Справа № 320/8552/21
Суддя: Мельничук Володимир Петрович
Дата ухвалення: 2023-04-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 320/8552/21 Головуючий у І інстанції - Кушнова А.О.
Суддя-доповідач - Мельничук В.П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2023 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого-судді: Мельничука В.П.,

суддів: Лічевецького І.О., Оксененка О.М.,

при секретарі: Черніченко К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду, згідно з ст. 229 КАС України, апеляційну скаргу Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області на рішення Київського окружного адміністративного суду від 25 липня 2022 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1 звернулася до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області, в якому просила:

- визнати протиправним та скасувати рішення у формі висновку Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області № 138/2020 від 03.06.2020, затвердженого Державною міграційною службою України;

- зобов`язати Головне управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області видалити з інформаційної системи підсистеми ФМ «Недійсні документи» ЄІАС УМП ДМС України інформацію (відомості) про недійсність паспорту громадянина України серії НОМЕР_1 , виданого 16.06.1999 Тернівським РВ Криворізького МУ УМВС України в Дніпропетровській області на ім`я ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- зобов`язати Головне управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області поновити стан чинності паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 , виданого 16.06.1999 Тернівським РВ Криворізького МУ УМВС України в Дніпропетровській області на ім`я ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом усунення наслідків прийнятого рішення у формі висновку Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області № 138/2020 від 03.06.2020, затвердженого Державною міграційною службою України.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що доводи Відповідача про те, що виданий на ім`я Позивачки паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 оформлено з порушенням вимог законодавства України є необґрунтованими, а оскаржуваний висновок є таким, що не відповідає дійсним обставинам справи та суперечить положенням Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 302 від 25.03.2015.

Позивачкою також зауважено, що зазначений паспорт жодним рішенням не визнавався недійсним та не є таким, що виданий з порушенням вимог законодавства України, а та підстава, на яку посилається Відповідач у висновку від 03.06.2020 № 138/2020, не може бути законною підставою для визнання паспорта громадянина України недійсним.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 25 липня 2022 року адміністративний позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення у формі висновку Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області № 138/2020 від 03.06.2020, затвердженого Державною міграційною службою України.

Зобов`язано Головне управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області видалити з інформаційної системи підсистеми ФМ «Недійсні документи» ЄІАС УМП ДМС України інформацію (відомості) про недійсність паспорту громадянина України серії НОМЕР_1 , виданого 16.06.1999 Тернівським РВ Криворізького МУ УМВС України в Дніпропетровській області на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням Головне управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні адміністративного позову відмовити у повному обсязі.

В апеляційній скарзі Головне управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи по суті.

Апеляційна скарга мотивована тим, що рішення ГУ ДМС України в Дніпропетровській області прийняте ним з урахуванням вимог чинного законодавства України, в межах повноважень, наданих йому законами України та підзаконними нормативно-правовими актами.

Відзиву Позивачки на апеляційну скаргу Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області до суду апеляційної інстанції не надходило, що не перешкоджає розгляду справи.

Згідно з ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Зазначене узгоджується з позицією, викладеною в п. 13.1 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України «Про судове рішення в адміністративній справі» від 20.05.2013 № 7, відповідно до якого у разі часткового оскарження судового рішення суд апеляційної інстанції в описовій частині свого рішення повинен зазначити, в якій частині рішення суду першої інстанції не оскаржується, і при цьому не має права робити правові висновки щодо неоскарженої частини судового рішення.

Отже, оскільки Головне управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області у своїй апеляційній скарзі оскаржує судове рішення в частині задоволення позовних вимог, що його стосується, то колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що саме в цій частині перевіряється законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги та, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга є необґрунтованою та не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що згідно з відомостями Свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого 08.02.1963 Жовтневим р/б РАЦС м. Кривій Ріг, ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Кривий Ріг Жовтневого району Дніпропетровської області, про що в книзі записів актів громадянського стану про народження зроблено актовий запис № 350. Батьками Позивачки є: ОСОБА_3 , українець, та ОСОБА_4 , українка (т. 1, а.с. 62).

Як вбачається зі Свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_3 , виданого 29.12.1982 Тернівським райвідділом РАЦС Кривого Рогу Дніпропетровської області, ОСОБА_5 та ОСОБА_1 уклали шлюб 29.12.1982, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено відповідний запис за № 961. Після укладення шлюбу Позивачці присвоєне прізвище ОСОБА_1 (т. 1, а.с. 63).

Начальником відділу з питань паспортизації, реєстрації еміграції Управління з питань громадянства, паспортизації, реєстрації та еміграції ГУДМС України в Дніпропетровській області, відповідно до п. 109 Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 березня 2015 року № 302, проведена перевірка підстав документування паспортом громадянина України № НОМЕР_4 ОСОБА_1 , за результатом розгляду якої складено висновок, затверджений Директором Департаменту з питань громадянства, паспортизації та реєстрації ДМС України Марією Гарник.

Так, у ході службової перевірки встановлено, що Позивачка у зв`язку зі зміною прізвища з « ОСОБА_1 » на підставі паспорта громадянина колишнього СРСР зразка 1974 року серії НОМЕР_5 , виданого 25.01.1979 ВВС Тернівського виконкому м. Кривого Рогу документована паспортом громадянина колишнього СРСР зразка 1974 року серії НОМЕР_6 .

Згідно заяви про видачу паспорта громадянина колишнього СРСР зразка 1974 року, 02.03.1988 до паспортного документу НОМЕР_6 Борисоглібським МРВ ВС Воронезької області здійснено вклеювання фотокартки при досягненні ОСОБА_1 25-річного віку.

У обліках відділу реєстрації місця проживання громадян виконавчого комітету Тернівської районної ради наявна інформація про те, що ОСОБА_1 була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 з 25.01.1979 по 13.01.1983, зокрема це підтверджується квартирною карткою Форма-Б.

В подальшому, 16 червня 1999 року Тернівським РВ Криворізького МУ УМВС України в Дніпропетровській області видано ОСОБА_1 паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 (т. 1, а.с. 56-60).

29.01.2008 Тернівським РВ Криворізького МУ УМВС України в Дніпропетровській області здійснено вклеювання до паспорта громадянина України ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 фотокартки по досягненню 45-річного віку (т. 1, а.с. 150-155).

З 30.04.1999 по 01.10.2009 ОСОБА_1 по паспорту громадянина України серії НОМЕР_1 зареєструвалась за адресою: АДРЕСА_2 . Знята з реєстраційного обліку у зв`язку з вибуттям до Київської області.

13.03.2009, як вбачається з відбитку штемпелю в паспорті громадянина України ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 , останню документовано паспортом громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_7 (т. 1, а.с. 153).

З метою спростування або підтвердження факту постійного проживання поза межами України станом на 24.08.1991 або 13.11.1991 від ОСОБА_1 відібрано письмове пояснення. У своєму поясненні ОСОБА_1 повідомила, що після укладення шлюбу та зняття з реєстраційного обліку вони разом з чоловіком ОСОБА_5 вибули за межі території України до Російської Федерації де постійно проживали до 1999 року.

Після повернення в Україну ОСОБА_1 звернулася до Тернівського РВ КМУ УМВС України в Дніпропетровській області де була документована паспортом громадянина України серії НОМЕР_1 та у подальшому зареєструвалась за адресою: АДРЕСА_2 .

Разом з тим, 22.01.2020 на підтвердження своєї належності до громадянства Російської Федерації ОСОБА_1 надала до Обухівського РВ ЦМУ ДМС України в м. Києві та Київській області письмову заяву та паспорт громадянина Російської Федерації НОМЕР_8 , виданий 29.05.2019 Посольством Росії в Україні, терміном дії до 29.05.2024.

Таким чином, за результатом проведених перевірок встановлено особу ОСОБА_1 та встановлена її належність до громадянства іншої держави (Російської Федерації).

Отже, паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_1 оформлений з порушенням вимог статті 2 Закону «Про громадянство України» від 08.10.1991 № 1636-ХІІ (в редакції від 16 квітня 1997 року) та вимог пунктів 7, 8,13, 21 Інструкції щодо правил та порядку оформлення і видачі паспорта громадянина України, затвердженої наказом МВС України від 17 серпня 1994 року № 316, що призвело до легалізації на території України громадянкою Російської Федерації без набуття нею громадянства України у встановленому законодавством порядку.

З урахуванням вищезазначеного, за результатами службової перевірки, відповідно до пункту 109 Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 березня 2015 року № 302, Відповідач дійшов висновку, що паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , виданий 16.06.1999 Тернівським PB Криворізького МУ УМВС України в Дніпропетровській області на ім`я ОСОБА_1 слід вважати оформленим з порушенням вимог законодавства, та таким, що відповідно до абзацу дев`ятого пункту 108 Порядку № 302 є недійсним, підлягає вилученню, анулюванню та знищенню.

Пунктом 3 вказаного висновку службової перевірки після його затвердження ГУ ДМС в Дніпропетровській області зобов`язано вжити наступні заходи:

- письмово повідомити ОСОБА_1 щодо підстав визнання паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 недійсним та надати роз`яснення щодо перебування на території України на законних підставах та подальшого набуття нею громадянства України відповідно до частини першої статті 8 Закону України «Про громадянство України»;

- відповідно до пункту 91 Порядку оформлення, видачі, обміну пересилання, вилучення повернення державі, знищення паспорта громадянина України для виїзду за кордон, його тимчасового затримання та вилучення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 152 від 07.05.2014, провести службову перевірку щодо підстав оформлення паспорта громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_7 ;

- з метою вирішення питання щодо внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань відповідно до статті 214 КПК України письмово повідомити ГУ НП в Дніпропетровській області про оформлення паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 з порушенням вимог законодавства;

- повідомити орган реєстрації Обухівського району Київської області про прийняте рішення щодо визнання недійсним паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 з метою вчинення дій згідно з вимогами діючого законодавства;

- інформацію про серію, номер недійсного документу, а також копію затвердженого висновку службової перевірки направити до Обухівського районного відділу ЦМУ ДМС у м. Києві та Київської області за місцем реєстрації ОСОБА_1 з метою вилучення та знищення недійсного паспортного документа.

Пунктом 4 вказаного висновку Керівництво Тернівського PB у місті Кривому Розі ГУ ДМС України в Дніпропетровській області (Прокопенко І.В.), з метою недопущення факту користування недійсним документом, після затвердження висновку службової перевірки, забезпечити внесення відомостей про недісйний паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 до ІП «Заява про видачу паспорта громадянина України» та «ФМ Недійсні документи» Єдиної інформаційно-аналітичної системи УМП ДМС України.

Вважаючи таке рішення Головного управління ДМС України в Дніпропетровській області, оформлене висновком, безпідставним, необґрунтованим та таким, що підлягає скасуванню, Позивачка звернулася з даним адміністративним позовом до адміністративного суду.

Задовольняючи адміністративний позов частково суд першої інстанції виходив з того, що посадові особи Тернівського РВ Криворізького МУ УМВС України в Дніпропетровській області підстав для відмови в документуванні Позивачки паспортом громадянина України не виявили, також не виявлено надання Позивачкою неправдивих відомостей або фальшивих документів, не виявлено суттєвого факту, за наявності якого останню неможливо документувати паспортом громадянина України, у зв`язку з чим, 16 червня 1999 року Тернівським РВ Криворізького МУ УМВС України в Дніпропетровській області правомірно документовано ОСОБА_1 паспортом громадянина України серії НОМЕР_1 .

Крім того, Відповідач як територіальний орган ДМС у рамках взаємодії з іншим органами та службами, мав можливість звернутись, зокрема до органів Міністерства внутрішніх справ з метою отримання інформації щодо отримання відомостей про визначення належності до громадянства України ОСОБА_1 , проте висновок службового розслідування не містить інформації щодо вчинення вказаних дій.

Враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції дійшов висновку, що Відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не надав суду достатніх беззаперечних доказів в обґрунтування обставин, на яких ґрунтуються його висновки, та не довів правомірності прийнятого рішення про визнання недійсним паспорта громадянина України ОСОБА_1 .

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Указом Президента України «Про оптимізацію системи центральних органів виконавчої влади» від 09.12.2010 року № 1085/2010 створено Державну міграційну службу України, на яку покладено функції з реалізації державної політики з питань громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб.

Указом Президента України від 06 квітня 2011 року № 405/2011 «Питання Державної міграційної служби України», яким затверджено «Положення про Державну міграційну службу України» визначено, що Міністерству внутрішніх справ України, Міністерству культури України, Державному комітету України у справах національностей та релігій забезпечити належне виконання функцій, які належали названим органам до набрання чинності цим Указом і передаються до повноважень Державної міграційної служби України, до завершення формування системи її органів.

В постанові Кабінету Міністрів України «Про ліквідацію урядових органів» від 28 березня 2011 року № 346 зазначено, що ліквідований Державний департамент у справах громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб МВС України, урядові органи, які ліквідуються згідно з пунктом 1 цієї постанови, продовжують виконувати свої повноваження до передачі таких повноважень відповідним міністерствам, іншим центральним органам виконавчої влади.

Згідно постанови Кабінету Міністрів України «Про утворення Державної міграційної служби» від 15 червня 2011 року № 658 утворено Головне управління Державної міграційної служби у Дніпропетровській області, яке виконує відповідні функції щодо: реалізації на території Дніпропетровської області державної політики у сферах міграції (імміграції та еміграції), у тому' числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів, та на території Запорізької області державної політики у сфері біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту; внесення пропозицій ДМС щодо забезпечення реалізації державної політики у сферах міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів.

Правові та організаційні засади створення та функціонування Єдиного державного демографічного реєстру та видачі документів, що посвідчують особу, підтверджують громадянство України чи спеціальний статус особи, а також права та обов`язки осіб, на ім`я яких видані такі документи, регулюються Законом України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» від 20 листопада 2012 року № 5492-VI (далі - Закон № 5492-VI).

Відповідно до з частини 1 статті 1 Закону № 5492-VI суспільні відносини, пов`язані із збиранням, накопиченням, захистом, зберіганням, обліком, використанням і поширенням інформації Єдиного державного демографічного реєстру (далі - Реєстр), оформленням, видачею, обміном, пересиланням, вилученням, поверненням державі, визнанням недійсними та знищенням передбачених цим Законом документів, регулюються Конституцією України, міжнародними договорами України, цим та іншими законами України, а також прийнятими на їх виконання нормативно-правовими актами у сферах, де використовуються відповідні документи, що посвідчують особу, підтверджують громадянство України чи спеціальний статус особи.

Згідно з частиною 1 статті 13 Закону № 5492-VI документи, оформлення яких передбачається цим Законом із застосуванням засобів Реєстру (далі - документи Реєстру), відповідно до їх функціонального призначення поділяються на документи, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України, зокрема: паспорт громадянина України; паспорт громадянина України для виїзду за кордон.

Відповідно до частини 1 статті 16 Закону № 5492-VI оформлення, видача, обмін документів, їх пересилання, вилучення, повернення державі та знищення відбуваються в порядку, встановленому законодавством, якщо інше не передбачено цим Законом.

Згідно з частинами 1, 2 статті 21 Закону № 5492-VI паспорт громадянина України є документом, що посвідчує особу та підтверджує громадянство України.

Оформлення, видача, обмін паспорта громадянина України, його пересилання, вилучення, повернення державі та знищення здійснюються в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до частини другої статті 21 Закону України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» Кабінет Міністрів України постановою від 25 березня 2015 року № 302 затвердив Порядок оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України (далі - Порядок № 302).

Відповідно до пункту 108 Порядку № 302 паспорт визнається недійсним, вилучається, анулюється та знищується в разі: коли він підлягає обміну у зв`язку із зміною інформації, внесеної до паспорта (крім додаткової змінної інформації); виявлення помилки в інформації, внесеній до паспорта; непридатності паспорта для подальшого використання; припинення громадянства України або скасування рішення про громадянство України; коли він заявлений як втрачений або викрадений та прийнято рішення про оформлення нового паспорта; смерті особи, якій було видано такий паспорт; закінчення строку його дії або прийняття рішення про обмін такого паспорта до закінчення строку його дії; оформлення паспорта/паспорта зразка 1994 року з порушенням вимог законодавства; неотримання його заявником протягом року.

У разі подання особою у строки, встановлені законодавством, документів для обміну паспорта у зв`язку із зміною імені паспорт, що підлягає обміну, визнається недійсним з дня подання документів для його обміну.

У разі неподання особою протягом місяця з дати зміни інформації, внесеної до паспорта (крім додаткової змінної інформації), документів для його обміну за наявності у ДМС відомостей з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про зміну відповідної інформації паспорт, який підлягає обміну, визнається недійсним.

Приписами пункту 109 Порядку передбачено, що у разі коли рішення про оформлення паспорта/паспорта зразка 1994 року прийнято працівником з порушенням вимог законодавства, керівник відповідного територіального органу або територіального підрозділу ДМС проводить службову перевірку. За результатами перевірки складається висновок у двох примірниках, який підписується працівником, що провів перевірку, та його безпосереднім керівником і погоджується керівником територіального органу ДМС. Висновки разом з матеріалами перевірки надсилаються до ДМС для затвердження. За результатами розгляду та в разі наявності підстав для визнання паспорта таким, що оформлений з порушенням вимог законодавства, висновки затверджуються керівником структурного підрозділу ДМС. Перший примірник затвердженого висновку зберігається в ДМС, а другий - надсилається до територіального органу ДМС. Висновки та матеріали перевірки зберігаються протягом 75 років.

У разі виявлення територіальним органом або територіальним підрозділом ДМС паспорта/паспорта зразка 1994 року, рішення про оформлення якого приймалося територіальним органом/територіальним підрозділом ДМС, МВС, який припинив діяльність або тимчасово не здійснює свої повноваження, з порушенням вимог законодавства керівник територіального органу/територіального підрозділу ДМС проводить службову перевірку. За результатами перевірки складається висновок у двох примірниках, які підписуються працівником, що провів перевірку, та його безпосереднім керівником і погоджуються керівником територіального органу ДМС. Висновки разом з матеріалами перевірки надсилаються до ДМС для затвердження. За результатами розгляду та в разі наявності підстав для визнання паспорта / паспорта зразка 1994 року таким, що оформлений з порушенням вимог законодавства, висновки затверджуються керівником структурного підрозділу ДМС. Перший примірник затвердженого висновку зберігається в ДМС, а другий - надсилається територіальному органу ДМС. Висновки та матеріали перевірки зберігаються протягом 75 років.

У разі виявлення ДМС паспорта/паспорта зразка 1994 року, рішення про оформлення якого приймалося територіальним органом/територіальним підрозділом ДМС, МВС, який припинив діяльність або тимчасово не здійснює свої повноваження, з порушенням вимог законодавства, керівник структурного підрозділу ДМС проводить службову перевірку. За результатами перевірки складається висновок, який затверджується керівником ДМС або його заступником. Висновок та матеріали перевірки зберігаються протягом 75 років.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, оскаржуваним висновком Відповідача встановлено, що паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , виданий 16.06.1999 Тернівським PB Криворізького МУ УМВС України в Дніпропетровській області на ім`я ОСОБА_1 , оформлений з порушенням вимог чинного законодавства України, у зв`язку з чим є недійсним, підлягає вилученню, анулюванню та знищенню.

Правовий зміст громадянства України, підстави і порядок його набуття та припинення станом на час подання Позивачки документів для отримання паспорта громадянина України (16.06.1999) визначено Законом України «Про громадянство України» від 08 жовтня 1991 року № 1636-XII (далі - Закон № 1636-XII).

Вказаним Законом було передбачено, що громадянство України визначає постійний правовий зв`язок особи та Української держави, що знаходить свій вияв у їх взаємних правах та обов`язках.

Право на громадянство є невід`ємним правом людини. Громадянин України не може бути позбавлений громадянства або права змінити громадянство.

Громадяни України незалежно від підстав і порядку набуття громадянства України мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом.

Згідно зі статтею 1 Закону № 1636-XII в Україні існує єдине громадянство.

Підстави набуття і припинення громадянства України визначаються цим Законом.

Статтею 2 Закону № 1636-XII визначено, що громадянами України є:

1) усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України;

2) особи, які на момент набрання чинності цим Законом (13.11.1991) постійно проживали в Україні, незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних чи інших ознак і які не є громадянами інших держав;

3) особи, які народилися або постійно проживали на території України, а також їх нащадки (діти, онуки), якщо вони на 13.11.1991 проживали за межами України, не перебувають у громадянстві інших держав і до 31.12.2004 подали у встановленому цим Законом порядку заяву про визначення своєї належності до громадянства України;

4) особи, які набули громадянства України відповідно до цього Закону.

Відповідно до статті 5 Закону № 1636-XII документами, які підтверджують громадянство України, є паспорт громадянина України, а для осіб віком до 16 років - свідоцтво про народження.

Зразки та порядок видачі паспорта громадянина України та свідоцтва про народження визначаються положеннями про паспорт громадянина України та свідоцтво про народження, які затверджуються Верховною Радою України.

Основні положення практичної діяльності паспортної служби органів внутрішніх справ щодо правил та порядку оформлення і видачі паспорта громадянина України визначено Інструкцією щодо правил та порядку оформлення і видачі паспорта громадянина України, затвердженою наказом МВС України від 17 серпня 1994 року № 316 (далі - Інструкція № 316), в редакції, чинній на час видачі Позивачці паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 (16.06.1999).

Згідно з п. 7 Інструкції № 316 при обміні паспортів громадянами подаються паспорти, що підлягають обміну, а при обміні паспортів у випадках зміни прізвища, імені та по батькові або встановлення розбіжностей у запису (невідповідність занесених у паспорт відомостей і відміток) - також свідоцтва органів реєстрації актів громадянського стану чи інші документи, що підтверджують ці обставини.

Якщо обмін провадиться у зв`язку із встановленням розбіжностей у записах чи непридатності паспорта для користування (пошкодження з різних причин, загублення фотографічної картки тощо), органами внутрішніх справ здійснюється необхідна перевірка особи заявника і факту видачі їй пред`явленого паспорта, що підлягає обміну.

Відповідно до п. 12 фотокартки вклеюються клеєм на передбачених для цієї мети першій, третій і п`ятій сторінках паспорта і після нанесення на ці сторінки відповідних записів заклеюються плівкою при одержанні паспорта. На першу сторінку паспорта вклеюється фотокартка громадянина незалежно від його віку, а саме, від 16 до 45 років.

Додаткова фотокартка громадянина при досягненні 25 чи 45-річного віку вклеюється на третій чи п`ятій сторінці паспорта, в залежності від віку громадянина, в порядку, передбаченому пунктами 31-32 цієї Інструкції.

Перед вклеюванням фотокартки в нижній частині рамки, призначеної для цієї мети, кульковою ручкою з фіолетовою чи синьою пастою вказуються прізвище та ініціали власника паспорта.

Згідно з пунктом 13 Інструкції № 316 після заповнення і внесення відповідних записів, відміток, проставлення на фотографічних картках рельєфних відбитків печаток начальник паспортної служби перевіряє правильність оформлення паспортів, заяв форми № 1 і разом з документами, на підставі яких виписано паспорт, подає начальнику органу внутрішніх справ або його заступнику на підпис, який скріплюється гербовою печаткою.

Гербові печатки мають спеціальну нумерацію: перші дві цифри означають індекси, які закріплені за Автономною Республікою Крим, областями, містами Києвом і Севастополем, дві наступні цифри - індекси, які закріплюються головними управліннями МВС України в Автономній Республіці Крим, м. Києві та Київській області, управліннями МВС України в областях і м. Севастополі за міськими (районними) відділами (управліннями). Відбитки гербової та рельєфної печатки повинні бути чіткими і розбірливими для читання.

В органах внутрішніх справ, де є паспортні відділення (відділи), право підпису паспортів надається начальникам паспортних відділень (відділів).

Як вбачається з матеріалів справи (т. 1, а.с. 150-155), паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , виданий 16 червня 1999 року Тернівським PB Криворізького МУ УМВС України в Дніпропетровській області на ім`я ОСОБА_1 , відповідає вимогам Інструкції № 316.

Крім того, Позивачка при досягненні 45-річного віку вклеїла фотокартку на передбаченій для цієї мети п`ятій сторінці паспорта.

Відповідачем в апеляційній скарзі зазначено, що за обліками ГУ ДМС України в Дніпропетровській області серед осіб, які набули громадянство України у встановленому законом порядку, Позивачка не значиться.

Проте колегія суддів звертає увагу, що як зазначено самим Відповідачем в оскаржуваному висновку службової перевірки, відповідно до інформації наданої ГУНП України в Дніпропетровській області станом на 30.04.1999 на посаді начальника ВГІРФО Тернівського РВ КМУ УМВС України в Дніпропетровській області перебувала ОСОБА_8 , яка як керівник підрозділу несла відповідальність за зберігання та облік бланків паспортів громадянина, які є документами суворої звітності, та повинна була вжити заходи щодо безумовного дотримання вимог Інструкції та законодавства з питань громадянства.

На підставі наведеного колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що посадові особи Тернівського РВ Криворізького МУ УМВС України в Дніпропетровській області підстав для відмови в документуванні Позивачки паспортом громадянина України не виявили, також не виявлено надання Позивачкою неправдивих відомостей або фальшивих документів, не виявлено суттєвого факту, за наявності якого останню неможливо документувати паспортом громадянина України, у зв`язку з чим, 16 червня 1999 року Тернівським РВ Криворізького МУ УМВС України в Дніпропетровській області правомірно документовано ОСОБА_1 паспортом громадянина України серії НОМЕР_1 .

Щодо доводів Відповідача, що за результатами перевірки встановлено належність Позивачки до громадянства іншої держави (російської федерації), колегія суддів зазначає наступне.

Дійсно 22.01.2020 на підтвердження своєї належності до громадянства Російської Федерації ОСОБА_1 надала до Обухівського РВ ЦМУ ДМС України в м. Києві та Київській області письмову заяву та паспорт громадянина російської федерації НОМЕР_8 , виданий 29.05.2019 Посольством Росії в Україні, терміном дії до 29.05.2024.

Проте, відповідно до листа Департаменту з питань громадянства, паспортизації та реєстрації Державної міграційної служби України від 24.01.2018 № 6.1/247-18, підставою проведення службового розслідування за фактом оформлення вищезазначеного паспорта громадянина України було звернення, зокрема Позивачки із заявою-анкетою від 06 січня 2018 року до другого відділу обслуговування громадян ДП «Документ» у м. Києві для внесення інформації до Єдиного державного демографічного реєстру у зв`язку з оформленням паспортів громадянина України для виїзду за кордон.

Таким чином, як станом на час документування Позивачки паспортом громадянина України серії НОМЕР_1 - 16 червня 1999 року, так і станом на час звернення останньої із заявою-анкетою - 06 січня 2018 року, у Позивачки не існувало паспорта громадянина російської федерації.

Враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції дійшов висновку, що паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , виданий 16.06.1999 Тернівським РВ Криворізького МУ УМВС України в Дніпропетровській області, оформлений з дотриманням вимог чинного законодавства України, з чим погоджується і колегія суддів.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що Відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не надав суду достатніх беззаперечних доказів в обґрунтування обставин, на яких ґрунтуються його висновки, та не довів правомірності прийнятого рішення про визнання недійсним паспорта громадянина України ОСОБА_1 .

Оцінюючи інші доводи апеляційної скарги, колегія суддів зазначає, що згідно пункту 29 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 9 грудня 1994 року, статтю 6 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.

При цьому, згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Апеляційна скарга не містить інших обґрунтувань ніж ті, які були зазначені у відзиві на позовну заяву, з урахуванням яких, суд першої інстанції вже надав оцінку встановленим обставинам справи. Належних обґрунтувань неправильного застосування норм матеріального права чи порушень норм процесуального права апеляційна скарга Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області не містить.

Положеннями ст. 242 КАС України передбачено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Розглянувши доводи Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області, викладені в апеляційній скарзі, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства України, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції в оскаржуваній Головним управлінням Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області частині постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстав для його скасування у вказаній частині не вбачається, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції в зазначеній частині - без змін.

Керуючись ст. ст. 229, 241, 242, 243, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області залишити без задоволення, а рішення Київського окружного адміністративного суду від 25 липня 2022 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий-суддя: В.П. Мельничук

Судді: І.О. Лічевецький

О.М. Оксененко

Повний текст складено 27.04.2023 року.