Справа № 523/6209/19-а
Суддя: Соколов О. М.
Дата ухвалення: 2021-05-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

печерський районний суд міста києва
Справа № 523/6209/19-а
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2021 року Печерський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді Соколова О.М.,

за участю секретаря судових засідань Проскурні А.Г.,

розглянувши у спрощеному позовному провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Інспектора Національної поліції сержанта Стрижкова Дмитра Дмитровича про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

19 червня 2019 року до провадження судді Печерського районного суду м. Києва Соколова О.М. надійшов вищевказаний позов ОСОБА_1 до Інспектора Національної поліції сержанта Стрижкова Дмитра Дмитровича про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що оскаржувана постанова є незаконною, оскільки винесена з порушенням норм чинного законодавства. Зокрема, посилається на відсутність доказів, які б підтверджували факт вчинення позивачем правопорушення за ч. 2 ст. 122 КУпАП України. Крім того, позивач зазначає, що він не порушував вимоги п. 8.10 Правил дорожнього руху (надалі - ПДР), на що посилається у своїй постанові відповідач, зокрема, під час руху транспортного засобу він не їхав на червоний знак світлофора. Вважає винесення вказаної постанови у справі про адміністративне правопорушення неправомірним.

У судове засідання позивач не з`явився, про розгляд заяви повідомлений належним чином, причини неявки не повідомив.Проте подав заяву про розгляд справи у його відсутність.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про розгляд заяви повідомлявся належним чином, про причини неявки до суду не повідомив.

Відповідно до ст. 205 КАС України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

За наведених обставин, суд, приходить до висновку про розгляд справи у відсутність учасників на підставі наявних в ній даних.

Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.

Згідно частини першої статті 8 Кодексу адміністративного судочинства України усі учасники судового процесу є рівними пере законом і судом.

За змістом статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Кожна особа, яка звернулася за судовим захистом, розпоряджається своїми вимогами на свій розсуд, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд вживає визначені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

Як вбачається зі змісту позову, постановою серії ДПО18 №009466 від 15.04.2019 інспектором Стрижковим Дмитром Дмитровичем притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності і накладено на нього адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 425 грн.

Диспозиція ч. 2 ст. 122 КУпАП передбачає відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Так, на підтвердження заявлених позовних вимог про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення ОСОБА_1 надано суду у якості письмових доказів: копію постанови про накладення адміністративного стягнення,копію посвідчення водія та копію паспорту громадянина.

Частиною восьмою статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що при розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.

Разом з тим, копії які долучені до матеріалів справи є нє належної якості, з них не можливо прочитати текст документа, та не чітко видно всі реквізити.

Протокольною ухвалою суду від 26.03.2020 року задоволено клопотання представника позивача та витребувано копію постанови про накладення адміністративного стягнення.

Відповідно до ч.5 ст. 55 КАС України, якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Проте, на виконання ухвали суду вказаних доказів суду не надано.

Таким чином, доводи позивача на які він посилається у тексті позовної заяви не можливо перевірити.

У статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

За нормами статті 76 Кодексу адміністративного судочинства України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (стаття 90 Кодексу адміністративного судочинства України ).

Враховуючи викладене, оскільки доводи позивача на які він посилається у позовній заяві не знайшли свого підтвердження, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 6, 11, 72-90, 242-246, 250, 255, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Інспектора Національної поліції сержанта Стрижкова Дмитра Дмитровича про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення - відмовити в повному обсязі.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга подається апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Суддя Соколов О.М.