Справа № 500/2867/22
Суддя: Мірінович Уляна Анатоліївна
Дата ухвалення: 2023-04-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

з питань роз`яснення рішення суду

Справа № 500/2867/22

28 квітня 2023 рокум. Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі головуючої судді Мірінович У.А., розглянувши в порядку письмового провадження заяву про роз`яснення рішення суду у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

До Тернопільського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, у якій позивач просить:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у Тернопільській області щодо не проведення перерахунку та виплати позивачу пенсії за вислугою років за останньою штатною посадою на підставі довідки про розмір грошового забезпечення виданою Державною установою Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Тернопільській області № 2021/2349 від 16.06.2022 станом на 19.11.2019 відповідно до статей 43.63 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб від 09.04.1992 № 2262- XII, положень постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 №988 Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції, із обов`язковим урахуванням розмірів щомісячних видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії з 01.01.2019, виходячи з розрахунку 55 відсотків від суми щомісячного грошового забезпечення, без обмеження її граничного розміру;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Тернопільській області провести перерахунок позивачу пенсії за вислугою років за останньою штатною посадою на підставі довідки про розмір грошового забезпечення виданою Державною установою «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Тернопільській області» № 2021/2349 від 16.06.2022 станом на листопад 2019 року відповідно до статей 43, 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 № 2262- XII, положень постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 №988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції», із обов`язковим урахуванням розмірів щомісячних видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії з 01.01.2019, виходячи з розрахунку 55 відсотків від суми щомісячного грошового забезпечення, без обмеження її граничного розміру, а також виплатити різницю між розміром перерахованої пенсії (з урахуванням розмірів щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії за останньою штатною посадою та вже виплачених щомісячних сум на підставі довідки про розмір грошового забезпечення виданої Державною установою Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Тернопільській області № 2021/2349 від 16.06.2022 станом на листопад 2019 року, починаючи з 01.12.2019.

Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 06.09.2022 позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії, - задовольнити частково. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області щодо відмови в проведенні ОСОБА_1 з 01.12.2019 перерахунку його пенсії з врахуванням довідки Державної установи "Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Тернопільській області" №2021/2349 від 16.06.2022 та здійсненні виплати з урахуванням виплачених сум. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області провести ОСОБА_1 з 01.12.2019 перерахунок та виплату пенсії з врахуванням довідки Державної установи "Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Тернопільській області" №2021/2349 від 16.06.2022 з урахуванням виплачених сум. В задоволенні решти позовних вимог, - відмовити. Рішення суду набрало законної сили 07.10.2022.

Тернопільським окружним адміністративним судом 19.10.2022 видано виконавчі листи у справі.

18.04.2023, на адресу суду надійшла заява позивача, у якій він просить суд роз`яснити рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 06.09.2022 у даній справі в частині:

- чи зобов`язаний ГУ ПФУ в Тернопільській області провести виплату нарахованої доплати пенсії за період з 01.12.2019 по 31.10.2022 в сумі 134305 грн. 90 коп;

- чи буде повна виплата позивачу нарахованої доплати пенсії в сумі 134305 грн. 90 коп. фактичним виконанням в повному обсязі рішення суду згідно виконавчого листа №500/2867/22 від 19.10.2022.

В обґрунтування поданої заяви позивач зазначив, що він отримав відповідь від Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області №4193-4375/П-02/8-1900/22 від 28.12.2022 у якій відповідач повідомив позивача про те, що в результаті виконання рішення суду у справі №500/2867/22 нараховано доплату пенсії за період з 01.12.2019 по 31.10.2022 а сумі 134305,90 грн. Водночас, суб`єкт владних повноважень вказав, що черговість виплат на виконання рішень суду визначається датою набрання ними законної сили, таким чином, відповідачем повідомлено позивача, що вказана сума буде виплачена після виділення для цього з бюджету коштів.

Позивач вважає, що суд повинен застосувати за вказаних обставин інститут роз`яснення з метою виконання рішення суду.

Ознайомившись із змістом заяви про роз`яснення рішення суду від 06.09.2022 у справі №500/2867/22, суд дійшов висновку, що у її задоволені слід відмовити повністю з огляду на таке.

Процесуальний правовий інститут роз`яснення судового рішення регламентовано положеннями статті 254 КАС України.

Так, відповідно до частин першої та другої статті 254 КАС України, за заявою учасника справи, державного виконавця суд роз`яснює ухвалене ним судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення, шляхом постановлення ухвали.

Подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо воно ще не виконано або не закінчився строк, протягом якого судове рішення може бути подане для примусового виконання.

З приписів вказаної норми слідує, що підстави для роз`яснення судового рішення існують лише тоді, коли постанова чи ухвала суду є незрозумілою, та без такого роз`яснення її тяжко виконати, оскільки, високою є ймовірність неправильного виконання внаслідок неясності резолютивної частини рішення.

Отже, роз`яснення судового рішення є за своєю суттю одним із способів усунення його недоліків, але без виправлення і постановлення додаткового рішення цим же судом.

Зокрема, це стосується недотримання вимоги ясності, визначеності судового рішення, яка означає, що судове рішення не може містити положень, що викликають суперечки під час виконання рішення.

Отже, підставою для подання заяви про роз`яснення рішення, є його незрозумілість.

Конкретного і вичерпного переліку критеріїв для визначення рішення незрозумілим правова норма не містить.

Зрозумілість судового рішення полягає в логічному, чіткому, переконливому викладенні змісту рішення. Чіткість викладення передбачає, зокрема, що: терміни, вжиті у судовому рішенні, відповідають тому змісту, який вони мають за законодавством України; такі терміни чітко співвідповідають з поняттями, які вони позначають; текст правової норми, застосованої судом, відтворюється без перефразування і при цьому зрозуміло, де наводиться правова норма, а де суд дає своє тлумачення її змісту.

Водночас, ясність судового рішення полягає у логічному, чіткому, переконливому і зрозумілому викладенні змісту рішення. Вимога логічності, зокрема, передбачає, що текст рішення має відображати причинно-наслідкові зв`язки у межах речення чи всього документу. Зокрема, мотивувальна частина рішення має відповідати його резолютивній частині. Невизначеність судового рішення означає, що таке рішення містить положення, які викликають суперечки щодо його розуміння та під час виконання.

Враховуючи зазначене, суд констатує, що рішення суду повинно бути зрозумілим. Зрозумілість рішення полягає в тому, що його резолютивна частина не припускає кілька варіантів тлумачення.

Недотримання цих вимог може ускладнити або взагалі унеможливити виконання рішення суду, а тому роз`ясненню підлягають рішення суду у разі, якщо без такого роз`яснення їх важко виконати, оскільки високою є ймовірність неправильного виконання внаслідок неясності резолютивної частини рішення.

В ухвалі про роз`яснення судового рішення суд викладає більш повно та зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не змінюючи при цьому суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду.

Таким чином, роз`яснення судового рішення є за своєю суттю одним із способів усунення його недоліків, зміна форми його викладення таким чином, щоб ті частини судового рішення, які викликають труднощі для розуміння, були висвітлені ясніше та зрозуміліше, однак без виправлення і постановлення додаткового рішення цим же судом. Тобто процесуальна процедура роз`яснення судового акта виключає можливість будь-яким чином змінювати зміст цього судового рішення.

Фактично роз`ясненням рішення є зміна форми його викладення таким чином, щоб ті частини судового акта, які викликають труднощі для розуміння, були висвітлені ясніше та зрозуміліше. При цьому, суд, роз`яснюючи рішення, не вправі вносити будь-які зміни в постановлене рішення.

Критерієм для роз`яснення судового рішення є встановлення судом факту того, що рішення є незрозумілим, тобто зі змісту його резолютивної частини не можна зробити висновки про обсяг прав та обов`язків учасників справи у спірних правовідносинах.

Аналогічна правова позиція міститься в постанові Верховного Суду від 02.02.2021 у справі №0907/2а-5226/2011.

Зі змісту заяви про роз`яснення судового рішення, слідує, що позивач просить суд роз`яснити не власне сам текст рішення, а вчинення відповідачем певних дій, враховуючи прийняте судом рішення, зокрема в частині його виконання.

Суд звертає вагу, що заявником взагалі не зазначено в чому полягає «незрозумілість» рішення, а зі змісту заяви можна дійти висновку, що позивач фактично просить надати юридичну консультацію, що виходить за межі повноважень суду та є недопустимим з точки зору Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки суд не є тим органом, який уповноважений надавати такого виду роз`яснення.

За таких обставин, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви Головного управління Пенсійного фонду України про роз`яснення судового рішення.

Керуючись статтями 243, 248, 254, 256, 294, 295, 297 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про роз`яснення рішення суду від 06.09.2022 в адміністративній справі №500/2867/22, - відмовити у повному обсязі.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 256 КАС України.

Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Головуючий суддя Мірінович У.А.