Справа № 420/17899/22
Суддя: Юхтенко Л.Р.
Дата ухвалення: 2023-04-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 квітня 2023 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді: Юхтенко Л.Р.,

розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні Одеського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовною заявою Військової частини НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ) (код ЄДРПОУ НОМЕР_3 , місцезнаходження: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_4 , дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 , останнє відоме місце зайняття (роботи): військова частина НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ) місцезнаходження: АДРЕСА_1 , останнє відоме місце реєстрації: АДРЕСА_2 ) про визнання протиправними дії та стягнення завданої шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду 09 грудня 2022 року через канцелярію суду надійшла позовна заява Військової частини НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ) (код ЄДРПОУ НОМЕР_3 , місцезнаходження: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_4 , дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 , останнє відоме місце зайняття (роботи): військова частина НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ) місцезнаходження: АДРЕСА_1 ), в якій просив:

визнати протиправними дії відповідача щодо завдання збитків державі, в особі Військової частини НОМЕР_1 , під час проходження військової служби в частині нанесення шкоди по службам: речовій; ракетно-артилерійського озброєння, на загальну суму 43667,38 грн.;

стягнути з відповідача на користь позивача завдану шкоду в розмірі 43667,38 грн. по службам: речовій; ракетно-артилерійського озброєння, яка встановлена службовими розслідуваннями за результатами яких видані накази командира Військової частини НОМЕР_1 : від 20.11.2019 року №2146, від 18.11.2019 року №2132.

Також у позовній заяві позивач просив стягнути з відповідача на його користь судовий збір в розмірі 2481 грн.

Ухвалою суду від 19.12.2022 року позовну заяву залишено без руху.

На виконання приписів ч. 4 ст. 171 КАС України судом 23.12.2022 надіслано запит органу державної влади щодо доступу до персональних даних відповідача щодо відомостей про реєстрацію місця проживання ОСОБА_1 .

25.01.2023 до суду надійшла відповідь відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС в Одеській області на запит суду, щодо місця реєстрації відповідача по справі, відповідно до якої ОСОБА_1 в м. Одесі та Одеської області не значиться.

Ухвалою суду від 03.02.2023 року після усунення недоліків у позові та отримання відповідівідділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС в Одеській області, керуючись приписами ч. 7 ст. 171 КАС України,поновлено позивачу строк звернення до суду, прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику) учасників справи в порядку ч. 5 ст. 262 КАС України за цією позовною заявою.

На обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що наказом командира Військової частини НОМЕР_1 , старшого лейтенанта ОСОБА_1 з 21.11.2019 року було виключено із списків особового складу військової частини, з усіх видів забезпечення та направлено длязарахування на військовий облік до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Під час проходження військової служби відповідач завдав державі в особі Військової частини НОМЕР_1 майнову шкоду у розмірі 47786,39 грн. по службам: речовій; ракетно-артилерійського озброєння. Даний факт було встановлено службовими розслідуваннями, за результатом яких видані накази командира Військової частини НОМЕР_1 : від 20.11.2019 року №2146, від 18.11.2019 року №2132.

Внаслідок щомісячного утримання з грошового забезпечення в розмірі 20%,сума заборгованості, яка рахується за відповідачем зменшилась і згідно з витягу з книги грошових стягнень та нарахувань Військової частини НОМЕР_1 становить 43667,38 грн.

Факт завданої майнової шкоди відповідачем підтверджується матеріалами службового розслідування.

Копію ухвали про відкриття провадження було надіслано засобами поштового зв`язку на адресу реєстрації відповідача, що зазначена у матеріалах службового розслідування, а саме: АДРЕСА_2 .

Відповідно до даних Трекінг відправлень Укрпошта поштове відправлення 959 вручено особисто 29.03.2023 року.

Також повідомлення відповідача про розгляд справи було здійснено шляхом опублікування оголошення на сайті Судової влади в порядку ст. 130 КАС України, 07 лютого 2023 року.

Відзив на позовну заяву до суду не надходив.

Відповідно до ч. 6 ст. 162 КАС України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

До суду 08 лютого 2023 року від позивача надійшла заява про долучення додатків до справи, до якої додані копії матеріалів службового розслідування щодо завдання шкоди ОСОБА_1 на 41 арк.

Вивчивши матеріали справи, а також обставини, якими обґрунтовуються вимоги, докази, якими вони підтверджуються, суд встановив таке.

Матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 проходив військову службу у Військовій частині НОМЕР_1 .

Згідно з витягу з наказу командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №243 від 21.11.2019 старшого лейтенанта ОСОБА_1 з 21.11.2019 виключено зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення та направлено для зарахування на військовий облік до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно з довідки-розрахунку щодо втраченого речового майна під час прийому посади 3 МБ РВ залишкова вартість втраченого речового майна складає: за бронежилет Корсар МЗс 1-4 32753,07 грн., за шолом кевраловий 8840,25 грн., за окуляри захисні 3314,56 грн., всього 44907,89 грн.

На підставі рапорту командира НОМЕР_5 механізованого батальйону підполковника ОСОБА_2 № НОМЕР_6 від 28.10.2019 на проведення службового розслідування за фактом виявлення нестачі майна розвідувального взводу 3 механізованого батальйону було видано наказ командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно господарської діяльності) №1955 від 28.10.2019 Про призначення службового розслідування за фактом нестачі майна розвідувального взводу 3 механізованого батальйону, що підтверджено витягом з цього наказу.

Так, матеріалами справи підтверджено, що за фактом виявленої нестачі під час прийому посади командира розвідувального взводу 3 механізованого батальйону лейтенанта АДРЕСА_3 проведено службове розслідування.

Згідно з пояснюючої записки старшого лейтенанта ОСОБА_3 , при прийомі посади командира розвідувального взводу в односторонньому порядку виявив нестачу трьох трубок розвідника де вказав в акті прийому посади.

У пояснюючій записці від 19.11.2019 року старший лейтенант ОСОБА_4 вказав, що 5.12.2019 року він прийняв посаду командира розвідувального взводу третього механізованого батальйону, де додав акт прийому посади №943/2 від 31.01.19 року, де вказані всі недоліки по прийому посади командира розвідувального взводу третього механізованого батальйону.

За результатами розслідування складено та затверджено командиром військової частини НОМЕР_1 акт проведення службового розслідування.

Цим актом зафіксовано висновок, що службовим розслідуванням встановлено факт несвоєчасного прийняття посади та здачі даної справи старшим лейтенантом ОСОБА_5 внаслідок чого недостача майна, яка була виявлена в ході прийняття посади не висвітлена. Рапорт на проведення службового розслідування не надавався. Отже можна зробити висновок, що дане майно було втрачено за період подачі рапорту від 05.12.2018 року по 25.01.2019 року.

Відповідно до п.3 Акту проведення службового розслідування за фактом виявленої нестачі під час прийому посади командира розвідувального взводу 3 механізованого батальйону лейтенанта ОСОБА_6 запропоновано лейтенанта ОСОБА_3 притягнути до повної матеріальної відповідальності та визнати винним у завданні шкоди держави та притягнути до виплати за втрачене майно речової служби на суму 44907,89 грн. згідно з довідки-розрахунку по речовій службі(акт без дати і номеру).

Згідно з витягу з наказу командира Військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно господарської діяльності) №2146 від 20.11.2019 «Про результати службового розслідування за фактом виявленої нестачі під час прийому посади командира розвідувального взводу 3 механізованого батальйону лейтенанта ОСОБА_6 » оголошено нестачу по речовій службі на суму 44907, 89 грн та старшого лейтенанта ОСОБА_3 притягнуто до повної матеріальної відповідальності та визнано винним у завданні шкоди державі та притягнуто до виплати за втрачене майно речової служби на суму 44907,89 грн. згідно довідки-розрахунку по речовій службі.

Також суд встановив, що відповідно до довідки-розрахунку №28 Про вартість шкоди завданої державі внаслідок знищення майна служби РАО, вартість вказаної шкоди становить 2878,41 грн.

Відповідно до витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 28.10.2019 року № 1955 «Про призначення службового розслідування за фактом нестачі майна розвідувального взводу 3 механізованого взводу 3 механізованого батальйону», згідно з рапорту командира НОМЕР_5 механізованого батальйону підполковника ОСОБА_2 , доручено за даним фактом провести службове розслідування.

За результатами службового розслідування складено та затверджено акт, яким встановлено факт несвоєчасного прийняття посади та здачі даної посади старшим лейтенантом ОСОБА_5 внаслідок чого недостача майна, яка була виявлена в ході прийняття посади не висвітлена. Рапорт на проведення службового розслідування не надавався. Отже, можна зробити висновок, що дане майно було втрачене за період подачі рапорту від 05.12.2018 року по 25.01.2019.

Пунктом 3 цього акту запропоновано старшого лейтенанта В. Сікунп притягнути до повної матеріальної відповідальності та визнати винним у завданні шкоді державі та притягнути до виплати за втрачене майно служби ракетно-артилерійського озброєння на суму 2878, 50 грн.

Згідно з витягу з наказу командира Військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно господарської діяльності) №2132 від 18.11.2019 «Про результати службового розслідування за фактом виявленої нестачі майна розвідувального взводу 3 механізованого батальйону старшого лейтенанта ОСОБА_3 притягнуто до повної матеріальної відповідальності та визнано винним у завданні шкоди державі та притягнуто до виплати за втрачене майно служби ракетно-артилерійського озброєння на суму 2878,50 грн, згідно довідки-розрахунку по службі ракетно-артилерійського озброєння.

У позовній заяві позивач зазначив, що внаслідок щомісячного утримання з грошового забезпечення в розмірі 20%, сума заборгованості, яка рахується за відповідачем зменшилась і згідно з витягу з книги грошових стягнень та нарахувань Військової частини НОМЕР_1 становить 43667,38 грн.

У зв`язку з добровільною несплатою відповідачем відшкодування шкоди, завданої державі позивач звернувся до суду із цим позовом.

Проаналізувавши положення чинного законодавства, обставини справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги належать задоволенню частково, з огляду на таке.

Відповідно до п. 17 ч. 1 ст. 4 КАС України публічна служба - діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

Закон України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25 березня 1992 року № 2232-XII здійснює правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби.

Відповідно до ч. 4 ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» порядок проходження військової служби, права та обов`язки військовослужбовців визначаються цим та іншими законами, відповідними положеннями про проходження військової служби, що затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами.

Загальні права та обов`язки військовослужбовців Збройних Сил України і їх взаємовідносини, правила внутрішнього порядку у військовій частині та її підрозділах визначаються Статутом внутрішньої служби Збройних Сил України затвердженим Законом України «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України» від 24 березня 2019 року № 548-XIV (далі - Статут № 548-XIV).

Згідно з ст.11 Статуту № 548-XIV необхідність виконання завдань оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності, а також завдань, визначених міжнародними зобов`язаннями України покладає на військовослужбовців такі обов`язки: свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок;бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим;беззастережно виконувати накази командирів (начальників) і захищати їх у бою, як святиню оберігати Бойовий Прапор своєї частини;постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України;знати й утримувати в готовності до застосування закріплене озброєння, бойову та іншу техніку, берегти державне майно;дорожити бойовою славою Збройних Сил України та своєї військової частини, честю і гідністю військовослужбовця Збройних Сил України;поважати бойові та військові традиції, допомагати іншим військовослужбовцям, що перебувають у небезпеці, стримувати їх від вчинення протиправних дій, поважати честь і гідність кожної людини;бути пильним, суворо зберігати державну таємницю;вести бойові дії ініціативно, наполегливо, до повного виконання поставленого завдання;виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни;додержуватися правил військового вітання, ввічливості й поведінки військовослужбовців, завжди бути одягненим за формою, чисто й охайно.

Відповідно до ст.16 Статуту № 548-XIV кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.

Згідно з статей 26,27 Статуту № 548-XIV військовослужбовці залежно від характеру вчиненого правопорушення та провини несуть з урахуванням бойового імунітету, визначеного Законом України "Про оборону України" дисциплінарну, адміністративну, матеріальну, цивільно-правову та кримінальну відповідальність згідно із законом.

Військовослужбовці, на яких накладається дисциплінарне стягнення за вчинене правопорушення, не звільняються від матеріальної та цивільно-правової відповідальності за ці правопорушення. За вчинення кримінального правопорушення військовослужбовці притягаються до кримінальної відповідальності на загальних підставах.

Закон України «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі» № 160-IX (далі - Закон № 160-IX) визначає підстави та порядок притягнення військовослужбовців та деяких інших осіб до матеріальної відповідальності за шкоду, завдану державному майну, у тому числі військовому майну, майну, залученому під час мобілізації, а також грошовим коштам, під час виконання ними службових обов`язків.визначає підстави та порядок притягнення військовослужбовців та деяких інших осіб до матеріальної відповідальності за шкоду, завдану державному майну, у тому числі військовому майну, майну, залученому під час мобілізації, а також грошовим коштам, під час виконання ними службових обов`язків.

Відповідно дост. 1 цього Закону матеріальна відповідальність - вид юридичної відповідальності, що полягає в обов`язку військовослужбовців та деяких інших осіб покрити повністю або частково пряму дійсну шкоду, що було завдано з їх вини шляхом знищення, пошкодження, створення нестачі, розкрадання або незаконного використання військового та іншого майна під час виконання обов`язків військової служби або службових обов`язків, а також додаткове стягнення в дохід держави як санкція за протиправні дії у разі застосування підвищеної матеріальної відповідальності.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 3Закону № 160-IX підставою для притягнення до матеріальної відповідальності є шкода, завдана неправомірним рішенням, невиконанням чи неналежним виконанням особою обов`язків військової служби або службових обов`язків, крім обставин, визначених статтею 9 цього Закону, які виключають матеріальну відповідальність.

Умовами притягнення до матеріальної відповідальності є:

1) наявність шкоди;2) протиправна поведінка особи у зв`язку з невиконанням чи неналежним виконанням нею обов`язків військової служби або службових обов`язків;3) причинний зв`язок між протиправною поведінкою особи і завданою шкодою;4) вина особи в завданні шкоди.

Так, матеріалами справи підтверджено та судом встановлено, що за результатами службового розслідування згідно з витягу з наказу командира Військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно господарської діяльності) №2146 від 20.11.2019 «Про результати службового розслідування за фактом виявленої нестачі під час прийому посади командира розвідувального взводу 3 механізованого батальйону лейтенанта ОСОБА_6 » оголошено нестачу по речовій службі на суму 44907, 89 грн та старшого лейтенанта ОСОБА_3 притягнуто до повної матеріальної відповідальності та визнано винним у завданні шкоди державі та притягнуто до виплати за втрачене майно речової служби на суму 44907,89 грн. згідно довідки-розрахунку по речовій службі.

Та згідно з витягу з наказу командира Військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно господарської діяльності) №2132 від 18.11.2019 «Про результати службового розслідування за фактом виявленої нестачі майна розвідувального взводу 3 механізованого батальйону старшого лейтенанта ОСОБА_3 притягнуто до повної матеріальної відповідальності та визнано винним у завданні шкоди державі та притягнуто до виплати за втрачене майно служби ракетно-артилерійського озброєння на суму 2878,50 грн, згідно довідки-розрахунку по службі ракетно-артилерійського озброєння.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 Закону № 160-IX стягнення сум завданої шкоди в разі притягнення винної особи до матеріальної відповідальності здійснюється щомісяця із грошового забезпечення особи в розмірі до 20 відсотків її місячного грошового забезпечення.

У позовній заяві позивач зазначив, що внаслідок щомісячного утримання з грошового забезпечення в розмірі 20%, сума заборгованості, яка рахується за відповідачем зменшилась і згідно з витягу з книги грошових стягнень та нарахувань Військової частини НОМЕР_1 становить 43667,38 грн.

Відповідач відзив на позовну заяву не подав, суду не надано доказів оскарження позивачем наказів, якими його притягнуто до матеріальної відповідальності.

Таким чином, факт завданої відповідачем майнової шкоди підтверджується матеріалами справи.

Згідно з витягу з книги грошових стягнень та нарахувань військової частини НОМЕР_1 за старшим лейтенантом ОСОБА_1 рахується залишок стягнення у розмірі 43667,38 грн., яка після звільнення не була сплачена відповідачем позивачу в добровільному порядку.

Відповідно до ч. 1 ст.10Закону № 160-IX відшкодування шкоди, завданої особою, здійснюється на підставі наказу командира (начальника) шляхом стягнення сум завданої шкоди з місячного грошового забезпечення винної особи, крім випадків, передбачених частинами третьою, четвертою та п`ятою цієї статті та частиною першою статті 12 цього Закону.Відшкодування шкоди, завданої командиром (начальником), здійснюється на підставі наказу старшого за службовим становищем командира (начальника).

Особа, яка завдала шкоду, за згодою командира (начальника) може добровільно відшкодувати її розмір повністю або частково, передати для відшкодування завданої шкоди рівноцінне майно або відремонтувати чи відновити пошкоджене, про що видається відповідний наказ. Не допускається відшкодування завданої шкоди рівноцінним майном у разі втрати чи пошкодження зброї, боєприпасів, спеціальної техніки та іншого майна, що відповідно до закону вилучене з цивільного обороту або обмежене в обороті (ч. 2 ст.10 Закону № 160-IX).

Згідно з ч. 1 ст. 12Закону № 160-IX, у разі звільнення особи, притягнутої до матеріальної відповідальності, зі служби або у разі, якщо рішення про притягнення до матеріальної відповідальності особи не прийнято до її звільнення зі служби, відшкодування завданої шкоди здійснюється в судовому порядку в разі відмови особи від її добровільного відшкодування або в іншому встановленому законом порядку.

Разом з тим, як встановлено під час розгляду адміністративної справи відповідачем у добровільному порядку не було відшкодовано вартість завданої майнової шкоди на суму 43667,38 грн. При цьому, жодних заперечень щодо розміру відшкодування відповідач під час розгляду справи не надав.

Враховуючи викладене, а також відсутність будь-яких заперечень та доказів з боку відповідача, суд дійшов висновку, що у справі достатньо доказів на підтвердження понесених позивачем збитків державі в особі військової частини НОМЕР_1 та невиплати їх у добровільному порядку, а тому позовні вимоги позивача - стягнути з відповідача на користь позивача завдану шкоду в розмірі 43667,38 грн. по службам: речовій; ракетно-артилерійського озброєння, яка встановлена службовими розслідуваннями за результатами яких видані накази командира Військової частини НОМЕР_1 : від 20.11.2019 року №2146, від 18.11.2019 року №2132, є правомірними та належать задоволенню шляхом стягнення з ОСОБА_1 на користь Військової частини НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ) завдану шкоду в розмірі 43667,38 грн.

Разом з цим, суд вважає, що відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог про визнання протиправними дії відповідача щодо завдання збитків державі, в особі Військової частини НОМЕР_1 , під час проходження військової служби в частині нанесення шкоди по службам: речовій; ракетно-артилерійського озброєння, на загальну суму 43667,38 грн., оскільки матеріалами справи підтверджено, що накази командира Військової частини НОМЕР_1 від 20.11.2019 року №2146, від 18.11.2019 року №2132відповідачем не оскаржувались.

Відповідно до ч. 4 ст. 5 КАС України суб`єкти владних повноважень мають право звернутися до адміністративного суду виключно у випадках, визначених Конституцією та законами України.

Саме ч. 1 ст. 12 Закону № 160-IX передбачено право відповідача на відшкодування завданої шкоди в судовому порядку в разі відмови особи від її добровільного відшкодування або в іншому встановленому законом порядку.

Разом з цим Законом№ 160-IX або іншим нормативно-правовим актом не передбачено право відповідача як суб`єкта владних повноважень на звернення до суду із вимогами про визнання протиправними дії особи щодо завдання збитків державі.

За таких встановлених судом обставин суд доходить висновку, що ці позовні вимоги не належать задоволенню.

Частиною 1 статті 72 КАС України встановлено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС Україникожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з ч. 3 зазначеної статті Кодексу докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Враховуючи викладене, а також відсутність будь-яких заперечень та доказів з боку відповідача, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими, підтверджуються наявними у справі доказами, в зв`язку з чим належать задоволенню частково.

Відповідно до ч. 3 ст. 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч. 2 ст. 139 КАС Українипри задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

У зв`язку з тим, судом відхиляються вимоги позивача щодо стягнення з відповідача витрат на оплату судового збору в розмірі 2481 грн та у зв`язку з тим, що судові витрати пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз в цій справі відсутні, інші судові витрати з відповідача стягненню не підлягають.

З огляду на те, що відсутні докази понесення відповідачем будь-яких судових витрат, жодні судові витрати не належать стягненню з позивача на користь відповідача.

На підставі викладеного, керуючисьст.ст. 6, 12, 72, 77,90, 139, 246, 255,295,297 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву Військової частини НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ) (код ЄДРПОУ НОМЕР_3 , місцезнаходження: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_4 , дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 , останнє відоме місце зайняття (роботи): військова частина НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ) місцезнаходження: АДРЕСА_1 ,останнє відоме місце реєстрації: АДРЕСА_2 )визнання протиправними дії та стягнення завданої шкоди визнання,- задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_4 , дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 , останнє відоме місце зайняття (роботи): військова частина НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ) місцезнаходження: АДРЕСА_1 ,останнє відоме місце реєстрації: АДРЕСА_2 )на користь Військової частини НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ) (код ЄДРПОУ НОМЕР_3 , місцезнаходження: АДРЕСА_1 ) завдану шкоду в розмірі 43667,38 грн (сорок три тисячі шістсот шістдесят сім гривень 38 копійок).

В іншій частині позовних вимог, - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та в строки, встановлені ст. ст. 295,297 КАС України, з урахуванням п.п.15.5 п. 15 ч. 1 Перехідних положень КАС України, п. 3 розділу УІ Прикінцевих положень КАС України.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та в строки, встановлені ст. 255 КАС України.

Суддя Л.Р. Юхтенко