Справа № 213/300/23
Суддя: Мазуренко В. В.
Дата ухвалення: 2023-04-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

г Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області
Справа № 213/300/23
Номер провадження 2-а/213/9/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 квітня 2023 року м. Кривий Ріг

Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі головуючого судді Мазуренка В.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін адміністративну справу №213/300/23

за позовною заявою ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті, третя особа ОСОБА_2 про визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, закриття провадження у справі,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом, в обґрунтування якого посилається на те, що 08.11.2021 старшим державним інспектором відділу провадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту державного контролю на транспорті Савченком В.О. винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно нього серії НОМЕР_1 , відповідно до якої за допомогою технічних засобів 07.11.2021 року о 17 год. 34 хв. на за адресою: Н-11, км.144+505 Миколаївська область, зафіксовано транспортний засіб SCANIA RM, державний номерний знак НОМЕР_2 , відповідальна особа якого допустила рух транспортного засобу з перевищенням нормативних параметрів, зазначених у п. 22.5 ПДР України: навантаження транспортного засобу на 11,6% (3,62 т). Вказаною постановою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності та на нього накладено адміністративне стягнення у сумі 17000 грн.

Про існуванняя вказаної постанови йому стало відомо після відкриття виконавчого провадженя та примусового виконання постанови.

На його запит до Державної служби України з безпеки на транспорті, 28.12.2022 року він отримав копію вказаної постанови.

З постановою про адміністративне правопорушення позивач не згоден, вважає її протиправною та такою, що підлягає скасуванню. Вважає, що у його діях як у власника транспортного засобу, відсутній склад адміністративного правопорушення, оскільки транспортним засобом керував ОСОБА_2 , з яким було укладено договір найму даного транспортного засобу. Вина позивача у вчиненні правопорушення не доведена.

Крім того, позивач вказує, що оскаржувана постанова не відповідає вимогам Інструкції з оформлення уповноваженими посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, затвердженої наказом Міністерства інфраструктури України від 27.09.2021 №512, оскільки не містить необхідних даних.

Акт про перевищення транспортним засобом нормативних габаритних або вагових параметрів складено не було.

Просить визнати протиправною та скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України серія ВМ № 00000913 від 08.11.2021 року, закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 132-1 КУпАП, судовий збір стягнути за рахунок бюджетних асигнувань.

В судове засідання сторони не викликались. Відповідач повідомлений про розгляд вказаної справи, надав відзив на позов. У відзиві зазначає, що позивачем пропущено строк для подання даного позову, оскільки оскаржувана постанова винесена 08.11.2021, скерована на адресу позивача 09.11.2021, а з позовом ОСОБА_1 звернувся 17.01.2023, у зв`язку з чим просить залишити позов без розгляду на підставі п.5 ст. 240 КАС України.

Окрім того у відзиві зазначає, що згідно інформаційних даних, що надійшли від Головного сервісного центру МВС України, відповідальною особою за даним транспортним засобом на момент скоєння правопорушення був громадянин ОСОБА_1 , який допустив рух транспортного засобу з перевищенням навантаження на одиночну вісь на 3,62 тон. (14620 кг, замість дозволених 11000 кг).

Згідно з пунктом 4 Правил «Про проїзд великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та автомобільними переїздами», затвердженими Постановою КМУ від 18.01.2001 №30 та ч.4 ст. 48 ЗУ «Про автомобільний транспорт» рух великогабаритних та великовагових транспортних засобів здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, виданим перевізникові уповноваженим підрозділом Національної поліції, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів, якщо таке перевищення становить менше 5%. Допускається перевищення вагових параметрів порівняно з визначеними у пункті 22.5 ПДР на 2% (величина похибки) без оформлення відповідного дозволу та внесення плати за проїзд.

Також у відзиві вказують, що правопорушення зафіксовано в автоматичному режимі. Здійснення державного нагляду (контролю) за безпекою на автомобільному транспорті здійснюється за допомогою встановлених на автомобільних дорогах автоматичних пунктів комплексів технічних засобів, що здатні в автоматичному режимі вимірювати загальну масу транспортного засобу; навантаження, що припадають на кожну вісь транспортного засобу тощо. Справність вимірювального обладнання, яким в автоматичному режимі зафіксовано правопорушення, відповідність його технічним вимогам підтверджується сертифікатом перевірки типу, який чинний до 02.09.2031, сертифікатом відповідності, який діє до 18.08.2022. При цьому вказують, що товарно-транспортна накладна не є первинним документом, що підтверджує фактичну вагу матеріальних цінностей. Факт їх наявності не виключає перевезення одночасно і інших товарно-матеріальних ціннностей, не вказаних в первинних документах.

Посадові особи Укртрансбезпеки, уповноважені розглядати справи про правопорушення, зафіксовані в автоматичному режимі, під час їх розгляду використовують інформаційні файли, тобто упорядковану сукупність відомостей, в тому числі ті, що стосуються особи, за якою зареєстровано транспортний засіб. Також пунками 30,31,32 Прядку внесення відомостей про належного користувача до ЄДРТЗ, затвердженого постановою КМУ від 14.11.2018 №1197 визначено порядок внесення відомостей про належного користувача, який користується транспортним засобом на підставі договору оренди (найму, позички). За відсутності таких відомостей у ЄДРТЗ, уповноваженій посадовій особі відповідача, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, надаються відомості про особу, за якою зареєстровано транспортний засіб, в даному випадку ОСОБА_1 , а тому останнього і було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 132-1 КУпАП.

На думку представника відповідача оскаржувана постанова відповідає вимогам нормативно-правових актів, містить необхідну інформацію, згідно якої уповноваженою посадовою особою відповідача було встановлено подію, склад адміністративного правопорушення та правомірно притягнуто позивача до адміністративної відповідальності.

Позивачем не наведено жодних належних та допустимих доказів на спростування позиції відповідача, якою він керувався при притягненні особи до адміністративної відповідальності.

Просить у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

У зв`язку із розглядом справи за відсутністю сторін, відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

19 січня 2023 року позовна заява надійшла до суду.

23 січня 2023 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху.

Ухвалою від 20 лютого 2023 року ОСОБА_1 поновлено строк для подання позову, відкрито провадження у справі, постановлено про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Судом досліджуються саме представлені сторонами письмові докази на підтвердження та спростування тих обставин, на які посилається кожна з них, інших суду не надано та про їх витребування перед судом не порушувалося клопотань.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлені такі обставини.

Відповідно до постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України серії ВМ №00000913 від 08.11.2021, винесеної старшим державним інспектором відділу провадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту державного контролю на транспорті Савченком В.О., 07.11.2021 року о 17 год. 34 хв. за адресою Н-11, км 144+505 Миколаївська область, автоматичним пунктом фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті зафіксовано транспортний засіб SCANIA RM, державний номерний знак НОМЕР_2 , відповідальна особа ОСОБА_1 , який допустив рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів, зазначених пунктом 22.5 ПДР України: навантаження на одиночну вісь транспортного засобу на 11,6% (3,62 т), за що передбачено адміністративну відповідальність за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП. Постановою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000 грн. Дана постанова підписана кваліфікованим електронним підписом інспектора Савченка В.О.

З даної постанови вбачається, що технічний засіб, яким здійснювалась фіксація правопорушення - Q-FREE HI TRAC TMU4 WIM, 10027 (сертифікат відповідності приладу вимірювання № UA.TR.001 35 346/347-21 від 19.08.2021, чинний до 18.08.2022 року). Також дана постанова містить посилання на веб-сайт з ідентифікатором доступу, на якому відображені фотографії транспортного засобу в момент вчинення правопорушення.

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 ОСОБА_1 є власником транспортного засобу SCANIA RM, державний номерний знак НОМЕР_2 , вантажний фургон-рефрижератор, 1994 року випуску, маса без навантаження якого 11020 кг, повна маса 20500 кг.

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (код РНОКПП НОМЕР_4 ) зареєстрований в Єдиному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 13.08.2013 за № 0056154.

Основним видом діяльності позивача є КВЕД 49.41 вантажний автомобільний транспорт, надання послуг перевезення речей, інша допомога у сфері транспорту, надання в оренду вантажних автомобілів.

Між ФОП ОСОБА_1 та ТОВ «Надежда Л» 27.12.2019 укладено договір №07-ТП/20 про надання транспортних послуг, 30.12.2019 укладено договір №10-ТП/20 на транспортно-експедиційне обслуговування.

18 грудня 2020 року між ФОП ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_2 укладено договір найму транспортного засобу №38, відповідно до якого орендарю ОСОБА_2 передається у тимчасове володіння та користування за відповідну плату вантажний автомобіль SCANIA RM, державний номерний знак НОМЕР_2 . Передача автомобіля підтверджується актом прийому передачі транспортного засобу від 18.12.2020.

Надані позивачем до позову в якості доказів договір найму транспортного засобу №4 від 12.12.2021, акт прийому передачі транспортного засобу від 12.12.2021, договір про надання послуг з перевезення вантажів автомобільним транспортом №21 від 05.01.2022 року, укладений між ОСОБА_1 і ОСОБА_2 , судом не досліджуються, оскільки вони не мають значення у справі, так як їх укладено (підписано) після складення оскаржуваної постанови.

Відповідно до товарно-транспортних накладних №№Р4859, Р7161, Р7163, Р7204 від 07.11.2021 року транспортним засобом SCANIA RM, державний номерний знак НОМЕР_2 , перевізник ФОП ОСОБА_1 , водій ОСОБА_2 , здійснювалось перевезення товару «дріжджі» загальною масою 9,940 т, замовника ТОВ «Надєжда Л».

Викладеним фактам відповідають правовідносини, що витікають із права особи оскаржити постанову по справі про адміністративне правопорушення особою, щодо якої її винесено, і регулюються нормами ст.ст. 287-289 КпАП України.

Проаналізувавши встановлені обставини справи та норми законодавства України, які регулюють спірні правовідносини, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов до такого висновку.

Частиною другою ст. 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі статтею 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Постановою КМУ від 11.02.2015 №103 затверджено Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті.

Відповідно до п.п.1, 4 Положення, Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті. Основним із завдань Укртрансбезпеки, зокрема, є реалізація державної політики з питань безпеки на автомобільному транспорті загального користування, міському електричному, залізничному транспорті; здійснення державного нагляду (контролю) за безпекою на автомобільному, міському електричному, залізничному транспорті.

Згідно з пп.15, 27, 29 п.5 вказаного Положення Укртрансбезпека відповідно до покладених на неї завдань здійснює габаритно-ваговий контроль транспортних засобів у зонах габаритно-вагового контролю, здійснює стягнення, у тому числі в судовому порядку, плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування з транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, у випадках, передбачених законом, складає протоколи про адміністративні правопорушення, розглядає справи про адміністративні правопорушення і накладає адміністративні стягнення.

Законодавством чітко передбачено можливість Укртрансбезпеки здійснювати державний нагляд (контролю) за безпекою на автомобільному, міському електричному, залізничному транспорті, зокрема в частині здійснення габаритно-вагового контролю транспортних засобів, що включає, а тому числі фіксацію адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі.

Як встановлено судом, старшим державним інспектором відділу провадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту державного контролю на транспорті Савченком В.О., 08.11.2021 складено постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно ОСОБА_1 за ст. 132-1 ч.2 КУпАП.

Так, частиною 2 ст. 132-1 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами з накладенням стягнення у виді штрафу в розмірі: п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5% до 10% включно; однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10%, але не більше 20%; двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20%, але не більше 30%; трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 30%.

Пунктом 22.5.ПДР України, який згідно з оскаржуваною постановою порушив позивач, передбачено, що рух транспортних засобів та їх составів з навантаженням на одиночну вісь понад 11т, здвоєні осі - понад 16т, строєні осі - понад 22т або фактичною масою понад 40т (для контейнеровозів - навантаження на одиночну вісь - понад 11т, здвоєні осі - понад 18т, строєні осі - понад 24т або фактичною масою понад 44т, а на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - понад 46т) у разі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогами забороняється.

Суд враховує, що згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 транспортний засіб SCANIA RM, державний номерний знак НОМЕР_2 , 1994 року випуску власником якого є ОСОБА_1 (вантажний фургон-рефрижератор), маса без навантаження якого 11020 кг, повна маса 20500 кг, а відтак, враховуючи положення п.22.5 ПДР, у разі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогими дозволяється рух транспортних засобів та їх составів з навантаженням на здвоєні осі до 16 т.

З наявних в матеріалах справи товаро-транспортних накладних від 07.11.2021 року видно, що загальна маса завантаженого товару в автомобіль становила 9940 кг. Таким чином, з урахуванням маси автомобіля 11020 кг, повна маса навантаженого автомобіля разом з продукцією становила 20960 кг, що перевищувало технічні характеристики автомобіля (повна маса 20500 кг) та встановлені нормативні параметри.

Крім того, Верховний Суд в своїй постанові від 31.07.2019 у справі № 802/518/17-а, зазначив, що товарно-транспортна накладна використовується виключно для обліку товарно-матеріальних цінностей в аспекті підтвердження факту. Тому, сам факт наявності товарно-транспортної накладної не виключає перевезення, одночасно і інших товарно-матеріальних цінностей, не вказаних в первинних документах, що впливає на загальну вагу транспортного засобу. Схожого висновку дійшов Верховний Суд в постанові від 28.02.2019 р. у справі №805/3598/16-а.

Тобто, товарно-транспортна накладна не може беззаперечно свідчити про достовірність ваги транспортного засобу та вантажу, а тому на підтвердження цього факту товарно-транспорті накладні не приймаються до уваги.

При цьому, суд вважає за доцільне зазначити, що з огляду на п.22.5 ПДР, перевізник, зважаючи на особливості та характер вантажу, зобов`язаний обрати вагу, яка не перевищуватиме як повну масу транспортного засобу, так і навантаження на осі.

Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 24 липня 2019 року у справі № 803/1540/16.

Щодо неналежності позивача, як особи, стосовно якої складено оскаржувану постанову по справі про адміністрат ивне правопорушення за ст.132-1 КУпАП, суд зазначає таке.

Відповідно до ст.14-3 КУпАП адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, передбачене ч.2 ст.132-1 КУпАП, несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу - належний користувач транспортного засобу.

Як видно з матеріалів справи між ФОП ОСОБА_3 та ФОП ОСОБА_2 18.12.2020 був укладений договір найму транспортного засобу SCANIA RM, державний номерний знак НОМЕР_2 .

Постановою Кабінету Міністрів України від 14.11.2018 року № 1197, який діяв станом на дату укладення договору найму автомобіля, затверджено Порядок внесення відомостей про належного користувача транспортного засобу до Єдиного державного реєстру транспортних засобів, відповідно до якого підставами для внесення до Реєстру відомостей про належного користувача є: визначення належного користувача безпосередньо власником транспортного засобу у зв`язку з передачею фізичній особі транспортного засобу в користування; користування фізичною особою транспортним засобом на підставі договору оренди (найму, позички); оформлення на фізичну особу, щодо якої вносяться відомості як про належного користувача, тимчасового реєстраційного талона.

Отже, за змістом Порядку № 1197, із заявою про внесення відомостей до ЄДРТЗ може звернутися власник або належний користувач транспортного засобу. Внесення відомостей до ЄДРТЗ щодо належного користувача транспортного засобу є правом особи, уповноваженої на подання відповідної заяви. Однак невнесення таких відомостей до ЄДРТЗ, незалежно від підстав такого невнесення, викликає автоматичне визначення відповідальною особою за вчинення адміністративних правопорушень саме особу, за якою зареєстрований транспортний засіб.

Як зазначено вище і підтверджено матеріалами справи, позивач є власником транспортного засобу SCANIA RM, державний номерний знак НОМЕР_2 . Доказів того, що за його заявою або за заявою орендаря ОСОБА_2 до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача вищевказаного автомобіля позивачем суду не надано. З вказаних підстав суд приходить до висновку, що позивач є належною особою для притягнення останнього до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч.2 ст.132-1 КУпАП.

Заперечення позивача про те, що не він здійснював перевезення вантажу під час складання постанови, суд вважає необґрунтованими і недоведеними, оскільки фактичні обставини події підтверджуються іншими доказами у справі, зокрема в товарно-транспортних накладних від 07.11.2021, перевізником вказаний саме позивач. Доказів перевезення вантажу 07.11.2021 року іншим водієм не надано. Факт укладення договору оренди транспортного засобу з іншою особою не є свідченням керування цією особою автомобілем в момент правопорушення.

Щодо посилання позивача на відсутність Акту про перевищення транспортним засобом нормативно-габаритних або вагових параметрів, суд зазначає таке.

Відповідно до пункту 3 Порядку взаємодії Державної інспекції України з безпеки на наземному транспорті, Міністерства внутрішніх справ України, Державного агентства автомобільних доріг України під час організації та проведення робіт із зважування та здійснення габаритно-вагового контролю транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів на автомобільних дорогах загального користування, затвердженого наказом Міністерства інфраструктури України, Міністерства внутрішніх справ України від 10 грудня 2013 року № 1007/1207 (далі Порядок № 1007/1207) габаритно-ваговий контроль транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів під час їх проїзду автомобільними дорогами загального користування проводиться посадовими особами Укртрансінспекції та працівниками відповідних підрозділів МВС.

Відповідно до пункту 4 Порядку № 1007/1207, посадові особи Укртрансбезпеки під час здійснення габаритно-вагового контролю: визначають місця проведення габаритно-вагового контролю за погодженням з відповідним підрозділом МВС відповідно до вимог Порядку здійснення габаритно-вагового контролю; розробляють та погоджують з відповідними підрозділами МВС, службами автомобільних доріг графіки роботи пунктів габаритно-вагового контролю в частині організації та проведення робіт зі зважування транспортних засобів; здійснюють зупинку транспортного засобу для здійснення габаритно-вагового контролю у форменому одязі за допомогою сигнального диска (жезла) з дотриманням Правил дорожнього руху та Порядку зупинення транспортного засобу, що здійснює автомобільні перевезення пасажирів та вантажів, посадовими особами Державної інспекції з безпеки на наземному транспорті та її територіальних органів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 травня 2013 року № 422; видають довідку про результати здійснення габаритно-вагового контролю; складають акт про перевищення транспортним засобом нормативних габаритних або вагових параметрів та визначають суму плати за проїзд за формулою розрахунку відповідно до пунктів 30-31-1 Порядку здійснення габаритно-вагового контролю; у разі невиконання водієм транспортного засобу вимог посадових осіб Укртрансбезпеки щодо зупинки транспортного засобу для проведення габаритно-вагового контролю повідомляють про це працівників відповідних підрозділів МВС; у разі відмови водія транспортного засобу від проходження габаритно-вагового контролю складають акт про відмову водія від проходження габаритно-вагового контролю; реєструють транспортні засоби, щодо яких здійснювався габаритно-ваговий контроль і параметри яких перевищують нормативні, у журналі обліку великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів; при здійсненні габаритно-вагового контролю перевіряють у водіїв великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів наявність дозволів на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, оформлених та виданих в установленому законодавством порядку; у разі відсутності документів, визначених ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт», застосовують до автомобільних перевізників адміністративно-господарські штрафи, визначені статтею 60 Закону України «Про автомобільний транспорт».

Аналіз вищезазначеного порядку, зокрема пункту 4, дає підстави вважати, що посадові особи Укртрансбезпеки мають повноваження щодо складання акту про перевищення транспортним засобом нормативних габаритних або вагових параметрів у разі проведення габаритно-вагового контролю відповідно до вимог Порядку здійснення габаритно-вагового контролю, затвердженого Постановою КМУ від 27.06.2007 № 879, дія якого не застосовується під час габаритно-вагового контролю на автоматичних пунктах, а тільки на стаціонарних або пересувних пунктах.

Порядок фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2019 р. № 1174 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 16 червня 2021 р. № 623).

Пунктом 2 вказаного Порядку фіксації адміністративних правопорушень визначено, що автоматичний пункт фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті - комплекс технічних засобів автоматичного визначення вагових, габаритних та інших параметрів транспортного засобу в русі, визначених пунктом 12 цього Порядку, з одночасною його фотозйомкою, відеозаписом (за наявністю) та ідентифікацією за державним реєстраційним номером.

Відповідно до п. 12 цього Порядку автоматичний пункт може забезпечувати, зокрема: вимірювання навантажень, що припадають на кожну вісь транспортного засобу; вимірювання загальної маси транспортного засобу; визначення кількості осей транспортного засобу та віднесення транспортного засобу до однієї із відповідних категорій; фіксацію та розпізнавання державних номерних знаків транспортного засобу, причепу, напівпричепу та інших причіпних пристроїв (у разі використання такого та/або заднього державного номерного знака транспортного засобу); фіксацію фронтального зображення транспортного засобу; фіксацію загального вигляду транспортного засобу (вигляд збоку) в момент проїзду через автоматичний пункт (оглядова фотографія транспортного засобу, на якій відображені його контури та кількість осей).

Основними функціями системи є: створення метаданих, інформаційних файлів та їх передача телекомунікаційними мережами до інформаційно-телекомунікаційної системи для подальшого оброблення і зберігання (п.4). Згідно п.14 Порядку, інформація від автоматичних пунктів передається до інформаційно-телекомунікаційної системи у вигляді метаданих.

Пунктом 16 Порядку передбачено, що посадові особи Укртрансбезпеки, уповноважені розглядати справи про правопорушення, зафіксовані в автоматичному режимі, під час їх розгляду використовують інформаційні файли.

Справність вимірювального обладнання, яким в автоматичному режимі зафіксовано правопорушення, відповідність його технічним вимогам підтверджується сертифікатом перевірки типу, який чинний до 02.09.2031, сертифікатом відповідності, який діє до 18.08.2022. Відповідачем надані докази перевірки автоматичного приладу для зважування транспортних засобів в русі Q-FREE HI TRAC TMU4 WIM, 10027, яким в автоматичному режимі зафіксовано дане правопорушення - сертифікат відповідності № UA.TR.001 35 346-21 та № UA.TR.001 35 346-21 від 19.08.2021. Тобто, технічний засіб відповідає затвердженому типу та вимогам ДСТУ.

Завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (стаття 245).

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Вимоги до змісту постанови, в тому числі, постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, визначені статтею 283 КУпАП.

Відповідно до ч.4 ст.283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), крім даних, визначених частинами другою і третьою цієї статті, повинна містити відомості про адресу веб-сайту в мережі Інтернет, на якому особа може ознайомитися із зображенням чи відеозаписом транспортного засобу в момент вчинення адміністративного правопорушення, ідентифікатор для доступу до зазначеної інформації та порядок звільнення від адміністративної відповідальності.

Відповідно до п.3 розділу ІІ Інструкції з оформлення уповноваженими посадовими особами Державної служби з безпеки на транспорті матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, затверджену наказом Міністерства інфраструктури України від 27.09.2021 №512 - постанова у справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в атоматичному режиму стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України оформляється відповідно до додатка І до цієї Інструкції.

Згідно вказаного Додатку №1 у постанові зазначаються, в тому числі: дата і час фіксації здійснення вимірювання, смуга руху, напрямок руху, максимальне дозволене навантаження на вісь), (марка, модель, державний номерний знак транспортного засобу, причепу, напівпричепу та інших причіпних пристроїв (у разі використання такого та/або заднього державного номерного знаку транспортного засобу), категорія транспортного засобу, тип транспортного засобу, повна маса транспортного засобу, ширина, висота, довжина, розподіл навантаження за вісями транспортного засобу (номер вісі, фактичне навантаження на вісь, сумарне фактичне навантаження на осі, сукупність осей), фактична міжосьова відстань, фактична шинність (кількість коліс) на вісі, виміряні з урахуванням похибки вагові та габаритні параметри транспортного засобу, які перевищили нормативні вагові та/або габаритні параметри транспортних засобів на ділянці автомобільної дороги); суть адміністративного правопорушення, опис обставин, установлених під час розгляду справи, а також допустимі габаритно-вагові параметри транспортних засобів для проїзду на даній ділянці автомобільної дороги).

Згідно з пунктами 1, 2 Розділу II Інструкції № 512, уповноважена посадова особа розглядає справи про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі, які передбачені частиною 2 статті 122-2, частинами 2, 3 статті 132-1 КУпАП. Справи про адміністративні правопорушення розглядаються за місцем оброблення таких правопорушень в Державній службі України з безпеки на транспорті. Уповноважена посадова особа здійснює розгляд справи про адміністративне правопорушення шляхом опрацювання інформаційного файлу системою фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, необхідного для об`єктивного розгляду справи та винесення постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі (далі - постанова). Під час опрацювання інформаційних файлів уповноважена посадова особа оцінює їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному й об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

У відповідності до пункту 3 Розділу II Інструкції № 512, під час опрацювання матеріалів інформаційного файлу та встановлення факту вчинення адміністративного правопорушення, розгляд якого віднесено до компетенції Державної служби України з безпеки на транспорті, уповноважена посадова особа виносить сформовану системою в автоматичному режимі постанову без складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Як визно із змісту постанови у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 серії ВМ №00000913 від 08.11.2021, вона містить лише масу перевищення вагової норми та її відсоток, тобто величину, що підлягає обчисленню шляхом порівняння граничної допустимої фактичної маси типу транспортного засобу з інформацією про фактичну масу транспортного засобу в момент зважування, однак вказана інформація в постанові відсутня. Також постанова не містить даних щодо фактичного навантаження на вісь, сумарне фактичне навантаження на осі, сукупність осей, максимальне дозволене навантаження на вісь, виміряні з урахуванням похибки вагові та габаритні параметри транспортного засобу, які перевищили нормативні.

Хоча Додаток 1 до Інструкції, №512 не містить імперативної вимоги щодо встановлення всього обсягу інформації про транспортний засіб та фактично Інструкцією затверджено лише форму, а не вимоги до змісту постанови, однак суд вважає, що відсутність в оскаржуваній постанові вищевказаної інформації є істотним порушення з боку відповідача, оскільки така інформація безпосередньо впливає на правильність визначення наявності в діях позивача складу правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 132-1 КУпАП.

Відповідно до ст.9 КАС України розгляд та вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч.1 ст.72 та ч.1 ст.73 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.

Частиною 1 ст.77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Водночас, відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Під час перевірки правомірності оскаржуваних рішень суд керується критеріями закріпленими у ст.2 КАС України, які повною мірою відображають принципи адміністративної процедури.

Представником відповідача не надано доказів щодо результатів зважування транспортного засобу в русі, з яких однозначно вбачалось би вчинення позивачем правопорушення. Адже, постанова про адміністративне правопорушення є рішенням, яким встановлюється правопорушення, а не доказом такого порушення.

Таким чином, аргументи позивача стосовно того, що відповідачем складено постанову, якою його притягнуто до адімінстративної відповідальності за ст.132-1 ч.2 КУпАП з порушенням вимог законодавства, знайшли своє підтвердження під час розгляду справи.

У контексті рішення ЄСПЛ «Надточій проти України» правопорушення, яке розглядається, має ознаки, притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні статті 6 Конвенції, що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор постанови про адміністративне порушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого.

Підсумовуючи вищенаведене та з урахуванням встановлених обставин, суд доходить висновку про не обґрунтованість постанови ВМ № 00000913 від 08.11.2021 року.

У п.58 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Серявін та інші проти України» від 10.02.2010 Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

Приписами ч.2 ст. 245 КАС України передбачено, що у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Відповідно до п.3 ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності, місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Оцінюючи у сукупності встановлені обставини і перевіривши наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення, закриття провадження у справі про адміністратвине правопорушення є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до ставок судового збору за подання позову до адміністративного суду, статтею 4 Закону України «Про судовий збір» передбачено сплату судового збору за подання до суду позовної заяви немайнового характеру - 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, майнового характеру - 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 18.03.2020 року у справі № 543/775/17 зазначено, що з огляду на необхідність однакового підходу у визначенні розміру судового збору, який підлягає застосуванню у справах щодо накладення адміністративного стягнення та справляння судового збору, він складає за подання позовної заяви 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Позивачем при подачі позовної заяви було сплачено 1073,60 грн судового збору. Однак з урахуванням вище вказаного, з Державної служби України з безпеки на транспорті за рахунок його бюджетних асигнувань підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в розмірі 536,80 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. 19 Конституції України, ст.7, 9, 14-3, 132-1 ч.2, 251, 280, 283 КУпАП, ст. ст.6, 8, 9, 72-77, 90, 139, 159 ч.4, 229 ч.4, 242-246, 255, 257, 262, 286, 295 КАС України, суд,

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті, третя особа ОСОБА_2 про визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, закриття провадження у справі задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України, серії ВМ №00000913 від 08.11.2021 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП у виді штрафу в розмірі 17000,00 гривень.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення від 08.11.2021 відносно ОСОБА_1 за ст. 132-1 ч.2 КУпАП - закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Третього апеляційного адміністративного суду.

Позивач: ОСОБА_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Відповідач: Державна служба України з безпеки на транспорті, місцезнаходження: 01135, м. Київ, просп. Перемоги, 14, .

Дата складення повного рішення суду - 20 квітня 2023 року.

Суддя В.В. Мазуренко