Справа № 280/1261/23
Суддя: Артоуз Олеся Олександрівна
Дата ухвалення: 2023-04-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

28 квітня 2023 року Справа № 280/1261/23 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Артоуз О.О., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ), представник Плужник Максим Валерійович ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ), до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (пр. Соборний, буд. 158Б, м. Запоріжжя, 69005, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

28 лютого 2023 року до Запорізького окружного адміністративного суду через систему «Електроний суд» надійшла позовна заява ОСОБА_2 (далі позивач), представник ОСОБА_3 , до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (далі відповідач) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, відповідно до якої позивач просить суд:

визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо відмови в перерахунку та виплаті пенсії за віком ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , із зарахуванням до загального страхового стажу періодів роботи з 01.07.1988 по 04.09.1988, та з 16.01.1989 по 20.12.1992;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області здійснити перерахунок та виплату пенсії за віком ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , із зарахуванням до загального страхового стажу періодів роботи з 01.07.1988 по 04.09.1988, та з 16.01.1989 по 20.12.1992, починаючи з 09.07.2022;

стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області на користь ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1 ) судові витрати, а саме судовий збір за подачу адміністративного позову в розмірі 1073,60 грн.

Позовну заяву мотивовано тим, що 26.08.2022 позивач звернувся до відповідача із заявою, в якій просив здійснити йому перерахунок пенсії з моменту призначення із зарахуванням до загального страхового стажу періодів з 01.07.1988 по 04.09.1988, з 16.01.1989 по 20.12.1992. Листом ГУ ПФУ в Запорізькій області від 13.09.2022 № 9656-9053/М-02/8-0800/22 повідомлено позивача про те, що оскільки на титульному аркуші трудової книжки відсутня печатка підприємства та в записі про звільнення 04.09.1988 відсутній номер наказу і печатка підприємства, а це є недопустимим, то цей період до розрахунку пенсії не взято. Також не взято період з 16.01.1989 по 20.12.1992, оскільки в записі про прийняття на роботу не зазначено організація. Отже, виходячи з вищевикладеного, для врахування періодів роботи з 01.07.1988 - 04.09.1988 та 16.01.1989 по 20.12.1992 до страхового стажу позивачу необхідно надати уточнюючі довідки за ці період роботи. На теперішній час пенсію розраховано згідно з наданими документами та у відповідності до вимог діючого законодавства. Проте, позивач не має можливості надати відповідачу уточнюючі довідки на підтвердження спірних періодів роботи, оскільки підприємства, на яких працював позивач, є ліквідованими. Документи зазначених підприємств до архівних установ не надходили. З діями відповідача щодо відмови в перерахунку пенсії із зарахуванням до трудового стажу періодів роботи з 01.07.1988 по 04.09.1988, та з 16.01.1989 по 20.12.1992 позивач не згоден у повному обсязі, вважає відмову протиправною та такою, що порушує його гарантоване Конституцією та Законами України право на отримання пенсії позивач, просить суд задовольнити позов у повному обсязі.

Ухвалою суду від 06.03.2023 відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі, прийнято рішення здійснити розгляд справи без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні) та без проведення судового засідання.

23 березня 2023 року до Запорізького окружного адміністративного суду через систему «Електроний суд» надійшов відзив Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області на позовну заяву (вх. № 11735). У відзиві представник відповідача заперечує проти позовних вимог та зазначає, що позивач з 09.07.2022 перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Запорізькій області та отримує пенсію за віком зі зниженням пенсійного віку за Списком № 2 відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Страховий стаж позивача становить 31 рік 4 місяці 15 днів , в тому числі стаж за Списком №2 15 р. 9 м. 23 м. До страхового стажу не було враховано періоди згідно трудової книжки НОМЕР_3 : з 01.07.1988 по 04.09.1988 на посаді кравця в кооперативі «Инна»; з 16.01.1989 по 20.12.1992 на посаді експедитора-реалізатора в кооперативі (мовою оригіналу) «Пегас-88». Вказані записи в трудовій книжці позивача не відповідає вимогам Інструкції № 162 та Інструкції № 58, оскільки: на титульному аркуші трудової книжки відсутня печатка підприємства, в записі про звільнення 04.09.1988 відсутній номер наказу і печатка підприємства, щодо періоду з 16.01.1989 по 20.12.1992 в записі про прийняття на роботу не зазначено організація. Отже, виходячи з вищевикладеного, для врахування періодів роботи з 01.07.1988 по 04.09.1988 та з 16.01.1989 по 20.12.1992 до страхового стажу необхідно надати уточнюючі довідки за ці періоди роботи. Таким чином, виходячи з вищезазначеного, дії відповідача не суперечать чинному законодавству України, пенсія розрахована відповідно до наданих документі, тому, підстави для задоволення вимог позивача повністю відсутні.

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Відповідно до пункту 1 частини 3 статті 243 КАС України, у виняткових випадках залежно від складності справи складення рішення, постанови у повному обсязі може бути відкладено на строк не більш як десять, а якщо справа розглянута у порядку спрощеного провадження - п`ять днів з дня закінчення розгляду справи.

Згідно з частиною 4 статті 243 КАС України, судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив наступне.

Позивач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , особа посвідчена посвідкою на постійне проживання НОМЕР_4 , виданою 19.03.2013, є громадянином Республіки Вірменія.

З 09.07.2022 позивач перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Запорізькій області та отримує пенсію за віком зі зниженням пенсійного віку за Списком № 2 відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Страховий стаж позивача становить 31 рік 04 місяці 15 днів, в тому числі стаж за Списком № 2 15 років 09 місяців та 23 дні.

До страхового стажу не було враховано періоди згідно трудової книжки НОМЕР_3 :

з 01.07.1988 по 04.09.1988 на посаді кравця в кооперативі «Инна»;

з 16.01.1989 року по 20.12.1992 року на посаді експедитора-реалізатора в кооперативі(мовою оригіналу) «Пегас-88».

26 серпня 2022 року позивач звернувся до відповідача із заявою, в якій просив здійснити йому перерахунок пенсії з моменту призначення із зарахуванням до загального страхового стажу періодів з 01.07.1988 по 04.09.1988, з 16.01.1989 по 20.12.1992.

Головним управлінням Пенсійного фонду в Запорізькій області листом від 13.09.2022 № 9656-9053/М-02/8-0800/22 позивачу повідомлено, що, оскільки на титульному аркуші його трудової книжки відсутня печатка підприємства та в записі про звільнення 04.09.1988 відсутній номер наказу і печатка підприємства, а це є недопустимим, то цей період до розрахунку пенсії не взято. Також не взято період з 16.01.1989 по 20.12.1992, оскільки в записі про прийняття на роботу не зазначено організацію. Для врахування періодів роботи з 01.07.1988 по 04.09.1988 та з 16.01.1989 по 20.12.1992 до страхового стажу позивачу необхідно надати уточнюючі довідки за ці періоди роботи.

Згідно архівної довідки Національного архіву Вірменії від 11.08.2022 № 11-8888 інформацію про трудову діяльність позивача за 1986-1992 роки надати не має можливості у зв`язку із тим, що відповідні документи до архіву не здавалися і встановити місце їх знаходження не вдалося.

Вказані обставини підтверджені відповідними доказами і не є спірними.

Суд, оцінивши повідомлені позивачем обставини та наявні у справі докази у їх сукупності, встановив наявність достатніх підстав для прийняття законного та обґрунтованого рішення у справі.

Вирішуючи спір по суті, суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та способом, передбаченими Конституцією та законами України.

Згідно із статтею 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

За приписом пункту 6 частини 1 статті 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Право на соціальний захист відноситься до основоположних прав і свобод, які гарантуються державною і, за жодних умов не можуть бути скасовані, а їх обмеження не допускається, крім випадків, передбачених Конституцією України (статті 22 та 64).

Європейська соціальна хартія (переглянута) від 03 травня 1996 року, ратифікована Законом України від 14 вересня 2006 року № 137-V, яка набрала чинності з 01.02.2007 (далі - Хартія), визначає, що кожна особа похилого віку має право на соціальний захист (пункт 23 частини І). Ратифікувавши Хартію, Україна взяла на себе міжнародне зобов`язання запроваджувати усіма відповідними засобами досягнення умов, за яких можуть ефективно здійснюватися права та принципи, що закріплені у частині І Хартії.

Отже, право особи на отримання пенсії як складова частина права на соціальний захист є її конституційним правом, яке гарантується, в тому числі, міжнародними зобов`язаннями України.

Призначення, виплата та перерахунок призначеної пенсії регулюється Законом України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 р. № 1788-XII (далі - Закон № 1788), Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 р. № 1058-IV (далі - Закон № 1058).

Статтею 56 Закону № 1788 передбачено, що до видів трудової діяльності, що зараховується до стажу роботи, який дає право на трудову пенсію віднесено, серед іншого: роботу, виконувану на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв; будь-яка інша робота, на якій працівник підлягав державному соціальному страхуванню, або за умови сплати страхових внесків.

Згідно зі ст. 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 1 Порядку підтвердження трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем разом з заявою про призначення пенсії подано трудову книжку НОМЕР_3 .

Трудова книжка позивача НОМЕР_3 містить записи, зокрема, про періоди роботи позивача:

з 01.07.1988 по 04.09.1988 на посаді кравця в кооперативі «Инна»;

з 16.01.1989 року по 20.12.1992 року на посаді експедитора-реалізатора в кооперативі (мовою оригіналу) «Пегас-88».

Отже, з матеріалів справи, а саме трудовою книжкою, підтверджено, що позивач дійсно в періоди вказані вище працював на відповідних посадах та підтверджується відповідними записами та проставленими печатками.

Судом встановлено, що на момент заповнення трудової книжки позивача була чинна Інструкція "Про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, установах, організаціях", затверджена постановою Держкомпраці СРСР по праці і соціальних питаннях від 20.06.1974 № 162 (далі - Інструкція № 162).

Підпунктом 1.1. Інструкції № 162 було встановлено, що трудова книжка є основним документом трудової діяльності робочих і службовців.

Відповідно до пункту 1 Постанови Ради Міністрів СРСР та ВЦСПС "Про трудові книжки робітників і службовців" № 656 від 06.09.1973, що була чинна на момент внесення у трудову книжку позивача записів трудова книжка є основним документом про трудову діяльність робітників і службовців. Трудові книжки ведуться на всіх робітників і службовців державних, кооперативних і громадських підприємств, установ і організацій, які працювали понад 5 днів, у тому числі на сезонних і тимчасових працівників, а також на позаштатних працівників за умови, якщо вони підлягають державному соціальному страхуванню.

Згідно з підпунктом 2.11 Інструкції № 162 першу сторінку (титульний аркуш) трудової книжки підписує особа, відповідальна за видачу трудових книжок, і після того ставиться печатка підприємства (або печатка відділу кадрів), на якому вперше заповнювалася трудова книжка. Переведення працівника на іншу постійну роботу на тому ж підприємстві оформлюється в такому ж порядку, як і прийом на роботу.

Відповідно до пункту 2.3 Інструкції № 162 усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагородження і заохочення вносяться адміністрацією підприємства після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого терміну, а при звільнені - в день звільнень повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження).

Пунктом 4.1 Інструкції № 162 передбачено, що при звільненні робітника чи службовця всі записи про роботу, нагородження та заохочення, внесені в трудову книжку за час роботи на даному підприємстві, засвідчуються підписом керівника підприємства або спеціально уповноваженої ним особи і печаткою підприємства або печаткою відділу кадрів.

Аналогічні вимоги щодо заповнення трудових книжок містяться і в Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29 липня 1993 року № 58 (надалі - Інструкція № 58).

Отже, з вищенаведених норм слідує, що позивач не несе відповідальності за заповнення трудової книжки, оскільки записи у його трудову книжку вносяться відповідальним працівником підприємства, а не особисто позивачем, більше того, недоліки її заповнення не є підставою вважати про відсутність трудового стажу позивача за спірний період.

Також слід зазначити, що відповідно до постанови Кабінету Міністрів України "Про трудові книжки працівників" від 27.04.1993 № 301 відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації. За порушення встановленого порядку ведення, обліку, зберігання і видачі трудових книжок посадові особи несуть дисциплінарну, а в передбачених законом випадках іншу відповідальність.

Крім того, суд вважає за необхідне зауважити, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці. Відсутність посилання чи неточних записів у первинних документах по обліку трудового стажу та нарахуванню заробітної плати на конкретну посаду, яку займав позивач у той чи інший період його роботи у підприємстві за наявності належним чином оформленої трудової книжки, не може бути підставою для виключення вказаних періодів роботи з трудового стажу позивача, що дає йому право на призначення пенсії за віком, оскільки працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства та не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань з призначення пенсії за віком.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 06.02.2018 у справі №677/277/17.

Також, суд відзначає, що у справі № 229/3431/16-а (постанова від 12.12.2019) Верховний Суд дійшов висновку про безпідставність доводів скаржника, оскільки обставини, які підлягали встановленню судами у даній справі і доказуванню, значно віддалені у часі, при цьому враховуючи ступінь вини позивача (її відсутність) неможливості надати повний об`єм необхідних для реалізації його прав документів та повноти записів у наявних підтверджуючих страховий стаж документах з огляду на те, що обов`язок належного оформлення таких документів покладається не на працівника, а на роботодавця чи інших уповноважених осіб.

Така правова позиція викладена і в постанові Верховного Суду від 25 квітня 2019 року у справі № 159/4178/16-а.

За таких обставин суд дійшов висновку про протиправність дій Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо відмови в перерахунку та виплаті пенсії за віком ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , із зарахуванням до загального страхового стажу періодів роботи з 01.07.1988 по 04.09.1988, та з 16.01.1989 по 20.12.1992, з підстав неналежного оформлення записів у трудовій книжці (відсутності печаток, номеру наказу та назви підприємства у записі про прийняття на роботу).

Також, пунктом 4.2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1 передбачено, що при прийманні документів орган, що призначає пенсію: 1) перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж; 2) перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів; 3) перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності).

Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі.

У той же час, суд зазначає, що надання уточнюючої довідки підприємства, установи або організації необхідне лише у двох випадках: за відсутності трудової книжки як такої або необхідних записів у ній, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення. Аналогічна позиція викладена Верховним Судом у постановах від 20.02.2018 у справі № 234/13910/17 та від 07.03.2018 у справі № 233/2084/17.

Натомість, наведений порядок підтвердження трудового стажу є обов`язковим в разі відсутності в трудовій книжці відомостей про роботу. Вказана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 04.02.2021 у справі № 439/905/17.

Згідно ч. 4 ст. 245 КАС України, у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

В свою чергу, відповідно до статті 2 КАС України метою адміністративного судочинства є ефективний захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Ця мета перекликається зі статтею 13 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, відповідно до якої кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

В даному випадку суд вважає, що оскільки при розгляді заяви позивача про призначення пенсії відповідачем протиправно не було враховано до його страхового стажу періоди відповідно до трудової книжки позивача, тому належним способом захисту прав позивача в даному випадку буде зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області здійснити перерахунок та виплату пенсії за віком ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , із зарахуванням до загального страхового стажу періодів роботи з 01.07.1988 по 04.09.1988, та з 16.01.1989 по 20.12.1992, починаючи з 09.07.2022.

Згідно з частинами першою та другою статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Відповідно до частин першої, другої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд, відповідно до статті 90 КАС України, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Отже, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, заявлені позивачем вимоги є такими, що підлягають задоволенню.

Суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі (частина 1 статті 143 КАС України).

Відповідно до приписів частини третьої статті 139 КАС України суд вважає за необхідне стягнути на користь позивача документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1073,60 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 9, 72, 77, 139, 241, 243-246, 255 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ), представник Плужник Максим Валерійович ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ), до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (пр. Соборний, буд. 158Б, м. Запоріжжя, 69005, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо відмови в перерахунку та виплаті пенсії за віком ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , із зарахуванням до загального страхового стажу періодів роботи з 01.07.1988 по 04.09.1988, та з 16.01.1989 по 20.12.1992.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області здійснити перерахунок та виплату пенсії за віком ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , із зарахуванням до загального страхового стажу періодів роботи з 01.07.1988 по 04.09.1988, та з 16.01.1989 по 20.12.1992, починаючи з 09.07.2022.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області на користь ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1 ) судові витрати, а саме судовий збір за подачу адміністративного позову в розмірі 1073,60 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подачі в 30-денний строк з дня його проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення

Рішення у повному обсязі складено та підписано 28.04.2023.

Суддя О.О. Артоуз