Справа № 560/2553/23
Суддя: Моніч Б.С.
Дата ухвалення: 2023-04-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/2553/23

Головуючий у 1-й інстанції: Тарновецький І.І.

Суддя-доповідач: Моніч Б.С.

28 квітня 2023 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Моніча Б.С.

суддів: Залімського І. Г. Кузьмишина В.М.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Хмельницького окружного адміністративного суду від 28 лютого 2023 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Шепетівського відділу Державної виконавчої служби у Шепетівському районі Хмельницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м. Київ) про визнання протиправною та скасування постанови,

В С Т А Н О В И В :

І. ІСТОРІЯ СПРАВИ, КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ

У лютому 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Шепетівського відділу Державної виконавчої служби у Шепетівському районі Хмельницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м. Київ), про визнання протиправною та скасування постанови від 20.01.2023 у ВП70750809 про накладення штрафу в розмірі 1700,00 грн.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що постановою Головного державного виконавця Шепетівського відділу державної виконавчої служби у Шепетівському районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Давидюк В.В. від 20.01.2023 у ВП 70750809, за невиконання рішення Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 27.12.2022 у встановлений законом строк на боржника ОСОБА_1 дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 , накладено штраф на користь держави у розмірі 1700 грн. Постанова винесена з посиланням державного виконавця в ній на ст.ст.63, 75 Закону України "Про виконавче провадження". Вищезазначену постану позивач вважає протиправно, оскільки не отримував жодного документу виконавчого провадження, а тому не знав, що не виконує рішення суду без поважних причин. Враховуючи вищезазначені обставини позивач вважає постанову від 20.01.2023 ВП №70750809 протиправною, тому з метою її скасування звернувся до суду.

ІІ. ЗМІСТ РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 28 лютого 2023 року відмовлено у відкритті провадження.

ІІІ. ОБСТАВИНИ СПРАВИ

Як встановлено судом першої інстанції, рішенням Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 27.12.2022 по цивільній справі № 761/24353/21 вирішено відібрати малолітню ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 від батька ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , (адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_2 ) та повернути дитину матері - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_3 ).

На підставі рішення Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 27.12.2022 у справі №761/24353/21 виданий виконавчий лист на підставі якого відкрито виконавче провадження №70750809 з виконання рішення суду, в межах якого і прийнято оскаржувану постанову.

Оскаржувана постанова щодо накладення на позивача штрафу прийнята державним виконавцем у зв`язку невиконанням рішення Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 27.12.2022 у справі №761/24353/21, тобто у зв`язку з відібранням малолітньої дитини від батька та повернення дитини матері.

Позивач, не погоджуючись з такими діями звернувся до суду з позовом за захистом своїх прав та інтересів.

IV. ОЦІНКА СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

Приймаючи оскаржуване судове рішення суд першої інстанції дійшов висновку, що даний спір не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства, оскільки предметом оскарження є постанова державного виконавця у виконавчому провадженні, відкритому на підставі виконавчого листа, виданого судом в порядку цивільного судочинства Шепетівським міськрайонним судом Хмельницької області, а спір по суті стосується перевірки наявності дійсного невиконання рішення Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 27.12.2022 у справі №761/24353/21 про відібрання малолітньої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 від батька ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , (адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_2 ) та повернення дитини матері - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_3 ), що вочевидь знаходиться поза межами компетенції адміністративного суду, який не має компетенції перевіряти виконання рішення, прийнятого іншим судом, що підтверджуються положеннями ч. 3 ст. 129-1 Конституції України, відповідно до якої контроль за виконанням судового рішення здійснює суд, під яким слід розуміти суд, який прийняв судове рішення, оскільки виконання рішення суду, як вже зазначалося, є завершальною стадією судового процесу.

Відтак суд першої інстанції відмовив у відкритті провадження на підставі п. 1 ч. 1 ст. 170 КАС України тому, що розгляд цієї справи має бути здійснено в порядку цивільного, а не адміністративного судочинства, оскільки оскаржувана постанова прийнята в межах виконавчого провадження з виконання рішення суду, прийнятого у порядку цивільного судочинства.

V. ДОВОДИ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

Не погоджуючись із ухвалою суду першої інстанції, позивач оскаржив її в апеляційному порядку з вимогою скасувати ухвалу Хмельницького окружного адміністративного суду від 28 лютого 2023 року та направити справу для продовження розгляду.

Апелянт, посилаючись на висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені в постанові від 19.02.2020 у справі №382/389/17, вважає, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи з приводу оскарження постанов державного виконавця, зокрема про накладення штрафу, прийнятих у виконавчих провадженнях щодо примусового виконання усіх виконавчих документів незалежно від того, судом якої юрисдикції вони видані.

24.04.2023 позивач подав заяву про розгляд справи без його участі та просив задовольнити його апеляційну скаргу.

Відповідач своїм правом подати відзив на апеляційну скаргу не скористався.

VI. ОЦІНКА АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Апеляційний суд, перевіривши доводи апеляційної скарги, виходячи з меж апеляційного перегляду, визначених статтею 308 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України), а також, надаючи оцінку правильності застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права у спірних правовідносинах, виходить з наступного.

Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця встановлені статтею 287 КАС України.

Відповідно до частини 1 статті 287 КАС України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Частиною 5 ст. 287 КАС України встановлено, що адміністративні справи з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання ними рішень, ухвалених місцевим загальним судом як адміністративним судом, розглядаються місцевим загальним судом як адміністративним судом, який видав виконавчий лист.

Тобто частина п`ята статті 287 КАС України передбачає загальне правило оскарження рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу ДВС щодо виконання ними рішень до того суду, який ухвалив вказане рішення, якщо таке виконання не обтяжене об`єднанням з виконанням рішень, ухвалених судами за правилами іншої юрисдикції.

Крім загального порядку оскарження рішень, дій або бездіяльності державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби, визначеного наведеною нормою КАС України, відповідні спеціальні норми встановлені Законом України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 №1404-VIII (далі - Закон №1404-VIII), згідно із частиною 1 статті 74 якого рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

При цьому частиною 2 статті 74 зазначеного Закону передбачено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Отже, імперативною нормою частиною другою статті 74 Закону № 1404-VIII закріплено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи з приводу оскарження постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу, прийнятих у виконавчих провадженнях щодо примусового виконання усіх виконавчих документів, незалежно від того, яким органом, у тому числі судом якої юрисдикції, вони видані.

До юрисдикції адміністративних судів належать також справи про оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби, прийнятих (вчинених, допущених) під час примусового виконання постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу, як виконавчих документів в окремому виконавчому провадженні.

Аналогічні правові висновки викладені Великою Палатою Верховного Суду у постановах від 6 червня 2018 року у справі № 921/16/14-г/15, Великою Палатою Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у праві №382/389/17, Верховним Судом у постановах від 29 жовтня 2020 року у справі № 160/4071/20 та від 16 листопада 2022 року у справі №160/21596/21.

Із наведеного слідує, що Законом № 1404-VIII встановлено спеціальний порядок судового оскарження постанов приватного виконавця про накладення штрафу, прийнятих у виконавчих провадженнях щодо примусового виконання усіх виконавчих документів, незалежно від того, яким органом, у тому числі судом якої юрисдикції, вони видані, згідно з яким відповідні спори відносяться до юрисдикції адміністративних судів та підлягають розгляду за правилами адміністративного судочинства.

Отже, викладені в оскаржуваній ухвалі суду першої інстанції висновки про непоширення юрисдикції адміністративного суду на спір щодо оскарження постанови державного виконавця про накладення штрафу за невиконання судового рішення у цивільній справі є помилковими.

За таких обставин колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції при вирішенні питання про відмову у відкритті провадження у справі було неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, у зв`язку з чим колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити, ухвалу суду першої інстанції скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

VII. ВИСНОВКИ СУДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЇ

Відповідно до статті 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно частини 3 статті 312 КАС України у випадках скасування судом апеляційної інстанції ухвал про відмову у відкритті провадження у справі, про повернення позовної заяви, зупинення провадження у справі, закриття провадження у справі, про залишення позову без розгляду справа (заява) передається на розгляд суду першої інстанції.

За змістом частини першої статті 320 КАС підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

На підставі вищевикладеного, ухвала про відмову у відкритті провадження підлягає скасуванню в зв`язку з порушенням норм процесуального права з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 320, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Хмельницького окружного адміністративного суду від 28 лютого 2023 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Шепетівського відділу Державної виконавчої служби у Шепетівському районі Хмельницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м. Київ) про визнання протиправною та скасування постанови скасувати.

Справу направити до Хмельницького окружного адміністративного суду для продовження розгляду.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Головуючий Моніч Б.С.

Судді Залімський І. Г. Кузьмишин В.М.