Справа № 200/1216/23
Суддя: Кониченко О.М.
Дата ухвалення: 2023-04-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 квітня 2023 року Справа№200/1216/23

Донецький окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Кониченка Олега Миколайовича розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 )

до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (пл. Соборна, 3, м. Слов`янськ, Донецька область, 84122) відповідач 1

та Головного управління Пенсійного фонду України у Винницькій області (вул. Хмельницьке Шосе, 7 м. Вінниця, Вінницька область, 21100) відповідач 2

про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області та Головного управління Пенсійного фонду України у Винницькій області, в якому просив суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Винницькій області № 46 від 17.02.2023 про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 за вислугу років, відповідно до ч. 1 ст. 86 Закону України Про прокуратуру від 14.10.2014 №1697-VII;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області зарахувати ОСОБА_1 до вислуги років, що дає право на пенсію згідно зі ст. 86 Закону України Про прокуратуру від 14.10.2014 №1697-VII, періоди безпосередньої участі в Антитерористичній операції на території Донецької та Луганської областей, забезпеченні її проведення з 08.06.2015 по 27.08.2015 та з 19.06.2017 по 30.04.2018, та період безпосередньої участі у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганських областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів з 01.05.2018 по 10.09.2020 з розрахунку один місяць служби за три місяці служби, виходячи з розміру 60 відсотків від суми місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці відповідно до положень частин другої, третьої та четвертої статті 86 Закону України Про Прокуратуру від 14.10.2014 № 1697, без обмеження її максимальним розміром;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 11.02.2023 щодо призначення пенсії за вислугу років згідно зі статтею 86 Закону України Про прокуратуру від 14.10.2014 №1697-VII.

03 квітня 2023 року ухвалою суду відкрито провадження в адміністративній справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

13 квітня 2023 року від відповідача 1 до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач 1 просив відмовити в задоволенні позовних вимог.

14 квітня 2023 року від відповідача 2 до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач 2 просив відмовити в задоволенні позовних вимог.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, суд дійшов висновку про їх достатність для вирішення адміністративного спору.

Суд дослідивши подані матеріали справи встановив наступне.

Позивач, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт громадянина України № НОМЕР_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 .

Позивач має статус учасника бойових дій, що підтверджується посвідченням НОМЕР_3 , виданим Головною військовою прокуратурою Генеральної прокуратури України 15 серпня 2016 року.

В обґрунтування адміністративного позову позивач зазначив, що у період з 01.08.2006 по 14.08.2012 та з 18.12.2014 по 10.09.2020 проходив військову службу у Збройних Силах України, у тому числі з 28.07.2007 безперервно по теперішній час на різних посадах в органах прокуратури (військової прокуратури), тобто виконував службові обов`язки на прокурорських посадах у статусі одночасно як військовослужбовця офіцерського складу Збройних Сил України так і прокурора. У період з 08.06.2015 по 27.08.2015 та з 19.06.2017 по 30.04.2018 позивач безпосередньо приймав участь в Антитерористичній операції на території Донецької та Луганської областей, забезпеченні її проведення, у період з 01.05.2018 по 10.09.2020 безпосередньо приймав участь у складі сил і засобів об`єднаних сил для здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях.

З огляду на викладене, відповідно до ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 № 1697-VII, зі змінами, ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», підпункту «а» пункту 3 Постанови Кабінету Міністрів «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським, співробітникам Служби судової охорони та членам їхніх сімей» від 17.07.1992 № 393, абзацу 7, 13 підпункту 1 пункту 2.3 розділу II «Положення про організацію в Міністерстві оборони України роботи з обчислення вислуги років для призначення пенсій військовослужбовцям і соціального забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та членів їх сімей», затвердженого наказом Міноборони України від 14.08.2014 року № 530 за підрахунком позивача станом на 11.02.2023 його вислуга років складала 25 років 04 місяці 28 днів, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів 15 років 06 місяців 15 днів.

Враховуючи викладене, 11.02.2023 позивачем через вебпортал Пенсійного фонду України подано заяву із додатками про призначення пенсії за вислугою років відповідно до положень ст. 86 Закону України «Про прокуратуру».

Вказана заява про призначення пенсії за вислугою років була зареєстрована за № 671 від 11.02.2023 та за принципом екстериторіальності розподілена для розгляду до Головного управління Пенсійного фонду України у Винницькій області.

24.02.2023 від Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області позивачем електронною поштою отримано лист заступника начальника Головного управління № 0500-0217-8/16451 від 24.02.2023, відповідно до якого, згідно принципом екстериторіальності винесено рішення про відмову № 46 від 17.02.2023, у зв`язку з відсутністю необхідного стажу за вислугу років.

15.03.2023 через вебпортал Пенсійного фонду України від Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області позивачем отримано рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Винницькій області про відмову у призначенні пенсії № 46 від 17.02.2023, відповідно до якого стаж позивача за вислугу років станом на 11.02.2023 становить - 18 років 5 місяців 27 днів, в тому числі: на посадах прокурорів 15 років 6 місяців 15 днів, військова служба 11 місяців 27 днів та 1 рік 11 місяців 15 днів половина строку навчання у вищих юридичних навчальних закладах денної форми навчання, за результатами розгляду доданих документів до заяви, враховано всі періоди роботи згідно наданих документів, внаслідок чого позивачу відмовлено в призначенні пенсії за вислугу років, відповідно до Закону України «Про прокуратуру», у зв`язку із відсутністю необхідного стажу за вислугу років.

Зі змісту рішення № 46 від 17.02.2023 та листа відповідача 1 від 14.03.2023 № 3803-3916/Д-02/8-0500/23 позивач дійшов висновку, що усупереч підпункту «а» пункту 3 Постанови Кабінету Міністрів «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським, співробітникам Служби судової охорони та членам їхніх сімей» від 17.07.1992 № 393 (у редакції від 15.06.2019, чинній на момент виникнення правовідносин) та абзацу 7, 13 підпункту 1 пункту 2.3 розділу II «Положення про організацію в Міністерстві оборони України роботи з обчислення вислуги років для призначення пенсій військовослужбовцям і соціального забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та членів їх сімей», затвердженого наказом Міноборони України від 14.08.2014 року № 530, відповідачем 2 не зараховано до вислуги років періоди його безпосередньої участі як військовослужбовця офіцерського складу в антитерористичній операції на території Донецької та Луганської областей, забезпеченні її проведення з 08.06.2015 по 27.08.2015 та з 19.06.2017 по 30.04.2018, а також безпосередньої участі як військовослужбовця офіцерського складу Збройних Сил України в операції об`єднаних сил, здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення з 01.05.2018 по 10.09.2020, із розрахунку один місяць служби за три місяці служби.

Позивач вважає зазначене рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Винницькій області № 46 від 17.02.2023 протиправним та просив суд його скасувати із зобов`язанням відповідача 1 зарахувати спірні періоди в пільговому обчисленні та повторно розглянути його заяву.

Відповідач 1 Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, зареєстровано в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань за кодом , адреса зареєстрованого місцезнаходження: 84122, Донецька обл., м. Слов`янськ, пл. Соборна, буд. 3, організаційно-правова форма орган державної влади.

Відповідач проти задоволення позову заперечує та зазначає, що ОСОБА_1 звернувся із заявою від 11.02.2023 про призначення пенсії за вислугу років відповідно до частини 1 статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 №1697-VII. Відповідно до частин 1, 2 статті 86 Закону №1697 прокурори мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку за наявності на день звернення вислуги років не менше: з 01.10.2020 і пізніше 25 років, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 15 років.

Страховий стаж заявника на дату звернення становить 11 років 03 місяці 01 день. Стаж за вислугу років станом на 11.02.2023 становить 18 років 5 місяців 27 днів, в тому числі : - на посадах прокурорів 15 років 06 місяців 15 днів; - військова служба 11 місяців 27 днів та 1 рік 11 місяців 15 днів - половина строку навчання у вищих юридичних навчальних закладах денної форми навчання. За результатами розгляду документів згідно до заяви, враховано всі періоди роботи згідно наданих документів.

Водночас відповідач 1 зазначив, що згідно з пунктом 3 постанови Кабінету Міністрів України № 393 від 17.07.1992 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам, які мають право на пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» крім військовослужбовців строкової служби і членів їх сімей та прирівняних до них осіб» (в редакції від 16.02.2022, яка є чинною на день звернення (11.02.2023)) військова служба на пільгових умовах (один місяць служби за три місяці) до вислуги років зараховується для визначення розміру пенсії, зокрема: участь у бойових діях у воєнний час; час проходження служби, протягом якого особа брала участь в антитерористичні операції; час проходження служби, протягом якого особа брала участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації у Донецькій і Луганській області, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів.

Поряд з цим, відповідач 1 зазначає, що система пенсійного забезпечення в Україні передбачає призначення пенсії із схожим найменуванням «за вислугу років» для різних категорій осіб за відмінними правилами, передбаченими різними нормативно правовими актами. Складовою поняття «вислуга років для отримання пенсійного забезпечення працівника прокуратури» відповідно до абзацу 7 частини 6 статті 86 Закону №1697 є час проходження особою військової служби, а не вислуга років військовослужбовця в пільговому обчисленні, як стверджує позивач, таким чином, на день звернення позивач не набув необхідної вислуги років для призначення пенсії відповідно до Закону №1697.

Відповідач 2 Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, зареєстровано в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань за кодом , адреса зареєстрованого місцезнаходження: 21100, Вінницька обл., місто Вінниця, вул. Хмельницьке шосе, будинок 7, організаційно-правова форма орган державної влади.

Відповідач 2 проти задоволення адміністративного позову заперечує та зазначає, що згідно з пунктом 3 постанови Кабінету Міністрів України № 393 від 17.07.1992 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам, які мають право на пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» крім військовослужбовців строкової служби і членів їх сімей та прирівняних до них осіб» (в редакції від 16.02.2022, яка є чинною на день звернення (11.02.2023)) військова служба на пільгових умовах (один місяць 3 служби за три місяці) до вислуги років зараховується для визначення розміру пенсії, зокрема: - участь у бойових діях у воєнний час; -час проходження служби, протягом якого особа брала участь в антитерористичній операції; -час проходження служби, протягом якого особа брала участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації у Донецькій і Луганській області, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів.

Отже, з позиції відповідача 2 зарахування періодів, які вимагає позивач у кратному розмірі, передбачено у разі призначення пенсії відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Право на призначення пенсії відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» виникає за наявності необхідної календарної вислуги.

На підставі наявних в матеріалах адміністративної справи письмових доказів, суд встановив наступне.

Згідно рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про відмову у призначенні пенсії № 46 від 17.02.2023 року, страховий стаж особи становить 11 років 3 місяці 1 день, стаж за вислугу років станом на 11.02.2023р. становить 18 років 5 місяців 27 днів, в тому числі: на посадах прокурорів 15 років 6 місяців 15 днів., військова служба 11 місяців 27 днів та 1 рік 11 місяців 15 днівполовина строку навчання у вищих юридичних навчальних закладах денної форми навчання, враховано всі періоди роботи згідно наданих документів. Висновок: відмовити в призначення пенсії за вислугу років, відповідно до Закону України «Про прокуратуру», у зв`язку із відсутністю необхідного стажу за вислугу років.

Згідно Форми РС-право періоди роботи позивача з 01.09.2012 року по 30.06.2016 року, з 19.06.2017 року по 31.01.2018 року, з 01.02.2018 року по 16.03.2021 року, які перетинаються зі спірними періодами, зараховані до трудової діяльності прокурора/слідчого складу в одинарному обчисленні.

Згідно Витягу з послужного списку позивача, виданого ІНФОРМАЦІЯ_2 , позивач приймав участь в АТО з 08.06.2015 року по 27.08.2015 року, з 19.06.2017 року по 30.04.2018 року та в ООС з 01.05.2018 року по 10.09.2020 року.

Згідно довідки Військової прокуратури Південного регіону України від 21.12.2015 року № 11-6872вих-15, позивач з 08.06.2015 року по 27.08.2015 року безпосередньо брав участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районі/районах проведення антитерористичної операції на посаді заступника військового прокурора Луганського гарнізону Південного регіону України.

Згідно довідки Військової прокуратури об`єднаних сил від 10.09.2020 року № 15-686вих-20, позивач з 08.06.2015 по 27.08.2015 безпосередньо приймав участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення на посаді заступника військового прокурора Луганського гарнізону Південного регіону України, з 19.06.2017 по 30.04.2018 приймав участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення на посаді заступника військового прокурора Донецького гарнізону військової прокуратури сил антитерористичної операції, з 01.05.2018 по 15.01.2020 приймав участь в операції об`єднаних сил на посадах заступника військового прокурора Донецького гарнізону військової прокуратури об`єднаних сил, прокурора відділу нагляду за додержанням законів у кримінальних провадженнях територіальних органів поліції, заступника начальника та начальника другого відділу нагляду з організації процесуального керівництва та координації правоохоронної діяльності, управління нагляду за додержанням законів, виконанням судових рішень у кримінальному провадженні та при проведенні оперативно-розшукової діяльності військової прокуратури об`єднаних сил, а з 16.01.2020 по 10.09.2020 ОСОБА_1 приймав участь в операції об`єднаних сил, здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, на посаді начальника відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні управління нагляду за додержанням законів, виконанням судових рішень у кримінальному провадженні та при проведенні оперативно-розшукової діяльності військової прокуратури об`єднаних сил.

За даними дублікату трудової книжки НОМЕР_4 позивач:

- з 01.08.2006 року по 14.08.2012 року проходив військову службу в ЗСУ, з 28.07.2007 року на прокурорсько-слідчих посадах в органах військової прокуратури;

- з 15.08.2012 року по 16.03.2021 року працював в органах військової прокуратури;

- з 17.03.2021 року по теперішній час працює в Донецькій обласній прокуратурі на посаді керівника Бахмутської окружної прокуратури Донецької області.

Згідно ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Отже, обставини справи та підстави відмови відповідача 2 в призначенні позивачу пенсії згідно ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 № 1697-VII відповідачами підтверджено, отже означені обставини не викликають у суду обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання, що відповідно до ч. 1 ст. 78 Кодексу адміністративного судочинства, є підставою для звільнення від доказування.

Вирішуючи спірні правовідносини суд виходив з наступного.

Офіційне тлумачення положення статті 1 Конституції України міститься у рішенні Конституційного Суду України № 3-рп/2012 від 25 січня 2012 року, згідно якого Основними завданнями соціальної держави є створення умов для реалізації соціальних, культурних та економічних прав людини, сприяння самостійності і відповідальності кожної особи за свої дії, надання соціальної допомоги тим громадянам, які з незалежних від них обставин не можуть забезпечити достатній рівень життя для себе і своєї сім`ї.

Відповідно до частин першої та другої статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Положеннями статті 6 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики ЄСПЛ. Звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцію та законами України.

Статтею 1 Закону України "Про пенсійне забезпечення" № 1788-XII від 05.11.1991 передбачено, що громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.

Закон України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII (надалі Закон № 1697-VII) визначає правові засади організації і діяльності прокуратури України, статус прокурорів, порядок здійснення прокурорського самоврядування, а також систему прокуратури України.

Статтею 86 Закону № 1697-VII врегульовано питання пенсійного забезпечення працівників прокуратури.

Відповідно до ч.ч. 1, 2-3, 6, 8 Закону № 1697-VII, прокурори мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку за наявності на день звернення вислуги років не менше: з 1 жовтня 2020 року і пізніше - 25 років, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів не менше 15 років.

Пенсія призначається в розмірі 60 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії.

Розмір виплат (крім посадових окладів, надбавок за вислугу років), що включаються в заробіток для обчислення пенсії, визначається за вибором того, хто звернувся за пенсією, за будь-які 60 календарних місяців такої роботи підряд перед зверненням за пенсією незалежно від наявності перерв протягом цього періоду на даній роботі.

До вислуги років, що дає право на пенсію згідно з цією статтею, зараховується час роботи на посадах прокурорів (в тому числі адміністративних) органів прокуратури, стажистами, на посадах помічників і старших помічників прокурорів; слідчими, суддями; на посадах начальницького складу органів внутрішніх справ, податкової міліції, кримінально-виконавчої служби, офіцерського складу Збройних Сил України, Служби безпеки України, інших утворених відповідно до законодавства України військових формувань, на посадах державних службовців, які обіймають особи з вищою юридичною освітою; у науково-навчальних закладах Офісу Генерального прокурора працівникам, яким до набрання чинності цим законом було присвоєно класні чини (працівникам військової прокуратури - відповідні військові звання), у тому числі час наукової та викладацької роботи в інших науково-навчальних закладах, якщо вони мали науковий ступінь чи вчене звання; на адміністративних та викладацьких посадах, посадах наукових працівників у Тренінговому центрі прокурорів України; на виборних посадах у державних органах, на посадах в інших організаціях, якщо працівники, яким до набрання чинності цим Законом було присвоєно класні чини (працівникам військової прокуратури - відповідні військові звання), були направлені туди, а потім повернулися в органи прокуратури; військова служба, половина строку навчання у вищих юридичних навчальних закладах денної форми навчання або на юридичних факультетах вищих навчальних закладів денної форми навчання; відпустка по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, якщо така відпустка надавалася.

Право на пенсію за вислугу років мають особи, які безпосередньо перед зверненням за призначенням такої пенсії працюють в органах прокуратури чи в науково-навчальних закладах Офісу Генерального прокурора, а також особи, звільнені з прокурорських посад органів прокуратури за станом здоров`я, у зв`язку з ліквідацією чи реорганізацією органу прокуратури, в якому особа обіймає посаду, або у зв`язку із скороченням кількості прокурорів, у зв`язку з обранням їх на виборні посади в органах державної влади чи органах місцевого самоврядування. Ветеранам війни, які мають необхідний стаж роботи для призначення пенсії за вислугу років, така пенсія призначається незалежно від того, чи працювали вони в органах прокуратури перед зверненням за призначенням пенсії.

Згідно ч. 13 ст. 86 Закону, пенсії за вислугу років відповідно до цієї статті призначаються, перераховуються і виплачуються уповноваженими на це державними органами.

Спеціальний стаж - це період роботи в певних умовах праці чи на посадах, з якими законодавець пов`язує пільгове (або за особливими правилами) пенсійне забезпечення.

Вислуга років є видом спеціального стажу. Це період виконання особливого роду трудової діяльності або державної служби, коли до особи, яка її здійснює, пред`являють особливі вікові, освітні, а також підвищені психічні та фізичні вимоги, при тривалому виконанні якої особа втрачає відповідну професійну працездатність.

Питання наявності у позивача спеціального стажу роботи в органах прокуратури не є спірним між сторонами.

Участь позивача в проведенні АТО/ООС в періоди з 08.06.2015 року по 27.08.2015 року, з 19.06.2017 року по 30.04.2018 року та з 01.05.2018 року по 10.09.2020 року підтверджується належними доказами, наявними в матеріалах адміністративної справи та не є спірною між сторонами.

Спірним є право позивача на включення до стажу роботи для призначення пенсії за вислугу років згідно Закону № 1697-VII періодів участі в проведенні АТО/ООС в кратному обчисленні 1 місяць за 3 місяці, з приводу чого суд зазначає наступне.

Закон України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 № 2232-XII (надалі - Закон № 2232-XII) здійснює правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби.

Статтею 2 Закону № 2232-XII визначено, що військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Згідно ст. 8 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 № 2011-XII (надалі - Закон №2011-XII) час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. Час проходження строкової військової служби зараховується до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що передбачала право на пенсію на пільгових умовах до введення в дію Закону України «Про пенсійне забезпечення» або на пенсію за віком на пільгових умовах до набрання чинності Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 № 2262-XII (надалі - Закон № 2262-XII) визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Національному антикорупційному бюро України, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції, Бюро економічної безпеки України чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом визначає .

Згідно ст. 1 Закону № 2262-XII особи офіцерського складу, прапорщики і мічмани, військовослужбовці надстрокової служби та військової служби за контрактом, особи, які мають право на пенсію за цим Законом при наявності встановленої цим Законом вислуги на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони і в державній пожежній охороні, службі в Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, в органах і підрозділах цивільного захисту, податкової міліції, Державної кримінально-виконавчої служби України мають право на довічну пенсію за вислугу років.

Статтею 2 Закону № 2262-XII встановлено, що військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають право на пенсійне забезпечення, пенсії відповідно до цього Закону призначаються і виплачуються після звільнення їх зі служби.

Статтею 17-1 Закону № 2262-XII встановлено, що порядок обчислення вислуги років та визначення пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення військовослужбовців та осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ" і постанови Верховної Ради України про порядок введення в дію цього Закону, Кабінет Міністрів України 17 липня 1992 р. прийняв Постанову N 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам, які мають право на пенсію відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, крім військовослужбовців строкової служби і членів їх сімей та прирівняних до них осіб» (надалі - Постанова № 393).

Згідно п/п а) п. 3 Постанови № 393 (тут і надалі в редакції від 20.10.2022, чинній на момент звернення позивача за призначенням пенсії), до вислуги років для визначення розміру пенсії особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї постанови, зараховується на пільгових умовах один місяць служби за три місяці: час проходження служби, протягом якого особа брала участь в антитерористичній операції; час проходження служби, протягом якого особа брала участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів.

Водночас, згідно п. 2-1 Постанови № 393, для призначення пенсій обчислення календарної вислуги років проводиться згідно з пунктами 1 і 2 цієї постанови.

В свою чергу, пунктом 1 Постанови № 393 установлено, для призначення пенсій за вислугу років відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб особам з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу, особам, зазначеним у пунктах б-д, ж і з статті 1-2 такого Закону, до вислуги років зараховуються: […] військова служба в Збройних Силах; […] час роботи в судових органах та органах прокуратури осіб, які працювали на посадах суддів, прокурорів, слідчих і перебувають на військовій службі або службі в органах внутрішніх справ, Службі безпеки, Національній поліції, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі на посадах офіцерського та начальницького складу, в Службі судової охорони на посадах середнього і вищого складу, в Національному антикорупційному бюро, Бюро економічної безпеки на посадах начальницького складу; […].

Виходячи з системного аналізу положень Постанови № 393, суд дійшов висновку, що її приписи поширюються на осіб, які претендують на призначення пенсії відповідно до Закону № 2262-XII, тобто на осіб з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом при наявності встановленої цим Законом вислуги на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції та на службі на посадах начальницького складу в Національному антикорупційному бюро України, Службі судової охорони і в державній пожежній охороні, службі в Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, в органах і підрозділах цивільного захисту, податкової міліції, Бюро економічної безпеки України, Державної кримінально-виконавчої служби України мають право на довічну пенсію за вислугу років (ст. 1 Закону № 2262-XII).

Щодо приписів Положення про організацію в Міністерстві оборони України роботи з обчислення вислуги років для призначення пенсій військовослужбовцям і соціального забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та членів їх сімей», затвердженого наказом Міноборони України від 14.08.2014 року № 530, на яке також посилається позивач, суд звертає увагу, що воно визначає порядок обчислення вислуги років (загального страхового стажу) для призначення пенсій за вислугу років особам, звільненим з військової служби, відповідно до статті 17-1 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб (далі - Закон) та Постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393 Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським, співробітникам Служби судової охорони та членам їхніх сімей (пункт 1).

В постанові Верховного Суду України від 27.05.2008 (21-2438во07) критерієм, за яким виникає право пільгового обчислення періоду проходження військової служби для зарахування його до стажу роботи, що дає право прокурорам і слідчим на пенсію за вислугою років, визначено спеціальний статус, якого особи набули в результаті проходження військової служби в певний, визначений у законодавчому порядку період часу; визначальною підставою - наявність законодавчого регулювання, яке передбачає включення зазначеного періоду (строку) до стажу роботи працівників певних категорій для реалізації цими особами права на призначення різних видів пенсій, щомісячного грошового утримання чи інших соціальних виплат.

У справі, що розглядається, суд встановив, що позивач набув право пільгового обчислення періоду проходження військової служби для зарахування його до стажу проходження служби в АТО/ООС (спеціальний статус), який дає право прокурорам і слідчим на пенсію за вислугою років, однак Закон №1697-VII не передбачає можливості пільгового обчислення стажу роботи на посадах прокурорів особам, залученим до участі в АТО або ООС в особливий період у зв`язку з виконанням посадових обов`язків працівників прокуратури на території проведення зазначених заходів.

Водночас, позивач не позбавлений можливості реалізувати право пільгового обчислення вислуги років за вказаний період відповідно до Постанови №393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам, які мають право на пенсію відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", крім військовослужбовців строкової служби і членів їх сімей та прирівняних до них осіб», але при призначенні пенсії за Законом № 2262-ХІІ.

Такий висновок суду кореспондує постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 27 березня 2023 року у справі №520/16224/21.

Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частин 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Проаналізувавши встановлені судом обставини справи, доводи сторін, приписи релевантних нормативно-правових актів в контексті спірних правовідносин, а також врахувавши останню правову позицію Верховного Суду в аналогічному спорі, суд дійшов висновку, що доводи позивача щодо наявності у нього достатньої вислуги років для призначення пенсії за вислугу років на підставі ст. 86 Закону №1697-VII та наявності підстав для врахування до стажу, визначеного цією нормою, періодів участі в АТО/ООС в кратному обчисленні 1 місяць за 3 місяці є необґрунтованими.

Водночас, висловлена відповідачами позиція щодо необґрунтованості позовних вимог підтверджується положеннями нормативно-правових актів, якими врегульовано спірні правовідносини.

Таким чином, суд дійшов висновку про правомірність рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Винницькій області № 46 від 17.02.2023 про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 за вислугу років, відповідно до ч. 1 ст. 86 Закону України Про прокуратуру від 14.10.2014 №1697-VII.

Решта доводів та заперечень учасників справи висновків суду по суті позовних вимог не спростовують.

Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п. 58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 9 грудня 1994 року, серія A, № 303-A, п. 29).

Враховуючи викладене, позовні вимоги щодо зобов`язання відповідача 1 зарахувати період участі позивача в проведенні АТО/ООС до стажу позивача за вислугою року та повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії є похідними від позовної вимоги про скасування оскаржуваного рішення відповідача 2, а отже задоволенню не підлягають як передчасні, водночас такий висновок суду не потребує детального обґрунтування виходячи зі встановлених обставин спірних правовідносин.

Витрати зі сплати судового збору розподілу не підлягають.

Керуючись Конституцією України, Кодексом адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт громадянина України № НОМЕР_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (, адреса зареєстрованого місцезнаходження: 84122, Донецька обл., м. Слов`янськ, пл. Соборна, буд. 3) та Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (, адреса зареєстрованого місцезнаходження: 21100, Вінницька обл., місто Вінниця, вул. Хмельницьке шосе, будинок 7) про визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Винницькій області № 46 від 17.02.2023 про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 за вислугу років, відповідно до ч. 1 ст. 86 Закону України Про прокуратуру від 14.10.2014 №1697-VII; зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області зарахувати ОСОБА_1 до вислуги років, що дає право на пенсію згідно зі ст. 86 Закону України Про прокуратуру від 14.10.2014 №1697-VII, періоди безпосередньої участі в Антитерористичній операції на території Донецької та Луганської областей, забезпеченні її проведення з 08.06.2015 по 27.08.2015 та з 19.06.2017 по 30.04.2018, та період безпосередньої участі у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганських областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів з 01.05.2018 по 10.09.2020 з розрахунку один місяць служби за три місяці служби, виходячи з розміру 60 відсотків від суми місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці відповідно до положень частин другої, третьої та четвертої статті 86 Закону України Про Прокуратуру від 14.10.2014 № 1697, без обмеження її максимальним розміром; зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 11.02.2023 щодо призначення пенсії за вислугу років згідно зі статтею 86 Закону України Про прокуратуру від 14.10.2014 №1697-VII відмовити.

Повний текст рішення складено та підписано 28 квітня 2023 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Текст рішення розміщений в Єдиному державному реєстрі судових рішень (веб-адреса сторінки: http://www.reyestr.court.gov.ua/).

Суддя О.М. Кониченко