Справа № 160/173/20
Суддя: Озерянська Світлана Іванівна
Дата ухвалення: 2023-03-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 березня 2023 року Справа № 160/173/20
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Озерянської С.І., розглянувши справу у письмовому провадженні у місті Дніпрі адміністративну справу за позовом Вільногірської міської ради Дніпропетровської області до Державної екологічної інспекції у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування припису,-
08.01.2020 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Вільногірської міської ради Дніпропетровської області, у якій позивач просить визнати протиправним та скасувати припис від 30.10.2019 року № 2-100995-3-3 винесений Державною екологічною інспекцією в Дніпропетровській області.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11.01.2020 року позовну заяву Вільногірської міської ради Дніпропетровської області до Державної екологічної інспекції в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування припису залишено без руху, встановлено позивачу строк - десять днів з дня отримання копії цієї ухвали, для усунення недоліків, а саме: надати докази того, що Василенко В.П. є міським головою м. Вільногірська та докази наявності повноважень визначених законодавством представляти інтереси Вільногірської міської ради, належним чином засвідчену копію акта перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства 753/3/19, разом з копіями для вручення відповідачу.
Позивачем були усунені недоліки зазначені в ухвалі Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11.01.2020 року.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23.01.2020 року, відкрито провадження в адміністративній справі за позовом Вільногірської міської ради Дніпропетровської області до Державної екологічної інспекції в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування припису, розглядати справу ухвалено за правилами загального позовного провадження.
14.02.2020 року до суду надійшов відзив Державної екологічної інспекції у Дніпропетровській області. У відзиві відповідач заперечує проти задоволення адміністративного позову з огляду на наступне. Відповідач зазначає, що при проведенні перевірки, не застосовував норми Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», оскільки відповідно до статті 2 вказаного Закону його дія поширюється на відносини пов`язані зі здійсненням державного нагляду (контрою) у сфері господарської діяльності, а відповідно до частини 1 статті 8 Господарського кодексу України Вільногірська міська рада не є суб`єктом господарювання. Державна екологічна інспекція у Дніпропетровській області мала правові підстави для проведення перевірки Вільногірської міської ради Дніпропетровської області та діяла на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Оскільки відповідач, при проведенні перевірки позивача, не застосовував норми Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», отже не мав підстав для складання уніфікованої форми акту перевірки. В наказі від 04.09.2019 року № 1019-П та направленні від 04.09.2019 року № 4-9280-3-3 на проведення планової перевірки Вільногірської міської ради Дніпропетровської області, Закон України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» не зазначено. У вказаному акті зафіксовані порушення, виявлені під час перевірки, які стосуються повноважень міської ради, а також підпорядкованих та підконтрольних їй виконавчих органів, в тому числі щодо прийняття рішень, належного управління та здійснення контролю за дотриманням вимог природоохоронного законодавства України на підконтрольній території. Оскільки представники Вільногірської міської ради Дніпропетровської області в останній день перевірки відмовились від отримання та ознайомлення з актом, один примірник акту 23.10.2019 було направлено поштою рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу міської ради.
19.02.2020 року до суду надійшла відповідь на відзив. Позивач у відповіді посилається на те, що відповідачем не здійснено у встановленому порядку перевірки окремих юридичних осіб суб`єктів господарювання, не встановлено у законний спосіб та формі факту порушень норм природоохоронного законодавства вказаними суб`єктами господарювання. Представники відповідача були присутні за місцем знаходження позивача лише в перший день перевірки 09.10.2019 року. Матеріали, що надавались позивачем в ході перевірки, надані виключно на усні запити перевіряючих частково у перший день, частково по електронній пошті. В останній день перевірки, представники відповідача за місцем знаходження позивача не з`явились, позивач не відмовився від підписання акту. Даний факт підтверджується актом уповноважених представників позивача від 23.10.2019 «Про ненадання акту перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства на підписання в день закриття перевірки». Вказаний акт від 23.10.2019 був направлений на адресу відповідача із запереченнями на акт перевірки від 04.11.2019 року за вих. № 2501/0/2-19.
10.03.2020 року до суду надійшли заперечення відповідача. Відповідач у запереченнях зазначає, що безпідставними є твердження позивача щодо не відповідності оскаржуваного припису пункту 4 Положення про державну екологічну інспекцію в АРК, в областях, містах Києві та Севастополі, оскільки положення п. 4 ч. 2 Положення не застосовуються до спірних правовідносин. Перевірка комунальних підприємств (створених міською радою), як окремих суб`єктів господарювання може проводиться, лише в порядку та на підставі визначених Законом України «Про основні засади державного нагляду ( контролю) у сфері господарської діяльності».
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11.03.2020 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08.04.2020 року зупинено провадження у справі за позовом Вільногірської міської ради Дніпропетровської області до Державної екологічної інспекції в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування припису до завершення обмежувальних протиепідемічних заходів (карантину).
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10.03.2023 року, за клопотанням Вільногірської міської ради Дніпропетровської області про поновлення провадження у справі № 160/173/20, поновлено провадження в адміністративній справі № 160/173/20 за позовом Вільногірської міської ради Дніпропетровської області до Державної екологічної інспекції в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування припису, призначено справу до судового розгляду по суті на 17.03.2023 року.
17.03.2023 року представником Вільногірської міської ради Дніпропетровської області заявлено клопотання про розгляд справи без участі представника позивача в порядку письмового провадження.
Державна екологічна інспекція у Дніпропетровській області належним чином повідомлена про дату, час і місце судового розгляду, однак представник в судове засідання 17.03.2023 року не з`явився, з клопотаннями про відкладення або перенесення судового засідання не звертався.
У зв`язку із неявкою у судове засідання всіх учасників справи, на підставі приписів частини 4 статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Згідно частини 9 статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.
Враховуючи вищевказане, суд ухвалив розглянути позовну заяву у порядку письмового провадження.
Розглянувши матеріали адміністративної справи, дослідивши зібрані в матеріалах справи докази, судом встановлено таке.
Державною екологічною інспекцією у Дніпропетровській області відповідно до статті 202 Закону України «Про охорону навколишнього природнього середовища», ст. 21 Закону України «Про центральні органи виконавчої влади» у термін з 09.10.2019 по 23.10.2019 повідомленням від 04.09.2019 року за № 4-9281-3-3 повідомлено керівника Вільногірської міської ради Дніпропетровської області, що буде проведено планову перевірку дотримання вимог законодавства у сфері охорони навколищього природнього середовища позивача.
Зазначене повідомлення отримано Вільногірською міською радою 10.09.2019 року, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення.
В період з 09.10.2019 по 23.10.2019 Державною екологічною інспекцією у Дніпропетровській області проведено планову перевірку дотримання вимог природоохоронного законодавства України Вільногірської міської ради Дніпропетровської області. Результати перевірки оформлені актом перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства № 753/3/19.
1. Розробити інвентаризацію джерел викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря, термін виконання 01.02.2020 р., обґрунтування - ст. ст. 10, 11, 27 Закону України «Про охорону атмосферного повітря»;
2. Отримати дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря, термін виконання 01.02.2020 р., обґрунтування - ст. ст. 10, 11, 27 Закону України «Про охорону атмосферного повітря»;
3. Не допускати здійснення викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря без наявності дозволу на викиди, термін виконання 30.10.2019 р., обґрунтування - ст. ст. 10, 11, 27 Закону України «Про охорону атмосферного повітря»;
4. Статистичний звіт по формі 2-ТП (повітря) складати відповідно з вимогами законодавства, термін виконання 01.02.2020 р., обґрунтування - ст. 10 Закону України «Про охорону атмосферного повітря»;
5. Забезпечити здійснення розрахунку податкового зобов`язання з екологічного податку в частині викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря та за розміщення відходів відповідно з вимогами законодавства, термін виконання 01.02.2020 р., обґрунтування - ст. 24 Закону України «Про охорону навколишнього природнього середовища»;
6. Не допускати забір та використання підземних вод без дозволу на спецводокористування, термін виконання 30.10.2019 р., обґрунтування - ст.ст. 44,48,49 Водного Кодексу України;
7. Отримати дозвіл на спеціальне водокористування, термін виконання 01.02.2020 р., обґрунтування - ст.ст. 44,48,49 Водного Кодексу України;
8. Розробити проект встановлення зон санітарної охорони водозабірної свердловини, термін виконання 01.02.2020 р., обґрунтування ст. 44 Водного кодексу України, ст. 113 Земельного Кодексу України;
9. Забезпечити складання статистичної звітності по формі 2-ТП (водгосп) та № 7-ГР (підземні води) відповідно до вимог природоохоронного законодавства, термін виконання 01.02.2020 р., обґрунтування ст.ст. 25, 44 Водного Кодексу України;
10. Не допускати експлуатації полігону твердих побутових відходів без висновку з оцінки впливу на довкілля, термін виконання 30.10.2019 р., обґрунтування ст. 51 Закону України «Про охорону навколишнього природнього середовища», ст.ст. 3, 17 Закону України «Про оцінку впливу на довкілля»;
11. Забезпечити експлуатацію полігона твердих побутових відходів за наявності санітарно-технічного паспорту та інструкції з експлуатації полігона, термін виконання 01.02.2020 р., обґрунтування ст. 35 Закону України «Про відходи»;
12. Вжити заходи щодо впорядкування стану полігону твердих побутових відходів згідно вимог чинного законодавства, термін виконання 01.02.2020 р., обґрунтування ст. 33 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», ст.ст. 17,21, 33, 35-1 Закону України «Про відходи»;
13. Забезпечити визначення складу, властивостей та ступеня небезпеки відходів для навколишнього природного середовища і здоров`я людини згідно вимог чинного законодавства, термін виконання 01.02.2020 р., обґрунтування ст. 12 Закону України «Про відходи»;
14. Забезпечити проведення контролю за впливом полігону твердих побутових відходів на навколишнє природне середовище, термін виконання 01.02.2020 р., обґрунтування ст.ст. 21, 28, 29, 33, 35-1 Закону України «Про відходи», ст. 24 Закону України «Про охорону навколишнього природнього середовища», ст. 11 Закону України «Про охорону атмосферного повітря», ст. 44, 70, 105 Водного Кодексу України, ст. 164 Земельного Кодексу України;
15. Надати на розгляд до Держекоінспекції у Дніпропетровській області інформацію та копії документів, які розглядаються в ході інспекційної перевірки в повному обсязі, термін виконання 01.12.2019 р., обґрунтування ст. 202 Закону України «Про охорону навколишнього природнього середовища»;
17. Забезпечити збирання, очищення та відведення зливових стоків з території сміттєзвалища у відповідності до вимог законодавства, термін виконання 01.02.2020 р., обґрунтування ст.ст. 44, 70, 96, 105 Водного Кодексу України, ст. 164 Земельного Кодексу України, ст. 35 Закону України «Про охорону земель»;
18. Вжити заходи щодо попередження забруднення зливової поверхні території, термін виконання 01.02.2020 р., обґрунтування ст.ст. 44, 70, 96, 105 Водного Кодексу України, ст. 35 Закону України «Про охорону земель», ст. 164 Земельного Кодексу України;
19. Операції поводження з відходами здійснювати відповідно до вимог чинного законодавства, термін виконання 01.02.2020 р., обґрунтування ст.ст. 17, 32, 33, 34 Закону України «Про відходи»;
20. Забезпечити видалення та розміщення відходів з території міста екологічно безпечними методами та забезпечити запобігання забрудненню навколишнього природного середовища, термін виконання 01.02.2020 р., обґрунтування ст. ст. 21, 33 Закону України «Про відходи», ст. 19 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», ст. 45 Закону України «Про охорону земель», ст. 167 Земельного кодексу України;
21. Вирішити питання стосовно роздільного збирання відходів скла, паперу, небезпечних відходів, негабаритних відходів, змішаних відходів, харчових відходів тощо на території міста, термін виконання 01.02.2020 р., обґрунтування ст.ст. 5, 21, 33, 35-1 Закону України «Про відходи»;
22. Надати на розгляд до Держекоінспекції у Дніпропетровській області інформацію по проведенню робіт з реконструкції парку в центральній частині міста та копію проекту реконструкції парку, термін виконання 01.12.2019 р., обґрунтування ст. 202 Закону України «Про охорону навколишнього природнього середовища»;
23. Надати на розгляд до Держекоінспекції у Дніпропетровській області інформацію щодо знесення зелених насаджень на території парку в центральній частині міста, копію ордеру на видалення зелених насаджень та інформацію щодо сплати відновної вартості, термін виконання 01.12.2019 р., обґрунтування ст. 202 Закону України «Про охорону навколишнього природнього середовища»;
24. Надати на розгляд до Держекоінспекції у Дніпропетровській області акти обстеження зелених насаджень, які були знесені в період 2017-2019 років у м. Вільногірськ , термін виконання 01.12.2019 р., обґрунтування ст. 202 Закону України «Про охорону навколишнього природнього середовища»;
25. Провести інвентаризацію зелених насаджень, термін виконання 01.12.2019 р., обґрунтування ст. 27 Закону України «Про рослинний світ», Інструкція з інвентаризації зелених насаджень у населених пунктах України, затверджена наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 24 грудня 2001 року № 226, зареєстрована у Міністерстві юстиції України 25 лютого 2002 року за № 182/6470;
26. Запровадити ведення обліку зелених насаджень, які розташовані на території Вільногірської міської ради Дніпропетровської області та скласти їх реєстр за видовим складом та віком, термін виконання 01.02.2020 р., обґрунтування ст. 25, 38 Закону України «Про рослинний світ», ст. 28 Закону України «Про благоустрій населених пунктів».
Не погоджуючись з даним приписом, позивач звернувся з даним позовом до суду.
Надаючи правову оцінку спірним відносинам, суд виходить з наступного.
Відповідно до статті 13 Конституції України, земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, є об`єктами права власності українського народу і права власника від його імені здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених законом.
Відносини у галузі охорони навколишнього природного середовища в Україні регулюються Законом України «Про охорону навколишнього природного середовища», а також земельним, водним, лісовим законодавством, законодавством про надра, про охорону атмосферного повітря, про охорону і використання рослинного і тваринного світу та іншим спеціальним законодавством.
Компетенція центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, у сфері охорони навколишнього природного середовища, визначена в статті 202 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища».
Так, до компетенції центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, у сфері охорони навколишнього природного середовища належить: організація і здійснення у межах компетенції державного нагляду (контролю) за додержанням центральними органами виконавчої влади та їх територіальними органами, місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування в частині здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади, підприємствами, установами та організаціями незалежно від форми власності та господарювання, громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, а також юридичними особами - нерезидентами вимог законодавства: про використання та охорону земель; щодо наявності дозволів, лімітів та квот на спеціальне використання природних ресурсів, дотримання їх умов; надання обов`язкових до виконання приписів щодо усунення виявлених порушень вимог законодавства з питань, що належать до його компетенції, інформування дозвільних органів про надані приписи суб`єктам господарювання, що здійснюють діяльність на підставі дозволів у сфері охорони навколишнього природного середовища, та здійснення контролю за їх виконанням.
Державна екологічна інспекція України (Держекоінспекція) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується та координується Кабінетом Міністрів України через Міністра екології та природних ресурсів який реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів і діє на підставі Положення про Державну екологічну інспекцію України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 275 від 19.04.2017.
Пунктом 1 Розділу І Положення № 312 визначено, що Державна екологічна інспекція в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (далі - Інспекція) є територіальним органом Державної екологічної інспекції України (далі - Держекоінспекція) та їй підпорядковується. Голови місцевих державних адміністрацій координують діяльність Інспекцій та сприяють їм у виконанні покладених на них завдань. Повноваження Інспекції поширюються на територію Автономної Республіки Крим, відповідної області, міст Києва та Севастополя, за винятком території та об`єктів, віднесених до зони діяльності морських екологічних інспекцій (Державна Азово-Чорноморська екологічна інспекція, Державна Азовська морська екологічна інспекція та Державна екологічна інспекція Північно-Західного регіону Чорного моря).
Згідно із пунктом 2 Розділу І Положення № 312 Інспекція у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, указами Президента України, постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, дорученнями Прем`єр-міністра України, наказами Міністерства екології та природних ресурсів України, дорученнями Міністра екології та природних ресурсів, його заступників, наказами Держекоінспекції, дорученнями Голови Держекоінспекції, актами Ради міністрів Автономної Республіки Крим, обласних державних адміністрацій, обласних рад, іншими актами законодавства України, а також цим Положенням.
Основними завданнями Інспекції є реалізація повноважень Держекоінспекції у межах відповідної території( пункт 3 Розділу І Положення № 312).
Відповідно до пункту 2 Розділу ІІ Положення № 312 Державна екологічна інспекція в Дніпропетровській області здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням територіальними органами центральних органів виконавчої влади, місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування в частині здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади, підприємствами, установами та організаціями незалежно від форми власності і господарювання, громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, а також юридичними особами - нерезидентами вимог законодавства: про екологічну та радіаційну безпеку; про охорону земель, надр; про охорону, раціональне використання вод та відтворення водних ресурсів; про охорону атмосферного повітря; про охорону, захист, використання та відтворення лісів; про раціональне використання, відтворення і охорону об`єктів тваринного світу; про охорону, використання і відтворення риби та інших водних живих ресурсів; щодо наявності дозволів, лімітів та квот на спеціальне використання природних ресурсів, дотримання їх умов; про охорону, утримання і використання зелених насаджень; про використання, охорону і відтворення об`єктів рослинного світу; щодо дотримання правил створення, поповнення, зберігання, використання та державного обліку зоологічних, ботанічних колекцій і торгівлі ними; з питань дотримання положень Конвенції про міжнародну торгівлю видами дикої фауни і флори, що перебувають під загрозою зникнення (CITES); під час ведення мисливського господарства та здійснення полювання; про збереження об`єктів рослинного та тваринного світу, занесених до Червоної та Зеленої книг України, формування, збереження і використання екологічної мережі; про охорону і використання територій та об`єктів природно-заповідного фонду; з питань поводження з відходами; у сфері хімічних джерел струму в частині забезпечення екологічної безпеки виробництва хімічних джерел струму та утилізації відпрацьованих хімічних джерел струму, ведення обліку обсягів накопичення відпрацьованих хімічних джерел струму та передачі їх для утилізації; щодо дотримання вимог реєстрації в суднових документах операцій із шкідливими речовинами та сумішами, баластними та лляльними водами; щодо дотримання заходів біологічної і генетичної безпеки стосовно біологічних об`єктів природного середовища під час створення, дослідження та практичного використання генетично модифікованих організмів у відкритій системі.
Таким чином, Державна екологічна інспекція в Дніпропетровській області є уповноваженим органом Державної екологічної інспекції України, який наділений повноваженнями щодо здійснення на території Дніпропетровської області заходів державного нагляду (контролю) за додержанням територіальними органами центральних органів виконавчої влади, місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування в частині здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади, підприємствами, установами та організаціями незалежно від форми власності і господарювання, громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, а також юридичними особами - нерезидентами вимог законодавства в тому числі щодо використання та охорони надр.
Відповідно до статті 20 Закону України «Про місцеве самоврядування» державний контроль за діяльністю органів і посадових осіб місцевого самоврядування може здійснюватися лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, і не повинен призводити до втручання органів державної влади чи їх посадових осіб у здійснення органами місцевого самоврядування наданих" їм власних повноважень.
Відповідно до положень статті 202 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» до компетенції центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, у сфері охорони навколишнього природного середовища належить: а) організація і здійснення у межах компетенції державного нагляду (контролю) за додержанням центральними органами виконавчої влади та їх територіальними органами, місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування в частині здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади, підприємствами, установами та організаціями незалежно від форми власності та господарювання, громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, а також юридичними особами - нерезидентами вимог законодавства: про екологічну та радіаційну безпеку; про використання та охорону земель; про охорону і раціональне використання вод та відтворення; водних ресурсів; про охорону атмосферного повітря; про охорону, захист, використання та відтворення лісів; про охорону, утримання і використання зелених насаджень; про використання, охорону і відтворення рослинного світу;... е) надання обов`язкових до виконання приписів щодо усунення виявлених порушень вимог законодавства з питань, що належать до його компетенції, та здійснення контролю за їх виконанням та ін.
Згідно статті 8 Господарського кодексу України держава, органи державної влади та органи місцевого самоврядування не є суб`єктами господарювання.
Відповідно до пункту «б» частини першої статті 33 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать делеговані повноваження:
1) здійснення контролю за додержанням земельного та природоохоронного законодавства, використанням і охороною земель, природних ресурсів загальнодержавного та місцевого значення, відтворенням лісів;
3) координація діяльності місцевих органів земельних ресурсів;
4) погодження клопотань про надання дозволу на спеціальне використання природних ресурсів загальнодержавного значення;
5) вирішення земельних спорів у порядку, встановленому законом;
6) вжиття необхідних заходів щодо ліквідації наслідків надзвичайних ситуацій відповідно до закону, інформування про них населення, залучення в установленому законом порядку до цих робіт підприємств, установ та організацій, а також населення;
7) визначення території для розміщення відходів відповідно до законодавства;
7-1) здійснення контролю за діяльністю суб`єктів підприємницької діяльності у сфері поводження з відходами;
8) підготовка висновків щодо надання або вилучення в установленому законом порядку земельних ділянок, що проводиться органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування;
9) організація і здійснення землеустрою, погодження проектів землеустрою;
10) здійснення контролю за впровадженням заходів, передбачених документацією із землеустрою;
11) створення та забезпечення функціонування місцевих екологічних автоматизованих інформаційно-аналітичних систем, які є складовою мережі загальнодержавної екологічної автоматизованої інформаційно-аналітичної системи забезпечення доступу до екологічної інформації;
12) здійснення контролю за додержанням юридичними та фізичними особами вимог у сфері поводження з побутовими та виробничими відходами та розгляд справ про адміністративні правопорушення або передача їх матеріалів на розгляд інших державних органів у разі порушення законодавства про відходи;
13) надання відомостей з Державного земельного кадастру відповідно до закону;
14) здійснення контролю за забезпеченням безперешкодного і безоплатного доступу громадян до узбережжя водних об`єктів та островів для загального водокористування відповідно до закону.
Згідно з абзацом 2 частини першої статті 33 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до відання виконавчих органів міських (за винятком міст районного значення) рад, крім повноважень, зазначених у пункті "б" частини першої цієї статті, належить координація на відповідній території діяльності спеціально уповноважених державних органів управління з охорони природи.
Відповідно до п.1, 5 Порядку контролю за здійсненням органами місцевого самоврядування делегованих повноважень органів виконавчої влади, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 09 березня 1999 року № 339 контроль за здійсненням органами місцевого самоврядування делегованих повноважень органів виконавчої влади (далі - контроль) покладається на відповідні місцеві держадміністрації та Раду міністрів Автономної Республіки Крим, а у випадках, передбачених законодавством, - на міністерства та інші центральні органи виконавчої влади, їх територіальні органи.
Міністерства та інші центральні органи виконавчої влади, їх територіальні органи здійснюють контроль відповідно до повноважень та у порядку, визначеному законодавством.
Згідно пункту 8 Порядку контролю за здійсненням органами місцевого самоврядування делегованих повноважень органів виконавчої влади, порядок, періодичність і терміни проведення перевірок здійснення виконавчими органами сільських, селищних, міських рад делегованих повноважень органів виконавчої влади визначаються керівником органу, що здійснює контроль.
За результатами перевірки оформляється акт за підписом осіб, які проводили перевірку. Акт передається керівникові органу, який призначив перевірку, а копія акта передається органу місцевого самоврядування, в якому проводилася перевірка (пункт 12).
Частиною 3 глави ІІ Положення № 312 встановлено, що до функцій держекоінспекції належить проводити перевірки (у тому числі документальні) із застосуванням інструментально-лабораторного контролю, складати відповідно до законодавства акти за результатами здійснення державного нагляду (контролю) за додержанням вимог законодавства з питань, що належать до її компетенції, надає обов`язкові до виконання приписи щодо усунення виявлених порушень вимог законодавства та здійснює контроль за їх виконанням, здійснює лабораторні вимірювання (випробування).
Посилання позивача щодо проведення перевірки та винесення оскаржуваного припису, на думку позивача, Державною екологічною інспекцією в Дніпропетровській області на підставі Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфер господарської діяльності» не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду справи.
Стосовно посилання позивача щодо не оформлення акту перевірки № 753/3/19 до ініфікованої форми, суд зазначає наступне.
Використання уніфіковоної форми акту перевірки передбачено частиною 5 статті 4 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності».
Оскільки Державна екологічна інспекція в Дніпропетровській області при проведенні перевірки не зазсосовувала норми Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», відповідач не мав підстав для складання уніфіковоної форми акту перевірки.
В свою чергу, відповідно до пункту 2 Порядку №339, контроль здійснюється шляхом аналізу актів органів місцевого самоврядування, надання органами місцевого самоврядування інформації про виконання делегованих повноважень органів виконавчої влади, проведення перевірок діяльності виконавчих органів сільських, селищних, міських рад.
Проте другим абзацом 7 пункту Порядку контролю за здійсненням органами місцевого самоврядування делегованих повноважень органів виконавчої влади визначено, що на вимогу органу, що здійснює контроль, виконавчі органи сільських, селищних, міських рад мають надавати інформацію про виконання окремих делегованих повноважень.
Пунктом 5 Порядку контролю за здійсненням органами місцевого самоврядування делегованих повноважень органів виконавчої влади зазначено, що Міністерства та інші центральні органи виконавчої влади, їх територіальні органи здійснюють контроль відповідно до повноважень та у порядку, визначеному законодавством
Отже, територіальним органом цетрального органу виконавчої влади (Державна екологічна інспекція в Дніпропетровській області ), проводиться контроль не тільки шляхом аналізу актів органів місцевого самоврядування, а й відповідно до повноважень та у порядку, визначеному законодавством. Як вже встановлено судом, при здійсненні контролю, у вигляді планової перевірки, Державна екологічна інспекція в Дніпропетровській області діяла на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією Укрїани та законами України, відповідно твердження позивача щодо того, що контроль за здійсненням органами місцевого самоврядування делегованих повноважень органів виконавчої влади можливий тільки у вигляді дослідження та аналізу актів, прийнятих позивачем з питання здійснення делегованих повноважень органів виконавчої влади, не знайшло свого підтвердження.
Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначає, зокрема, Закон України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» від 05.04.2007 № 877-V(далі - Закон № 877-V).
В абзацах 2, 3 частини першої статті 1 вказаного Закону визначено, що державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.
Заходи державного нагляду (контролю) - планові та позапланові заходи, які здійснюються у формі перевірок, ревізій, оглядів, обстежень та в інших формах, визначених законом.
Згідно з абзацами 1-6 частини першої статті 5 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» планові заходи здійснюються відповідно до річних планів, що затверджуються органом державного нагляду (контролю) не пізніше 1 грудня року, що передує плановому. Внесення змін до річних планів здійснення заходів державного нагляду (контролю) не допускається, крім випадків зміни найменування суб`єкта господарювання та виправлення технічних помилок. Плановим періодом вважається рік, який обчислюється з 1 січня по 31 грудня планового року. Плани здійснення заходів державного нагляду (контролю) на наступний плановий період повинні містити дати початку кожного планового заходу державного нагляду (контролю) та строки їх здійснення. Протягом планового періоду здійснення більш як одного планового заходу державного нагляду (контролю) щодо одного суб`єкта господарювання одним і тим самим органом державного нагляду (контролю) не допускається. За наявності у суб`єкта господарювання відокремлених підрозділів планові заходи державного нагляду (контролю) щодо такого суб`єкта господарювання можуть здійснюватися одночасно в усіх відокремлених підрозділах протягом строку здійснення одного планового заходу. Внесення одного й того самого суб`єкта господарювання до планів здійснення заходів державного нагляду (контролю) різних органів державного нагляду (контролю) є підставою для проведення щодо такого суб`єкта господарювання комплексного планового заходу державного нагляду (контролю).
За результатами здійснення планового або позапланового заходу посадова особа органу державного нагляду (контролю) складає акт (абз. 1 ч. 6 ст. 7 Закону № 877-V).
На підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п`яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу (ч. 7 ст. 7 Закону № 877-V).
Припис - обов`язкова для виконання у визначені строки письмова вимога посадової особи органу державного нагляду (контролю) суб`єкту господарювання щодо усунення порушень вимог законодавства. Припис не передбачає застосування санкцій щодо суб`єкта господарювання. Припис видається та підписується посадовою особою органу державного нагляду (контролю), яка здійснювала перевірку (ч. 8 ст. 7 Закону № 877-V).
Відповідно до частини 9 статті 7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» розпорядчі документи щодо усунення порушень вимог законодавства можуть бути оскаржені до відповідного центрального органу виконавчої влади або суду в установленому законом порядку.
З огляду на зміст положень статей 4, 7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» припис органу державного нагляду (контролю) є розпорядчим документом, в якому, з урахуванням характеру спірних правовідносин, мають бути наведені конкретні порушення суб`єктом господарювання норм законодавства про охорону навколишнього природного середовища, які вже мали місце на момент проведення перевірки, та встановлені строки усунення цих порушень, оскільки метою видання приписів є саме усунення таких виявлених порушень.
Таким чином, до припису можуть включатися виключно вимоги, направлені на усунення виявлених у ході перевірки порушень.
Так, вказані пункти припису містять вимоги про надання на розгляд до Держекоінспекції в Дніпропетровській області:
- інформацію та копії документів, які розглядаються в ході інспекційної перевірки в повному обсязі (пункт 15 припису);
- інформацію по проведенню робіт з реконструкції парку в центральній частині міста та копію проекту реконструкції парку (пункт 22 припису);
- інформацію щодо знесення зелених насаджень на території парку в центральній частині міста, копію ордеру на видалення зелених насаджень та інформацію щодо сплати відновної вартості (пункт 23 припису);
- акти обстеження зелених насаджень, які були знесені в період 2017-2019 років у м. Вільногірськ (пункт 24 припису);
У той же час, зі змісту акту та припису не вбачається можливим визначити, які саме порушення допущені з боку позивача та норми якого нормативно-правового акту не виконані ним, оскільки як на порушення відповідач посилається лише на положення статті 202 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», яка містить перелік прав Державної екологічної інспекції (далі по тексту ДЕІ) та не встановлює жодних вимог природоохоронного законодавства для їх виконання суб`єктом або обов`язків такого суб`єкта.
Оскільки припис, як обов`язкова для виконання у визначені строки письмова вимога посадової особи органу державного нагляду щодо усунення порушень вимог законодавства, вона не передбачає застосування санкцій, видається та підписується посадовою особою органу державного нагляду (контролю), яка здійснювала перевірку.
Отже, суть припису виключно обов`язкова письмова вимога щодо усунення конкретних порушень вимог законодавства.
Таким чином, включення до змісту припису вимог (щодо надання інформації та копії документів), які не спрямовані на усунення конкретних виявлених порушень законодавства, а мають загальний характер, суперечить суті та меті припису як розпорядчого документа, що складається за результатами заходу державного нагляду.
При цьому, що під час здійснення планового заходу, Державна екологічна інспекція в Дніпропетровській області мала усі права та підстави отримувати необхідні для проведення перевірки документи, однак, таким правом не скористалася, змінивши реалізацію свого права на отримання інформації під час перевірки на вимогу у приписі.
Отже, суд приходить до висновку, що вимоги пунктів 15, 22, 23, 24 оскаржуваного припису є протиправними, а припис в цій частині підлягає скасуванню.
Щодо вимог пунктів 1-4, 5-14,17-21, 25-26 припису, суд зазначає, що останні не є делегованими Вільногірській міській раді повноваженнями органів виконавчої влади, визначеними статтею 33 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», а отже, відповідно до норм статті 202 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» не могли бути предметом державного нагляду (контролю) Інспекції відносно Вільногірської міської ради та, відповідно, бути відображеними у приписі, як порушення.
При цьому суд враховує також наступні обставини.
Так, стосовно пункту 1 припису, який вимагає розробити інвентаризацію джерел викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря з посиланням на статті 10, 11, 27 Закону України «Про охорону атмосферного повітря», суд зазначає, що ні висновки акту перевірки, ні наведені норми законодавства не встановлюють обов`язку міської ради проводити таку інвентаризацію. Отже, відповідачем не доведено, що в даному випадку є порушення.
Щодо пункту 2 припису, де вимагається отримати дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря з посиланням на статті 10, 11, 27 Закону України «Про охорону атмосферного повітря», суд зазначає, що акт перевірки не містить жодної інформації стосовно того, на яких саме об`єктах чи джерелах Вільгірської міської ради необхідно мати дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря, на яких вони є чи відсутні. Норма пункту 2 припису не містить жодної конкретної інформації, що унеможливлює його виконання навіть за наявності відповідних порушень.
Щодо пункту 4 припису, який вимагає забезпечити складання статистичної звітності по формі 2-ТП (повітря) відповідно до чинного законодавства з посиланням на статтю 10 Закону України «Про охорону атмосферного повітря», суд зазначає, що акт перевірки не містить жодної інформації стосовно того, які порушення допущені Вільногірською міською радою Дніпропетровської області, що і стало причиною внесення пункту 4 до припису.
Щодо пункту 7 припису, в якому вимагається отримати дозвіл спеціальне водокористування з посиланням на статті 44, 48,49 Водного кодексу України, суд вказує, що припис не містить жодної інформації, в яких саме місцях та на яких об`єктах позивач здійснює спеціальне водокористування без дозволу, а відповідно має його отримати.
Стосовно пункту 8 припису, в якому вимагається розробити проект встановлення зон санітарної охорони водозабірної свердловини з посиланням на статтю 44 Водного кодексу України та статтю 113 Земельного кодексу України, суд зазначає, що ані припис, ані акт перевірки не містить жодної інформації, в яких місцях, для яких об`єктів Вільногірська міська рада має розробити такий проект.
Щодо пункту 9 припису, який вимагає забезпечити складання статистичної звітності по формі 2-ТП (водогосп) та № 7-ГР (підземні води) відповідно до вимог природоохоронного законодавства з посиланням на статті 25,44, Водного Кодексу України, суд зазначає, що акт перевірки не містить жодної інформації стосовно того, які порушення допущені Вільногірською міською радою Дніпропетровської області, що і стало причиною внесення пункту 9 до припису.
Щодо пункту 11, який вимагає забезпечити експлуатацію полігона твердих побутових відходів за наявності санітарно технічного паспорту та інструкції з експлуатації полігона, з посиланням на статтю 35-1 Закону України «Про відходи», суд зазначає, що стаття 35-1 Закону України визначає вимоги щодо поводження з побутовими відходами, проте ані акт перевірки, ані припис не містять жодної інформації, в чому саме полягає порушення позивача в цій частині і що саме стало підставою для складання пунктів такого змісту.
Щодо пункту 12, який зобов`язує вжити заходи щодо впорядкування стану полігону твердих побутових відходів згідно вимог чинного законодавства з посиланням на ст. 33 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» та статей 17,21, 33, 35-1 Закону України» також не містить інформації, в чому саме полягає порушення позивача в цій частині і що саме стало підставою для складання пунктів такого змісту.
Стосовно пункт 13 припису, в якому вимагається забезпечити визначення складу, властивостей та ступеня небезпеки відходів для навколишнього природного середовища і здоров`я людини згідно вимог чинного законодавства з посиланням на статтю 12 Закону України «Про відходи», суд зазначає, що дана норма права встановлює порядок виявлення та обліку безхазяйних відходів.
Згідно з ч. 10 ст. 12 Закону України «Про відходи» у разі отримання звернення (повідомлення) Рада міністрів Автономної Республіки Крим, обласні, Київська та Севастопольська міські державні адміністрації, а також органи місцевого самоврядування зобов`язані визначити кількість, склад, властивості, вартість відходів, рівень їх небезпеки для навколишнього природного середовища і здоров`я людини та вжити заходів для визначення власника відходів.
Ні акт перевірки, ні припис не містить жодної інформації, в чому саме полягає порушення Вільногірської міської ради Дніпропетровської області, стосовно яких саме безхазяйних відходів позивачем не вжито заходів реагування і що стало підставою для складання пункту такого змісту.
Щодо пункт 14 припису, де вимагається забезпечити проведення контролю за впливом полігону твердих побутових відходів на навколишнє природне середовище з посиланням на статті 21, 28, 29, 33, 35-1 Закону України «Про відходи», ст. 24 Закону України «Про охорону навколишнього природнього середовища», ст. 11 Закону України «Про охорону атмосферного повітря», ст. 44,70,105 Водного Кодексу України, ст. 164 Земельного Кодексу України, суд вказує, що ані припис, ані акт перевірки не містить жодної обґрунтованої інформації, в чому саме полягає порушення позивача в даній частині і що стало підставою для складання пункту такого змісту.
До таких самих висновків суд приходить відповідно пунктів 17, 18 та 19, оскільки ні акт на припис не містить обґрунтованої інформації, в чому саме полягає порушення позивача в даній частині і що стало підставою для складання пункту такого змісту.
Щодо пункту 21 припису, де вимагається вирішити питання стосовно роздільного збирання відходів скла, паперу, небезпечних відходів, негабаритних відходів, харчових відходів тощо на території Вільногірської міської ради з посиланням на статті 5,21, 33, 35-1 Закону України «Про відходи», суд зазначає, що стаття 27 даного Закону регламентує ведення реєстру об`єктів утворення, оброблення та утилізації відходів, а стаття 33 цього ж Закону встановлює вимоги щодо зберігання та видалення відходів.
Дані норми взагалі не регламентують порушення, зазначені у пункті 21 припису, а припис та акт перевірки не містять жодної обґрунтованої інформації, в чому саме полягає порушення Вільногірської міської ради Дніпропетровської області і що стало підставою для складання пункту такого змісту.
Стосовно пункту 21 припису, який вимагає провести інвентаризацію зелених насаджень з посиланням на статтю 27 Закону України «Про рослинний світ», суд вказує, що відповідно до Інструкції з інвентаризації зелених насаджень у населених пунктах України, затвердженої наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 24.12.2001 року №226, відповідальними за проведення інвентаризації зелених насаджень, в межах повноважень, визначених законодавством, є органи місцевого самоврядування, балансоутримувачі, власники чи користувачі земельних ділянок, підприємства, організації, установи, на території яких розташовані зелені насадження.
Ні акт перевірки, ні припис не містять жодної інформації, в чому саме полягає порушення позивача і що стало підставою для складання пункту такого змісту, які саме зелені насадження потребують інвентаризації та де вони розташовані.
Щодо пункту 26 припису, де вимагається запровадити ведення обліку зелених насаджень, які розташовані на території Вільногірської міської ради Дніпропетровської області та скласти їх реєстр за видовим складом та віком з посиланням на статті 25, 38 Закону України «Про рослинний світ» та статтю 28 Закону України «Про благоустрій населених пунктів», суд зазначає, що жодна із перелічених статей не встановлює обов`язку органу місцевого самоврядування вести такий облік.
Натомість, Порядок ведення державного обліку і кадастру рослинного світу, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 22 лютого 2006 р. №195 визначає це як обов`язок Міндовкілля, структурними підрозділами екології та природних ресурсів обласних, Київської та Севастопольської міських держадміністрацій, органом виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань охорони навколишнього природного середовища.
Таким чином, вимоги пунктів 1-4, 5, 6-8, 9, 10, 11, 12, 13, 14, 17-18, 19, 20-21, 25-26 не спрямовані на усунення конкретних виявлених порушень законодавства, зафіксованих у акті перевірки, а містять загальну інформацію без підтвердження доказами та фактами, не стосуються повноважень органів місцевого самоврядування, та не могли бути предметом перевірки.
Особливу увагу, суд звертає на те, що виявлені та описані в акті перевірки порушення стосуються насамперед дотримання вимог природоохоронного законодавства іншими юридичними особами, передусім, створеними позивачем комунальними закладами, які є окремими та самостійними юридичними особами. Позивач не може нести відповідальність та обов`язки, які стосуються таких юридичних осіб.
З урахуванням викладеного, припис в цій частині є протиправним та підлягає скасуванню.
При ухваленні рішення суд виходить з того, що неприпустимим є винесення припису з вказівкою на дотримання загальних норм чинного законодавства, проте, як встановлено судом, більшість з перелічених пунктів припису не містять зазначення конкретного усунення порушення, а інші мають вказівку на виключно на надання інформації.
Згідно з частиною 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Відповідно до статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Підсумовуючи вищевикладене, суд доходить висновку про задоволення позову шляхом визнання протиправним та скасування оскаржуваного припису, оскільки він прийнятий без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, та без урахування норм чинного законодавства.
Відповідно до частини 1 статті 143 Кодексу адміністративного судочинства України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.
При задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу адміністративного судочинства України, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа (ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України).
Позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання позову до суду в розмірі 1921,00грн., що документально підтверджується платіжним дорученням № 709 від 09.12.2019 року.
Отже, оскільки позовну заяву задоволено, сплачений судовий збір за подачу позову до суду в сумі 1921,00 грн. підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.
Керуючись ст.ст. 139, 241-246, 262, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -
Визнати протиправним та скасувати припис від 30.10.2019 року № 2-100995-3-3 винесений Державною екологічною інспекцією у Дніпропетровській області.
Стягнути з Державної екологічної інспекції у Дніпропетровській області на користь Вільногірської міської ради Дніпропетровської області судові витрати зі сплати судового збору в сумі 1921,00 грн.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені статтями 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя С.І. Озерянська