовим показникам; завдання не виконано у повній мірі, результат за вказаний період не досягнуто у повному обсязі.

Разом з тим, з матеріалів справи не вбачається, а судом не встановлено жодних зауважень щодо неналежного, неповного або несвоєчасного виконання позивачем протягом року визначених йому завдань. Доказів протилежного відповідачами суду не надано.

Відповідно до пункту 39 Порядку № 640, оціночна співбесіда проводиться на основі усних пояснень державного службовця, який займає посаду державної служби категорії «Б» або «В», про виконання завдань і ключових показників та його письмового звіту, що подається у довільній формі (у разі його подання державним службовцем).

Таким чином, подання звіту державним службовцем є його правом. Зокрема, вимог до форми та змісту звіту про виконання завдань і ключових показників Порядок № 640 не містить, а тому, державний службовець є вільним у викладенні вжитих ним заходів на виконання відповідних завдань та їх результатів.

У зв`язку з наведеним, твердження про не наведення у звіті державного службовця (у разі його подання) даних або обґрунтувань, які, на переконання безпосереднього керівника, мають бути вказані державним службовцем, не можуть вважатися належною підставою для виставлення негативної оцінки та висновку про формальне відношення до підготовки письмового звіту.

З огляду на вищевикладене в сукупності, суд дійшов висновку, що обґрунтування Держпродспоживслужбою негативної оцінки не відповідає Критеріям виставлення балів та принципам проведення оцінювання, встановленим пунктом 3 Порядку № 640, оскільки відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, не надано доказів, які вважаються встановленими та мали вирішальне значення для подальшого затвердження висновку щодо оцінювання результатів службової діяльності ОСОБА_1 та доказів достовірності даних, які були взяті безпосереднім керівником позивача до уваги.

У рішенні № 3-р(І)/2019 від 05.06.2019 Конституційним Судом України надано тлумачення принципу правової визначеності, підкресливши, що: юридична визначеність дає можливість учасникам суспільних відносин завбачати наслідки своїх дій і бути впевненими у своїх легітимних очікуваннях (legitimate expectations), зокрема у тому, що набуте ними на підставі чинного законодавства право буде реалізоване; юридичною визначеністю обумовлюється втілення легітимних очікувань, тобто досягнення бажаного результату шляхом вчинення правомірних дій з огляду на заздалегідь передбачені ймовірні наслідки; втілення легітимних очікувань унеможливлюється, зокрема у випадку, коли особа не може досягнути прогнозованого результату внаслідок зміни юридичного регулювання у такі строки, що не є розумними та обґрунтованими.

Також, Європейським судом з прав людини неодноразово зазначалося, що формулювання законів не завжди чіткі. Тому їх тлумачення та застосування залежить від практики. І роль розгляду справ у судах полягає саме у тому, щоб позбутися таких інтерпретаційних сумнівів з урахуванням змін у повсякденній практиці (рішення від 11.11.1996 у справі «Кантоні проти Франції», заява № 17862/91, § 31-32; від 11.04.2013 у справі «Вєренцов проти України», заява № 20372/11, § 65). Судові рішення повинні бути розумно передбачуваними (рішення від 22.11.1995 у справі «S. W. проти Сполученого Королівства», заява № 20166/92, § 36).

Колегія суддів апеляційної інстанції не бере до уваги посилання відповідачів щодо дискреційних повноважень Держпродспоживслужби та відсутності повноважень у суду здійснювати оцінку прийнятих рішень Держпродспоживслужби, зокрема, на відповідність їх обґрунтованості та вмотивованості, тобто дотриманню положень Порядку № 640, з огляду на те, що дискреція має наслідком дотримання правових положень чинного законодавства, а суд зобов`язаний здійснювати наглядову юрисдикцію.

Повноваження суду при вирішенні справи визначені ст. 245 КАС України. Відповідно до п. 4 ч.2 цієї норми у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти рішення про зобов`язання відповідача вчинити певні дії.

Проте, такий спосіб захисту може бути застосований лише тоді, коли закон встановлює повноваження суб`єкта публічної влади в імперативній формі, тобто його діяльність чітко визначена законом. У випадку, коли суб`єкт наділений дискреційними повноваженнями, суд може лише вказати норми закону, які відповідач повинен застосувати при вчиненні певної дії, з урахуванням встановлених судом обставин.

Здійснюючи судочинство Європейський суд неодноразово аналізував наявність, межі, спосіб та законність застосування дискреційних повноважень національними органами, їх посадовими особами. Зокрема, в рішенні Європейського суду з прав людини від 17.12.2004 року у справі «Педерсен і Бодсгор проти Данії» зазначено, що здійснюючи наглядову юрисдикцію, суд, не ставлячи своїм завданням підміняти компетентні національні органи, перевіряє, чи відповідають рішення національних держаних органів, які їх винесли з використанням свого дискреційного права, положенням Конвенції та Протоколів до неї. Суд є правозастосовчим органом та не може підміняти державний орган, рішення якого оскаржується, приймати замість нього рішення, яке визнається протиправним, інше рішення, яке б відповідало закону, та давати вказівки, які б свідчили про вирішення питань, які належать до компетенції такого суб`єкта владних повноважень.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 02.06.2006 року у справі «Волохи проти України» (заява № 23543/02) при наданні оцінки повноваженням державних органів суд виходив з декількох ознак, зокрема щодо наявності дискреції.

Так, суд вказав, що норма права є «передбачуваною», якщо вона сформульована з достатньою чіткістю, що дає змогу кожній особі - у разі потреби за допомогою відповідної консультації - регулювати свою поведінку. «…надання правової дискреції органам виконавчої влади у вигляді необмежених повноважень було б несумісним з принципом верховенства права. Отже, закон має з достатньою чіткістю визначати межі такої дискреції, наданої компетентним органам, і порядок її здійснення, з урахуванням законної мети даного заходу, щоб забезпечити особі належний захист від свавільного втручання».

Колегія суддів апеляційної інстанції зазначає, що під дискреційним повноваженням слід розуміти компетенцію суб`єкта владних повноважень на прийняття самостійного рішення в межах, визначених законодавством, та з обов`язковим урахуванням принципу верховенства права, що в даному випадку відповідачами здійснено не було.

Разом з тим, зважаючи на те, що Держпродспоживслужбою не було дотримано порядку проведення оцінювання результатів службової діяльності ОСОБА_1 , а оцінка, яка виставлена за виконання ним Завдань не відповідає обґрунтуванню Критеріїв виставлення балів, визначених Порядком № 640, висновок щодо результатів оцінювання службової діяльності позивача, за 2020 рік, не може вважатися законним та обґрунтованим, а тому є протиправним.

З огляду на обґрунтований висновок суду першої інстанції про протиправність висновку щодо результатів оцінювання службової діяльності державного службовця - ОСОБА_1 , за 2020 рік, суд апеляційної інстанції доходить висновку про наявність правових підстав для визнання протиправними та скасування наказу Держпродспоживслужби від 09.12.2020 року № 420-к в частині затвердження висновків щодо результатів оцінювання службової діяльності начальника Головного управління Держпродспоживслужби в Херсонській області ОСОБА_1 та, як наслідок, наказу Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів від 10.12.2020 № 421-к про звільнення ОСОБА_1 .

Отже, колегія суддів апеляційної інстанції доходить висновку, що оскаржувані накази Держпродспоживслужби не відповідають принципам верховенства права, нормам адміністративного судочинства та критеріям правомірності, відповідно мають ознаки протиправних та підлягають скасуванню.

Згідно з Рішенням Конституційного Суду України від 07.05.2002 №8-рп/202 при розгляді та вирішенні конкретних справ, пов`язаних із спорами щодо проходження публічної служби, адміністративний суд, встановивши відсутність у спеціальних нормативно-правових актах положень, якими врегульовано спірні правовідносини, може застосовувати норми КЗпП України, у якому визначено основні трудові права працівників.

Відповідно до статті 235 КЗпП України, у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв`язку з повідомленням про порушення вимог Закону України «Про запобігання корупції» іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, прийняте органом, який розглядає трудовий спір, підлягає негайному виконанню.

При цьому, у випадку незаконного звільнення працівника з роботи, його порушене право повинно бути відновлене шляхом поновлення його на посаді, з якої його було незаконно звільнено або на рівнозначній посаді.

Оскільки судом встановлено протиправність звільнення ОСОБА_1 , останній має бути поновлений на державній службі на посаді, з якої його було звільнено.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 09.01.201 у справі «Волков проти України», звертаючи увагу на необхідність поновлення особи на посаді як спосіб відновлення порушених прав, зазначив, що рішення суду не може носити декларативний характер, не забезпечуючи у межах національної правової системи захист прав і свобод, гарантованих Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Таким чином, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права має бути адекватним наявним обставинам та виключати подальше звернення особи до суду за захистом порушених прав.

Закон не наділяє орган, який розглядає трудовий спір, повноваженнями на обрання іншого способу захисту трудових прав, ніж зазначені в частині першій статті 235 та статті 240-1 КЗпП України, а відтак встановивши, що звільнення відбулось із порушенням установленого законом порядку, єдиним можливим рішенням суду є поновлення такого працівника на займаній або прирівняної до займаної посади.

У даному випадку належним та ефективним способом захисту порушеного права ОСОБА_1 , який виключатиме подальше його звернення до суду за захистом порушених прав та інтересів, буде його поновлення на посаді начальника Головного управління Держпродспоживслужби в Херсонській області, починаючи з 12.12.2020 року та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, починаючи з 12.12.2020 року по день ухвалення судового рішення першої інтанції.

При цьому, середній заробіток визначається відповідно до частини першої статті 27 Закону України «Про оплату праці» за правилами, передбаченими Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 № 100 (далі - Порядок).

Відповідно до пункту 32 Постанови Пленум Верховного Суду України «Про практику розгляду судами трудових спорів» від 06.11.1992 № 9 у випадках стягнення на користь працівника середнього заробітку за час вимушеного прогулу, у зв`язку з незаконним звільненням або переведенням, відстороненням від роботи невиконанням рішення про поновлення на роботі, затримкою видачі трудової книжки або розрахунку, він визначається за загальними правилами обчислення середнього заробітку, виходячи з заробітку за останні два календарні місяці роботи.

Для працівників, які пропрацювали на даному підприємстві (в установі, організації) менш двох місяців, обчислення проводиться з розрахунку середнього заробітку за фактично пропрацьований час. При цьому враховуються положення Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 № 100.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд України у постанові від 14.01.2014 № 21-395а13, в якій зазначено, що суд, ухвалюючи рішення про поновлення на роботі, має вирішити питання про виплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу, визначивши при цьому розмір такого заробітку за правилами, закріпленими у Порядку.

Згідно з довідкою Головного управління Держпродспоживслужби в Херсонській області (Т.2 а.с.173) середньоденна заробітна плата ОСОБА_1 становить 1880,71 грн., а кількість днів вимушеного прогулу - 128 днів (з урахуванням листів Міністерства соціальної політики України «Про розрахунок норми тривалості робочого часу на 2020 рік» від 29.07.2019 № 1133/0/206-19 та «Про розрахунок норми тривалості робочого часу на 2021 рік» від 12.08.2020 № 3501-06/219), відповідно середній заробіток позивача за час вимушеного прогулу, починаючи з 12.12.2020 по 16.06.2021 (дата винесення судом першої інстанції рішення по справі), становить 240 730,88 грн. та підлягає стягненню на користь позивача.

Щодо витрат на правничу допомогу, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає наступне.

За приписами статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частини другої-четвертої статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно зі статтею 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

У свою чергу, правовими положеннями ч. 7 статті 134 КАС України встановлено, що обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Як вбачається з матеріалів справи, станом на момент прийняття оскаржуваного рішення суду першої інстанції, позивачем здійснено витрати на правничу допомогу адвоката в розмірі 27 500,00 грн., які є співмірними, з огляду на категорії та складність справи, а тому підлягають стягнення на користь позивача з Держпродспоживслужби на користь позивача.

Аналіз наведених правових положень та вищезазначених обставин справи дає підстави колегії суддів апеляційної інстанції для висновку, що оскаржувані накази є протиправними та підлягають скасуванню, відповідно до вищевикладених висновків суду, з огляду на що, позов підлягає частковому задоволенню.

Колегія суддів апеляційної інстанції зазначає, що принцип обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень має на увазі, що рішенням повинне бути прийнято з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення.

Європейський Суд з прав людини у рішенні по справі «Суомінен проти Фінляндії» (Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року, вказує, що орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

У рішенні від 10.02.2010 у справі «Серявін та інші проти України» Європейський суд з прав людини зазначив, що у рішеннях суддів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються, а в рішенні від 27.09.2010 по справі «Гірвісаарі проти Фінляндії» - що ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті.

Отже, рішення суб`єкта владних повноважень повинно ґрунтуватися на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення. Мають значення, як правило, ті обставини, які передбачені нормою права, що застосовується. Суб`єкт владних повноважень повинен врахувати усі ці обставини, тобто надати їм правову оцінку: прийняти до уваги або відхилити. У разі відхилення певних обставин висновки повинні бути мотивованими, особливо, коли має місце несприятливе для особи рішення.

Принцип обґрунтованості рішення вимагає від суб`єкта владних повноважень враховувати як обставини, на обов`язковість урахування яких прямо вказує закон, так і інші обставини, що мають значення у конкретній ситуації. Для цього він має ретельно зібрати і дослідити матеріали, що мають доказове значення у справі, наприклад, документи, пояснення осіб, тощо.

При цьому, суб`єкт владних повноважень повинен уникати прийняття невмотивованих висновків, обґрунтованих припущеннями та неперевіреними фактами, а не конкретними обставинами. Так само недопустимо надавати значення обставинам, які насправді не стосуються справи. Несприятливе для особи рішення повинно бути вмотивованим.

При цьому, прийняття рішення, вчинення (не вчинення) дії вимагає від суб`єкта владних повноважень діяти добросовісно, тобто з щирим наміром щодо реалізації владних повноважень та досягнення поставлених цілей і справедливих результатів, з відданістю визначеним законом меті та завданням діяльності, передбачувано, без корисливих прагнень досягти персональної вигоди, привілеїв або переваг через прийняття рішення та вчинення дії.

Таким чином, висновки та рішення суб`єкта владних повноважень можуть ґрунтуватися виключно на належних, достатніх, а також тих доказах, які одержані з дотриманням закону.

Як зазначено в п. 4.1 Рішення Конституційного суду України від 02.11.2004 р. N 15-рп/2004 суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує захист гарантованих Конституцією та законами України прав і свобод людини і громадянина, прав і законних інтересів юридичних осіб, інтересів суспільства і держави.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях визначив окремі ознаки принципу верховенства права у розбудові національних систем правосуддя та здійсненні судочинства, яких мають дотримуватись держави - члени Ради Європи, що підписали Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Колегія суддів апеляційної інстанції бере до уваги правову позицію Європейського суду з прав людини, яка викладена в справі «Пономарьов проти України» (пункт 40 мотивувальної частини рішення від 3 квітня 2008 року), в якому Суд наголосив, що «право на справедливий судовий розгляд», яке гарантовано п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, має розумітися у світлі преамбули Конвенції, у відповідній частині якої зазначено, що верховенство права є спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з фундаментальних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata - принципу остаточності рішень суду.

У справі «Сокуренко і Стригун проти України» Європейський суд з прав людини зазначив, що «стаття 6 Конвенції не зобов`язує держав - учасників Конвенції створювати апеляційні чи касаційні суди. Однак там, де такі суди існують, необхідно дотримуватись гарантій, визначених у статті 6» (пункт 22 мотивувальної частини рішення від 20 липня 2006 року).

Як зазначено у постанові Верховного Суду від 26.06.2018 року №127/3429/16-ц, Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа «Серявін проти України», §58, рішення від 10.02.2010 року).

Колегія суддів апеляційної інстанції доходить до висновку, що інші доводи апелянта не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду, а тому судом до уваги не приймаються.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Отже, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що судом першої інстанції було вірно встановлено фактичні обставини справи, надано належну оцінку дослідженим доказам, прийнято законне та обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права.

Обставини, викладені в апеляційній скарзі, до уваги не приймаються, оскільки є необґрунтованими та не є підставами для скасування рішення суду першої інстанції.

В зв`язку з цим, колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 242, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів - залишити без задоволення.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 червня 2021 року - залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Головуючий суддя: М.І. Кобаль

Судді: О.В. Епель

О.В. Карпушова

Повний текст виготовлено 27.04.2023 року