Справа № 380/5168/22
Суддя: Большакова Олена Олегівна
Дата ухвалення: 2023-04-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 квітня 2023 рокуЛьвівСправа № 380/5168/22 пров. № А/857/16921/22

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі :

головуючого судді Большакової О.О.,

суддів Затолочного В.С., Качмара В.Я.

з участю секретаря судового засідання Гриньків І.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові адміністративну справу за позовом Державного підприємства «Стрийський комбінат хлібопродуктів №1» Державного агентства резерву України до Головного управління ДПС у Львівській області, Стрийського управління Державної казначейської служби України у Львівській області, третьої особи без самостійних вимог на предмет спору Головного управління Державної казначейської служби України у Львівській області про визнання дій протиправними та стягнення коштів за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 31 жовтня 2022 року (суддя першої інстанції Сасевич О.М., м. Львів)

В С Т А Н О В И В:

Державне підприємство «Стрийський комбінат хлібопродуктів №1» Державного агентства резерву України звернулося до Львівського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Львівській області із вимогами:

- визнати протиправними дії Головного управління ДПС у Львівській області, пов`язані із стягненням з ДП «Стрийський КХП №1» грошових коштів за інкасовими дорученнями №183 від 10.08.2021, №324 від 16.12.2021, №1 від 12.01.2022;

- стягнути в користь державного підприємства «Стрийський комбінат хлібопродуктів № 1» Державного агентства резерву України з Головного управління ДПС у Львівській області за рахунок бюджетних асигнувань кошти в сумі 137571,70 грн. на відшкодування шкоди, заподіяними його протиправними діями.

Ухвалою від 28.04.2022 Львівським окружним адміністративним судом було залучено до участі в справі Стрийське управління Державної казначейської служби України у Львівській області. Окрім цього, судом було допущено заміну відповідача у справі з Головного управління ДПС у Львівській області на відокремлений підрозділ Головного управління ДПС у Львівській області.

27.07.2022 позивач подав заяву про збільшення розміру позовних вимог, згідно якої просив визнати дії Відокремленого підрозділу ДПС України Головне управління ДПС у Львівській області, пов`язані із стягненням з ДП «Стрийський КХП №1» грошових коштів за інкасовими дорученнями №183 від 10.08.2021 року, №324 від 16.12.2021 року, №1 від 12.01.2022 року протиправними; стягнути з Державного бюджету України на користь державного підприємства «Стрийський комбінат хлібопродуктів №1» Державного агентства резерву України у рахунок відшкодування шкоди, заподіяної протиправними діями посадовими особами Відокремленого підрозділу ДПС України Головного управління ДПС у Львівській області, грошові кошти в сумі 137571,70 грн.

17.10.2022 позивач подав заяву, в якій просив викласти пункт 2 прохальної частини позову в наступній редакції: стягнути з Держави Україна в особі Стрийського управління Державної казначейської служби України у Львівській області за рахунок Державного бюджету України в користь Державного підприємства «Стрийський комбінат хлібопродуктів №1» Державного агентства резерву України на відшкодування шкоди, заподіяної протиправними діями посадових осіб Відокремленого підрозділу ДПС України Головного управління ДПС у Львівській області грошові кошти в сумі 137571,70 грн.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 31 жовтня 2022 року позов було задоволено. Визнано протиправними дії Головного управління ДПС у Львівській області, які пов`язані із стягненням з державного підприємства «Стрийський комбінат хлібопродуктів №1» Державного агентства резерву України грошових коштів за інкасовими дорученнями №183 від 10.08.2021, №324 від 16.12.2021 та №1 від 12.01.2022. Стягнуто з Держави Україна в особі Стрийського управління Державної казначейської служби України у Львівській області за рахунок Державного бюджету України на користь державного підприємства «Стрийський комбінат хлібопродуктів №1» Державного агентства резерву України грошові кошти в сумі 137571 грн 70 коп. Стягнуто з Головного управління ДПС у Львівській області на користь державного підприємства «Стрийський комбінат хлібопродуктів №1» Державного агентства резерву України сплачений судовий збір в сумі 4962 грн.

Із таким судовим рішенням не погодилося Головне управління ДПС у Львівській області та подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права, просить його скасувати та прийняти нове рішення про відмову в позові. В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначив, що у 1997 році ДП «Стрийський КХП №1» надано бюджетну позику на закупівлю зерна, елітного та сортового насіння за державним замовленням в сумі 1567250 грн, яка станом на сьогоднішній день є не повернутою до Державного бюджету України. На суму простроченої заборгованості за несвоєчасну оплату після закінчення встановлених строків погашення заборгованості нараховувалась пеня. Усупереч вимогам Податкового кодексу України платник податків не погасив заборгованість. Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 25.02.2021 року в адміністративній справі №380/6944/20 набрало законної сили 01.04.2021, було задоволено позов Головного управління ДПС у Львівській області до Державного підприємства «Стрийський комбінат хлібопродуктів №1», Державного агентства резерву України про стягнення простроченої заборгованості за бюджетними позичками в сумі 3996216, 70 грн. Тому податковим органом було правомірно видано інкасові доручення №183 від 10.08.2021 на суму 22458,68 грн., №324 від 16.12.2021 на суму 106254,81 грн. та №1 від 12.01.2022 на суму 8858,21 грн. Кошти в загальній сумі 137571,70 грн не перераховувались на бюджетний рахунок асигнувань Головного управління ДПС у Львівській області, а перераховувались в Державний бюджет України, у рахунок погашення простроченої заборгованості перед бюджетом України за бюджетними позичками. Кошти в розмірі 137571, 70 грн, які були стягнуті інкасовими дорученнями, будуть враховані при виконанні рішення суду від загальної суми простроченої заборгованості.

Представник апелянта Несторович В.В. у судовому засіданні підтримав апеляційну скаргу з підстав, що в ній викладені.

Представники Стрийського управління Державної казначейської служби України у Львівській області Стрийського управління Державної казначейської служби України у Львівській області Опришко О.М., Пинзин В.П. у судовому засіданні підтримала апеляційну скаргу та пояснила, що немає підстав для стягнення коштів на користь позивача з рахунку саме Стрийського управління Державної казначейської служби України у Львівській області, оскільки ці гроші туди не надходили і виконання рішення в цій частині є неможливим.

Судом апеляційної інстанції до участі у справі в якості третьої особи без самостійних вимог на стороні відповідача було залучено також Головне управління Державної казначейської служби України у Львівській області, представник якої Можаєва Н.В. у судовому засіданні також підтримала апеляційну скаргу відповідача.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши письмові докази, доводи апеляційної скарги, пояснення, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що за ДП «Стрийський комбінат хлібопродуктів №1» обліковується прострочена заборгованість за бюджетними позичками, наданими на закупівлю сільськогосподарської продукції, яка станом на 01.04.2020 року становила 1567250 грн., а нарахована пеня у сумі 2428966,70 грн., стягнення якої є предметом судового розгляду у адміністративній справі №380/6944/20, провадження в якій було відкрите за позовом Головного управління ДПС у Львівській області відповідно до подання Стрийського управління Державної казначейської служби України Львівської області щодо стягнення відповідної простроченої заборгованості.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 25.02.2021 в адміністративній справі №380/6944/20 було повністю задоволено позовні вимоги Головного управління ДПС у Львівській області до Державного підприємства «Стрийський комбінат хлібопродуктів № 1» Державного агентства резерву України, за участю третіх осіб Стрийське управління Державної казначейської служби України у Львівській області, Дрогобицьке управління Державної казначейської служби України у Львівській області про стягнення простроченої заборгованості за бюджетними позичками та, зокрема, стягнуто з Державного підприємства «Стрийський комбінат хлібопродуктів № 1» Державного агентства резерву України до Державного бюджету України кошти за простроченою заборгованістю за бюджетними позичками в сумі 3996216,70 грн.

Державне підприємство «Стрийський комбінат хлібопродуктів №1» Державного агентства резерву України оскаржило таке рішення суду першої інстанції. Ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 12.07.2021 в адміністративній справі №380/6944/20 було поновлено Державному підприємству «Стрийський комбінат хлібопродуктів №1» Державного агентства резерву України строк на апеляційне оскарження рішення Львівського окружного адміністративного суду від 25.02.2021 та відкрито апеляційне провадження у справі №380/6944/20.

Цією ж ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду було зупинено дію рішення Львівського окружного адміністративного суду від 25.02.2021 у справі № 380/6944/20.

10.08.2021 Головним управління ДПС у Львівській області було видано інкасове доручення №183 про стягнення з ДП «Стрийський КХП №1» до Державного бюджету України коштів в розмірі 22458,68 грн. Зазначене інкасове доручення оформлено меморіальним ордером від 20.08.2021 №L0820RIKSO, виданим АТ КБ «Приватбанк».

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 30.11.2021 в адміністративній справі №380/6944/20 апеляційну скаргу Державного підприємства «Стрийський комбінат хлібопродуктів № 1» Державного агентства резерву України було залишено без задоволення, а відповідне рішення Львівського окружного адміністративного суду від 25.02.2021 року - без змін.

16.12.2021 Головним управління ДПС у Львівській області було видано наступне інкасове доручення №324 про стягнення з ДП «Стрийський КХП №1» до Державного бюджету України коштів в розмірі 106254,81 грн. Зазначене інкасове доручення оформлено меморіальним ордером від 23.12.2021 № L122378Z9M, виданим АТ КБ «Приватбанк».

12.01.2022 Головним управління ДПС у Львівській області було видано чергове інкасове доручення №1 про стягнення з ДП «Стрийський КХП №1» до Державного бюджету України коштів в розмірі 8858,21 грн. Зазначене інкасове доручення оформлено меморіальним ордером від 24.01.2022 № M0124NH8QN, виданим АТ КБ «Приватбанк».

Судом, із матеріалів адміністративної справи встановлено, що інкасові доручення №183 від 10.08.2021, №324 від 16.12.2021 та №1 від 12.01.2022 на суму про стягнення з ДП «Стрийський КХП №1» до Державного бюджету України простроченої заборгованості за бюджетними позичками було видано на підставі рішення Львівського окружного адміністративного суду від 25.02.2021 в адміністративній справі №380/6944/20.

Установлено, що таку суму заборгованості перед бюджетом стягнуто Головним управління ДПС у Львівській області в порядку погашення податкового боргу за рішенням керівника контролюючого органу, як це передбачено абзацом 2 пункту 95.5 статті 95 ПК України.

Суд першої інстанції, розглянувши спір, дійшов висновку про протиправність дій відповідача при стягненні коштів .

Апеляційний суд погоджується з цим висновком суду першої інстанції з таких підстав.

Наказом Міністерства сільського господарства і продовольства, Міністерства фінансів та Державної акціонерної компанії «Хліб України» від 04.03.1997 №70/54/18 на виконання постанови Кабінету Міністрів України від 04.02.1997 №124 було затверджено «Порядок надання бюджетної позички на закупівлю продовольчого зерна і сортового насіння за державним замовленням 1997 року».

Постановою Кабінету Міністрів України від 02.03.2011 №174 «Питання обліку заборгованості, в тому числі простроченої, перед державою за кредитами, залученими державою або під державні гарантії, бюджетними позичками/фінансовою допомогою, наданими Міністерством фінансів у 1993-1998 роках, нарахування пені та списання безнадійної заборгованості» було затверджено відповідний порядок (далі Порядок №174).

Підпунктами 4, 5 і 9 пункту 2 Порядку №174 передбачено, що бюджетна позичка/фінансова допомога - сума коштів, надана Мінфіном у 1993-1998 роках позичальнику на поворотній основі за рахунок коштів державного бюджету на умовах угоди про надання бюджетної позички/фінансової допомоги.

Заборгованість за кредитом, бюджетною позичкою/фінансовою допомогою зобов`язання перед державою, що виникають у суб`єкта господарювання, який отримав кредит, залучений державою або під державні гарантії, бюджетну позичку/фінансову допомогу на умовах, визначених кредитною (субкредитною) угодою, угодою про надання бюджетної позички/фінансової допомоги.

Прострочена заборгованість за бюджетною позичкою/фінансовою допомогою заборгованість боржника перед державою за бюджетною позичкою/фінансовою допомогою (в тому числі за основним боргом, відсотками тощо), не погашена у строк, визначений угодою про надання бюджетної позички/фінансової допомоги.

Згідно з пунктом 6 Порядку №174 облік простроченої заборгованості за бюджетними позичками/фінансовою допомогою ведеться органами Державної казначейської служби у валюті бюджетної позички/фінансової допомоги, в якій вони надані.

Пунктом 10 Порядку №174 встановлено, що з метою примусового стягнення в установленому законодавством порядку простроченої заборгованості з боржника територіальні органи Державної казначейської служби до кінця місяця, що настає за звітним періодом:

- інформують органи державної податкової служби за місцем реєстрації боржника про зміну розміру простроченої заборгованості за кредитами та суму нарахованої на неї пені;

- нараховують пеню та інформують органи державної податкової служби за місцем реєстрації боржника про зміну розміру простроченої заборгованості за бюджетними позичками/фінансовою допомогою та суму нарахованої на неї пені.

Прострочена заборгованість за кредитами, бюджетними позичками/фінансовою допомогою, яка не погашена боржником протягом 30 календарних днів після настання строку платежу, а також нарахована на суму простроченої заборгованості за кредитом, бюджетною позичкою/фінансовою допомогою пеня стягуються в установленому законодавством порядку органами державної податкової служби за місцем реєстрації боржника відповідно до подання територіальних органів Державної казначейської служби, яке подається у строки, визначені пунктом 10 цього Порядку за встановленою згідно з додатком 1 формою (пункт 15 Порядку №174).

Абзацом 1 частини 9 статті 17 Бюджетного кодексу України встановлено, що прострочена заборгованість суб`єкта господарювання перед державою (Автономною Республікою Крим, обласною радою чи міською територіальною громадою) за кредитом (позикою), залученим державою (Автономною Республікою Крим, обласною радою чи міською територіальною громадою) або під державну (місцеву) гарантію, а також за кредитом з бюджету (включаючи плату за користування такими кредитами (позиками) та пеню) стягується з такого суб`єкта господарювання податковими органами, що є органами стягнення такої заборгованості у порядку, передбаченому Податковим кодексом України або іншим законом, включаючи погашення такої заборгованості за рахунок майна цього суб`єкта господарювання.

Відповідні кореспондуючі положення містяться й у Податковому кодексі України (далі ПК України).

А саме, статтею 19-1 ПК України визначено функції органів доходів і зборів, до яких, зокрема, входить і забезпечення стягнення сум простроченої заборгованості суб`єктів господарювання перед державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) за кредитами (позиками), залученими державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) або під державні (місцеві) гарантії, а також за кредитами із бюджету в порядку, визначеному цим Кодексом та іншими законами України (підпункт 19-1.1.38).

Згідно з підпунктом 20.1.19 пункту 20.1 статті 20 ПК України контролюючі органи мають право стягувати суми простроченої заборгованості суб`єктів господарювання перед державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) за кредитами (позиками), залученими державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) або під державні (місцеві) гарантії, а також за кредитами із бюджету в порядку, визначеному цим Кодексом та іншими законами України.

У відповідності до пункту 1 підрозділу 10 «Інші перехідні положення» розділу XX «Перехідні положення» ПК України погашення простроченої заборгованості суб`єкта господарювання перед державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) за кредитом (позикою), залученим державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) або під державну (місцеву) гарантію, а також за кредитом з бюджету (включаючи плату за користування такими кредитами (позиками) та пеню) здійснюється у порядку, визначеному главою 9 розділу II цього Кодексу.

Згадана вище глава 9 розділу II ПК України регулює питання погашення податкового боргу платників податків, відтак, до процедури погашення заборгованості за кредитами з бюджету застосовуються аналогічний порядок у частині процедури, що й до погашення податкового боргу платника податків.

Відповідно до підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України податковий борг це сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до абзацу 1 пункту 87.1 статті 87 глави 9 розділу II ПК України джерелами самостійної сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, у тому числі ті, що отримані від продажу товарів (робіт, послуг), майна, випуску цінних паперів, зокрема корпоративних прав, отримані як позика (кредит), та з інших джерел, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею, а також суми надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів.

Згідно з пунктом 87.2 цієї ж статті джерелами погашення податкового боргу платника податків є будь-яке майно такого платника податків з урахуванням обмежень, визначених цим Кодексом, а також іншими законодавчими актами.

Як установлено пунктом 95.1 статті 87 глави 9 розділу II ПК України, контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Відповідно до пункту 95.3 глави 9 розділу II ПК України стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Із цього слід прийти до висновку, що законом у частині процедури погашення заборгованості за кредитами з бюджету передбачено загальне правило про стягнення відповідних коштів із рахунків боржника у банках за рішенням суду.

При цьому, суд бере до уваги те, що пунктом 95.5 статті 95 ПК України передбачене спеціальне правило стягнення в позасудовому порядку однак, воно у нашому випадку не може бути застосованим.

Так, відповідно до абзацу 2 пункту 95.5 статті 95 ПК України (у редакції до 01.01.2022) у разі якщо податковий борг виник у результаті несплати грошових зобов`язань та/або пені, визначених платником податків у податкових деклараціях або уточнюючих розрахунках, що подаються контролюючому органу в установлені цим Кодексом строки, стягнення коштів за рахунок готівки, що належить такому платнику податків, та/або коштів з рахунків такого платника у банках здійснюється за рішенням керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу без звернення до суду, за умови якщо такий податковий борг перевищує 5 мільйонів гривень та не сплачується протягом 90 календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку його сплати, та відсутні зобов`язання держави щодо повернення такому платнику податків помилково та/або надміру сплачених ним грошових зобов`язань.

Відповідно до абзацу 2 пункту 95.5 статті 95 ПК України (у редакції після 01.01.2022 року) у разі якщо податковий борг виник у результаті несплати грошових зобов`язань та/або пені, визначених платником податків у податкових деклараціях або уточнюючих розрахунках, що подаються контролюючому органу в установлені цим Кодексом строки, стягнення коштів за рахунок готівки, що належить такому платнику податків, та/або коштів з рахунків такого платника у банках здійснюється за рішенням керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу без звернення до суду, за умови якщо такий податковий борг не сплачується протягом 90 календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку його сплати, та відсутності/наявності у меншій сумі непогашеного зобов`язання держави щодо повернення такому платнику податків помилково та/або надміру сплачених ним грошових зобов`язань, та/або бюджетного відшкодування податку на додану вартість. У разі наявності непогашеного зобов`язання держави перед платником податків у сумі, що є меншою за суму податкового боргу, ця норма застосовується в межах різниці між сумою податкового боргу та сумою зобов`язання держави.

У таких випадках рішення про стягнення коштів з рахунків такого платника податків у банках є вимогою стягувача до боржника, що підлягає негайному та обов`язковому виконанню шляхом ініціювання переказу у платіжній системі за правилами відповідної платіжної системи (абзаци 3 і 4 пункту 95.5 статті 95 ПК України).

Постановою Національного банку України №22 від 21.01.2004 №22 було затверджено Інструкцію про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті (далі Інструкція №22).

Пунктом 11.1. глави 11 Інструкції №22 передбачено, що органом стягнення (стягувачем) податкового боргу, простроченої заборгованості суб`єкта господарювання перед державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) за кредитом (позикою), залученим державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) або під державну (місцеву) гарантію, а також за кредитом з бюджету (включаючи плату за користування такими кредитами (позиками) та пеню) відповідно до статті 41 Податкового кодексу України та статті 17 Бюджетного кодексу України є контролюючі органи.

Згідно з пунктом 11.2. глави 11 Інструкції №22 стягувач ініціює стягнення коштів у випадках, визначених пунктом 11.1 глави 11 цієї Інструкції:

1) з рахунків платників податків - на підставі рішення суду або рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу (за умов, визначених пунктом 95.5 статті 95 Податкового кодексу України);

2) з рахунків суб`єктів господарювання - на підставі рішення суду.

Банк платника приймає до виконання інкасове доручення (розпорядження) стягувача незалежно від наявності достатнього залишку коштів на рахунку платника (пункт 11.6. глави 11 Інструкції №22).

У зв`язку з чим суд звертає увагу на те, що абзацом 2 пункту 95.5 статті 95 ПК України (у редакції і до 01.01.2022 і після) встановлено порядок стягнення узгоджених сум грошових зобов`язань (податкового боргу), які визначені самим платником податків у податкових деклараціях або уточнюючих розрахунках, що подаються контролюючому органу в установлені ПК України строки.

Відтак, у такому спеціальному порядку (відмінному від загального за судовим рішенням) можуть стягуватися тільки ті грошові зобов`язання, яка визначені в податкових деклараціях або уточнюючих розрахунках.

Однак, як було встановлено судом, грошові зобов`язання позивача перед бюджетом виникли на підставі несплати простроченої заборгованості за бюджетними позичками 1997 року, а не в результаті несплати грошового зобов`язання, яке би було визначене позивачем самостійно у його податкових деклараціях або уточнюючих розрахунках.

Із цього приводу суд зауважує, що свого часу, на підставі укладених типових договорів між ДП «Стрийський КХП №1» та відділенням Державного казначейства України в Стрийському районі №1-21 від 15.08.1997 про поставку сільськогосподарським товаровиробникам нафтопродуктів в рахунок фінансування заготівлі зерна (пшениці третього класу) за державним замовленням 1997 року та проведення за них розрахунків шляхом поставки зерна до державного резерву, було здійснено забезпечення встановлених обсягів закупівлі зерна та іншої сільськогосподарської продукції шляхом надання бюджетних позичок виконавцям державного замовлення (сільськогосподарським товаровиробникам усіх форм власності) в порядку, передбаченому наказом Міністерства сільського господарства та продовольства України, Державної акціонерної компанії «Хліб України» № 70/54/18 від 04.03.1997 року.

Згідно з нормами вищевказаного нормативно-правового акту бюджетні позички на закупівлю продовольчого зерна та іншої сільгосппродукції надаються у межах коштів, передбачених на цю мету, на умовах забезпечення повернення та встановлення відповідальності за цільове ефективне використання коштів. Відділеннями державного казначейства України укладалися договори із заготівельними підприємствами та товаровиробниками про надання бюджетної позички для авансування закупівлі зерна за державним замовленням 1997 року на всю суму належного господарству авансу з подальшим уточненням фактичного його розміру.

Для остаточних розрахунків за закуплену за державним замовленням продукцію у 1997 році між відділеннями Державного казначейства в районах і заготівельними підприємствами укладалися договори про надання бюджетної позички. Перерахування коштів органами державного казначейства здійснювалося на підставі укладених договорів про надання бюджетних позичок та відбувалося через рахунки державного казначейства України. Зазначені договори мали визначати мету надання бюджетної позички, її суму, терміни повернення та санкції за порушення умов договору.

Таким чином, бюджетні позички надавались на договірних засадах та на умовах їх повернення. Зобов`язання ж щодо повернення бюджетної позички, отриманої на умовах договору про надання бюджетної позички, виникає в силу такого правочину, а не за наслідком декларування відповідним суб`єктом господарювання своїх зобов`язань (як це окреслює абзац 2 пункту 95.5 статті 95 ПК України).

Спірне зобов`язання позивача за бюджетною позичкою не є узгодженим у розумінні податкового законодавства, а крім того, щодо нього триває спір у адміністративній справі №380/6944/20.

Отже, застосування спеціального позасудового порядку погашення боргу за рішенням керівника контролюючого органу (відповідно до абзацу 2 пункту 95.5 статті 95 ПК України) є безпідставним, оскільки такий порядок є релевантним до випадків погашення узгодженого грошового зобов`язання (податкового боргу), яке виникло у результаті несплати грошових зобов`язань та/або пені, визначених самим платником податків у податкових деклараціях або уточнюючих розрахунках.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що незважаючи на поширення норм ПК України на порядок стягнення бюджетних позичок порядку, встановленого для стягнення податкового боргу, це не змінило правову сутність заборгованості за бюджетною позичкою, яка не є податковим боргом, який би виник саме в результаті несплати грошових зобов`язань та/або пені, визначених самим платником податків у податкових деклараціях або уточнюючих розрахунках, що є умовою застосування абзацу 2 пункту 95.5 статті 95 ПК України.

Також апеляційний суд зауважує, що ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 12.07.2021 було зупинено дію рішення Львівського окружного адміністративного суду 25.02.2021 у справі №380/6944/20.

Постановою Верховного Суду від 11.04.2022 у адміністративній справі №380/6944/20 було скасовано рішення Львівського окружного адміністративного суду від 25.02.2022 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 30.11.2021, які Головне управління ДПС у Львівській області вважає підставою для формування інкасових доручень №183 від 10.08.2021, №324 від 16.12.2021 та №1 від 12.01.2022.

Отже, підстави для стягнення податковим органом вищевказаних коштів з позивача до Державного бюджету були відсутні.

Враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про задоволення позову.

Разом з тим, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції неправильно обрав спосіб захисту, стягнувши на користь позивача кошти в сумі 137571,70 грн з Держави Україна в особі Стрийського управління Державної казначейської служби України у Львівській області .

Так, Стрийське управління Державної казначейської служби України у Львівській області є юридичною особою, має самостійний кошторис видатків і здійснює свою діяльність відповідно до Положення, затвердженого наказом Державної казначейської служби України у Львівській області №114 від 21 листопада 2011 року, є підпорядкованим Державній казначейській службі України та Головному управлінню Державної казначейської служби у Львівській області.

Як зазначено у постанові Великої Палати Верховного суду від 19 червня 2018 року у справі № 910/23967/16, кошти державного бюджету належать на праві власності державі. Отже, боржником у зобов`язанні зі сплати коштів державного бюджету є держава Україна як учасник цивільних відносин (частина друга статті 2 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 170 ЦК України держава набуває і здійснює цивільні права та обов`язки через органи державної влади у межах їхньої компетенції, встановленої законом.

У спорах про повернення помилково або надміру сплачених сум виконавчого збору спірні суми мають стягуватись з Державного бюджету України.

Резолютивні частини рішень у вказаних спорах не повинні містити відомостей про суб`єкта його виконання, номери та види рахунків, з яких буде здійснено безспірне списання.

Згідно частини 4 статті 317 КАС України зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини.

Отже, рішення Львівського окружного адміністративного суду від 31 жовтня 2022 року слід змінити, зазначивши в третьому абзаці резолютивної частини про стягнення з Державного бюджету України на користь Державного підприємства «Стрийський комбінат хлібопродуктів №1» грошових коштів в сумі 137571,70 грн з виключенням вказівки про стягнення в особі Стрийського управління Державної казначейської служби України у Львівській області .

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v.) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Львівській області задовольнити частково.

Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 31 жовтня 2022 року змінити.

Виключити з третього абзацу резолютивної частини вказівку про стягнення «в особі Стрийського управління Державної казначейської служби України у Львівській області (82400, Львівська область, м. Стрий, вул. Героїв Небесної Сотні, 1; )».

У решті рішення суду залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути, у разі відповідності вимогам ст.328 КАС України, оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя О. О. Большакова
судді В. С. Затолочний
В. Я. Качмар
Повне судове рішення складено 27.04.2023 у зв`язку з тимчасовою відсутністю судді Качмара В.Я.