Справа № 400/4462/22
Суддя: Танасогло Т.М.
Дата ухвалення: 2023-04-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 квітня 2023 р.м.ОдесаСправа № 400/4462/22
Головуючий в 1 інстанції: Гордієнко Т. О.

рішення суду першої інстанції прийнято у

м. Миколаїв, 25 листопада 2022 року

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача: Танасогло Т.М.,

суддів: Бітова А.І., Градовського Ю.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 25 листопада 2022 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області про зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В :

У жовтні 2022 року ОСОБА_1 (позивач) звернувся до Миколаївського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області про:

визнання протиправним та скасування рішення №43 від 21.02.2022 та дії відповідача стосовно не врахування понаднормового стажу 18 років та стосовно розрахунку поточної пенсії та розрахунку суми боргу з 07.10.2009 року в порядку та спосіб не відповідному до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», а саме без врахування надбавки за понаднормовий стаж та автоматичних масових перерахунків пенсії, відповідно до ст. 28 та ч.3 ст. 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»;

визнання протиправною бездіяльності відповідача стосовно не врахування понаднормового стажу 18 років позивачу та не здійснення ним розрахунку суми поточної пенсії та суми боргу з 07.10.2009 року з урахуванням надбавки за понаднормовий стаж та з урахуванням обов`язкових автоматичних масових перерахунків пенсії, відповідно до ст.28 та ч.3 ст. 42 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування;

зобов`язання відповідача врахувати понаднормовий стаж 18 років позивача та здійснити розрахунок та виплату поточної пенсії ОСОБА_1 , та суми боргу з 07.10.2009 року, з урахуванням надбавки за понаднормовий стаж відповідно до ст.28 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та з урахуванням обов`язкових автоматичних масових перерахунків пенсії, відповідно до ст.28 та ч.3 ст. 42 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, на момент фактичної виплати пенсії, за винятком сплачених сум.

В обґрунтування позову зазначено, що на виконання рішення суду відповідачем поновлено виплату пенсії позивачу з 07.10.2009 та прийнято рішення про перерахунок пенсії. Однак, при здійсненні перерахунку, протиправно розраховано поточну пенсію в розмірі 498 грн, визначеному на дату припинення її виплати, та нараховано суму заборгованості з виплати пенсії в сумі 498 грн за кожний місяць вказаного періоду без урахування доплати за 18 років понаднормового стажу відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 28, 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Закон № 1058) та автоматичного перерахунку відповідно до ст. 28, ч. 3 ст. 42 Закону №1058. Відтак, позивач вважає дії, бездіяльність та рішення відповідача протиправними та дискримінаційними, і такими, що суперечать чинному законодавству, оскільки на думку позивача, його пенсія за минулий період повинна бути нарахована та виплачена у розмірі, визначеному відповідно до діючого законодавства на дату нарахування її до виплати, у тому числі з урахуванням діючих норм стосовно автоматичних перерахунків.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 25 листопада 2022 року, позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області № 43 від 21.02.2022 про перерахунок пенсії ОСОБА_1 .

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області провести розрахунок та перерахунок пенсії ОСОБА_1 відповідно до вимог Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з урахуванням наявного понаднормового стажу та виплатити суми донарахованої пенсії з урахуванням раніше виплачених сум, а також стягнуто на користь позивача судовий збір.

В решті позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, позивачем подано на вказане рішення апеляційну скаргу, у якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, апелянт просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині, якою у задоволенні позовних вимог про зобов`язання відповідача здійснити розрахунок та виплату пенсії з урахуванням автоматичного перерахунку та зобов`язання відповідача здійснити розрахунок та виплату пенсії позивача з 07.10.2009р. з урахуванням обов`язкових автоматичних масових перерахунків пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та до постанови КМ України №251 від 01.04.2020, на момент фактичної виплати за винятком виплачених сум, та прийняти нове рішення у цій частині про задоволення таких вимог.

В обґрунтування скарги апелянт зазначив, що пенсія позивача на момент нарахування до виплати 21.02.2022р. мала бути перерахована та виплачена за період з 07.10.2009р. з урахуванням обов`язкових автоматичних масових перерахунків пенсії відповідно до ч.2 ст.28, ч.2 ст. 42, п.4-3 «Прикінцеві та перехідні положення» ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та до постанови КМУ №251 від 01.04.2020р.

24.01.2023р. від ГУ ПФУ в Миколаївській області надійшов відзив на апеляційну скаргу, у якому посилаючись на хибність доводів скаржника, просить залишити скаргу без задоволення мотивуючи тим, що на виконання постанови Верховного Суду від 09.12.2021р. у справі №400/602/19, відповідачем було здійснено перерахунок пенсійної виплати та встановлено позивачу пенсію за віком у розмірі, не меншу за прожитковий мінімум для осіб які втратили працездатність з 07.10.2009р. 498,00 грн. Зобов`язань щодо проведення подальших перерахунків на органи ПФУ не покладалось. Тому встановлена 317 особливість «не підлягають масовим перерахункам, призначено в твердому розмірі». Відповідач вважає, що суд першої інстанції вірно зазначив про неправильність розрахунків, здійснених позивачем у позові, з огляду на недоцільність застосування до розрахунку суми пенсії з 07.10.2009р. норми ч.2 ст. 28 Закону №1058, в якій зазначено строк застосування з 01.01.2018р. та постанови КМУ №251 від 01.04.2020 що набула чинності з 03.04.2020р.

Колегія суддів вважає, що справу можливо розглянуто в порядку письмового провадження у відповідності до ст. 311 КАС України.

Згідно до вимог ч. 1, 2 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як встановив суд першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, позивач є громадянином України, який постійно проживає в Ізраїлі та якому була призначена пенсія за віком.

13.04.2000 року позивач виїхав на постійне проживання до Ізраїлю. Відповідачем була припинена виплата пенсії позивачу, призначеної в 1998 році.

Виплату пенсії позивачу поновлено з 07.10. 2009 року на виконання рішення суду, також відповідачем прийнято рішення про перерахунок пенсії № 43 від 21.02.2022 року.

Згідно вищезазначеного рішення, загальний стаж позивача 43 роки 2 місяці 20 днів, загальна сума пенсії склала 498 грн, а в графі «Особливості» зазначено: «Був пенсіонером з 24.02.1998 року по довічно; Не підлягають МП, признач. за ріш.суду в тверд.розм. Призначена за рішенням суду».

Вважаючи прийняте відповідачем рішення та здійснені розрахунки пенсії позивача протиправним, останній звернувся до суду з цим позовом.

Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що належним способом захисту порушеного права позивача є оскарження рішення ГУ ПФУ в Миколаївській області від 21.02.2022р. №43, правом на оскарження якого ОСОБА_1 скористався у цьому позові, у зв`язку із чим вважав, що вимоги підлягають частковому задоволенню лише в частині визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області № 43 від 21.02.2022 про перерахунок пенсії ОСОБА_1 та зобов`язання відповідача провести розрахунок та перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 07.10.2009, відповідно до вимог Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з урахуванням наявного понаднормового стажу та виплатити суми донарахованої пенсії з урахуванням раніше виплачених сум.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам та обґрунтованості висновків суду першої інстанції у межах вимог та доводів апеляційної скарги , колегія суддів виходить з наступного.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи відповідають вони встановленим ч.2 ст.2 КАС України вимогам.

Згідно з ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 25 Конституції України гарантує піклування та захист своїм громадянам, які перебувають за її межами.

Приписами ст.33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Нормами ст. 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Право на пенсію в Україні є конституційним правом громадянина України.

З 01.01.2004 набрав чинності Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон №1058-IV від 09.07.2003), який згідно ч. 1 ст. 5 цього закону регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону №1058-IV загальнообов`язкове державне пенсійне страхування здійснюється за принципами, зокрема, рівноправності застрахованих осіб щодо отримання пенсійних виплат та виконання обов`язків стосовно сплати страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 8 Закон №1058-IV від 09.07.2003 передбачено, що право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають, зокрема, громадяни України, які застраховані згідно із цим законом та досягли встановленого цим законом пенсійного віку чи визнані інвалідами в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у ст. 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.

Як зазначено у ст.1 цього Закону, мінімальна пенсія - державна соціальна гарантія, розмір якої визначається цим Законом.

Окремим положенням ч.2 ст.5 Закону №1058-IV від 09.07.2003 визначено, що виключно цим Законом визначаються мінімальний розмір пенсії за віком.

За приписами ч. 1 ст. 28 Закону №1058-IV від 09.07.2003, мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 35 років, а у жінок 30 років страхового стажу встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом. У разі виплати застрахованій особі довічної пенсії, передбаченої цим Законом, пенсії або аналогічної виплати, встановленої в інших державах, мінімальний розмір пенсії за віком у солідарній системі встановлюється з урахуванням зазначених сум.

З 1 січня 2018 року для осіб, які досягли віку 65 років, мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 35 років, а у жінок 30 років страхового стажу встановлюється в розмірі 40 відсотків мінімальної заробітної плати, визначеної законом про Державний бюджет України на відповідний рік, але не менше прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом (частина друга статті 28 Закону № 1058-ІV).

За наявності страхового стажу меншої тривалості, ніж передбачено абзацом першим частини першої цієї статті, мінімальний розмір пенсії за віком встановлюється у розмірі, пропорційному до наявного страхового стажу, виходячи з прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Також, слід зазначити, що у відповідності до п. 4-1 Прикінцевих положень Закону №1058-ІV для осіб, яким пенсія призначена до набрання чинності Законом України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи", крім тих, яким після набрання чинності зазначеним Законом здійснювався перерахунок пенсії з урахуванням заробітної плати за періоди страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії:

мінімальний розмір пенсії за віком, передбачений абзацом першим частини першої статті 28 цього Закону, встановлюється за наявності у чоловіків 25 років, а у жінок 20 років страхового стажу;

збільшення пенсії, передбачене абзацом другим частини першої статті 28 цього Закону, встановлюється за кожний повний рік страхового стажу понад 25 років чоловікам і 20 років жінкам.

Як свідчать матеріали справи, позивач ОСОБА_1 має 43 роки загального стажу роботи, в зв`язку з чим на позивача розповсюджуються приписи статті 28 Закону з урахуванням пункту 4-1 Прикінцевих положень.

Колегією суддів з матеріалів справи встановлено, що при розрахунку пенсії за віком позивача пенсійний орган не врахував вказаних вище норм Закону та Конституції України не застосувавши мінімальний розмір пенсії та призначивши її в твердому розмірі за наявності стажу роботи позивача 43 років, що є безпідставним.

Суд першої інстанції вірно врахував, що оскаржуване рішення відповідачем прийнято на виконання постанови Верховного Суду від 09.12.2021 у справі №400/902/19, яким в своє чергу не встановлено твердого розміру пенсійної виплати позивачу.

Так, вказаною постановою Верховного суду від 09.12.2021 у справі №400/902/19 ГУ ПФУ у в Миколаївській області було зобов`язано провести поновлення та виплату пенсії з 07.10.2009 року відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», в розмірі не меншому за прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, на підставі документів, що знаходяться в пенсійній справі, з компенсацією втрати частини доходів.

Відтак, рішенням суду було зобов`язано відповідача поновити виплату пенсію позивачу та зазначено розмір, не менше якого повинна бути пенсій позивача.

Як свідчать матеріали справи, відповідач відповідно до оскаржуваного рішення поновив позивачу пенсію у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, який в період з 01.01.2008 по 31.10.2009 складав 498грн.

Суд першої інстанції вірно звернув увагу на те, що матеріали справи не містять доказів того, яка була у позивача сума пенсії до її припинення, оскільки вона призначалась в 1998 до прийняття Закону №1058, тому при поновленні пенсії, відповідно до вищезазначених вимог, відповідач повинен був врахувати та застосувати норми ЗУ №1058, якими передбачено, що:

-розмір пенсії за віком, обчислений за раніше діючим законодавством, підвищується з дня набрання чинності цим Законом до дня її призначення в порядку, передбаченому частинами першою та другою статті 42 цього Закону.

- перерахунок пенсій за віком, за вислугу років, призначених до набрання чинності цим Законом, здійснюється за нормами цього Закону на підставі документів про вік, страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час перерахунку в пенсійній справі та відповідають вимогам законодавства, що діяло раніше, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

Також, є ґрунтовним зауваження суду першої інстанції про те, що при поновленні позивачу 21.02.2022 пенсію з 07.10.2009 відповідачем безпідставно встановлено особливість «Не підлягають МП, признач. за ріш.суду в тверд.розм., що призвело до порушення прав позивача на належний розрахунок пенсії , оскільки Закон України №1058 не містить застережень щодо встановлення твердого розміру пенсійної виплати та заборону перерахунків пенсій осіб, які постійно проживають за межами України.

Відповідно до статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідачем не було подано жодних доказів, які б надавали право Пенсійному фонду визначити пенсію позивача в твердому розмірі, що унеможливлює перерахунок пенсії позивача відповідно до вимог чинного законодавства.

Отже, відповідач повинен був поновити пенсію позивача та одночасно відповідно до вимог ст.ст.27, 43 Закону № 1058, п.4-3 Прикінцевих положень ЗУ№1058 пенсії, здійснити її перерахунок відповідно до норм ЗУ№1058, про що вірно вказано судом першої інстанції у своєму рішенні.

У спірному рішенні вказано страховий стаж позивача 43р. 2 м.20днів, але зазначено розмір пенсії за віком 0,02грн. Яким чином розмір пенсії позивача при наявності страхового стажу 43роки складає 0,02 грн. відповідач суду не пояснив. Також у рішенні зазначені строки, в яких вказано дати підвищення пенсії, але ці підвищення пенсії не вплинули на збільшення суми пенсії позивачу.

З урахуванням викладеного, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що рішення про перерахунок пенсії № 43 від 21.02.2022 підлягає визнанню протиправним та скасуванню.

При цьому, колегія суддів також наголошує, що поновлення виплати пенсії здійснюється за рішенням територіального органу Пенсійного фонду протягом 10 днів після з`ясування обставин та наявності умов для відновлення її виплати. Виплата пенсії поновлюється в порядку, передбаченому частиною 3 статті 35 та статтею 46 цього Закону (ч.2 ст.49 ЗУ №1058-IV).

Також, згідно вимог абз.3 ч.2 ст.27 Закону розмір пенсії за віком, обчислений за раніше діючим законодавством, підвищується з дня набрання чинності цим Законом до дня її призначення в порядку, передбаченому частинами першою та другою статті 42 цього Закону.

Колегія суддів апеляційної інстанції бере до уваги, що у п.2.8 розділу ІІ «Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»», затвердженого 25.11.2005 Постановою правління Пенсійного фонду України №22-1 (у редакції Постанови правління Пенсійного фонду України 07.07.2014 за №13-1), зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27.02.2005 за №1566/11846 зазначено, що поновлення виплати пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший здійснюються за документами, що є в пенсійній справі та відповідають вимогам законодавства, що діяло на дату призначення пенсії.

У випадку поновлення виплати пенсії особі, якій не було проведено перерахунок відповідно до статті 43 Закону, заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається відповідно до статті 40 Закону із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсій, призначених до 2004 року.

Частинами 1 та 2 ст.42 Закону передбачено, що пенсії, призначені за цим Законом, індексуються відповідно до законодавства про індексацію грошових доходів населення.

Для забезпечення індексації пенсії щороку з 1 березня проводиться перерахунок раніше призначених пенсій шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії. Показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, який застосовується для обчислення пенсії, щороку збільшується на коефіцієнт, що відповідає 50 % показника зростання споживчих цін за попередній рік та 50 % показника зростання середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року, в якому проводиться збільшення, порівняно з трьома календарними роками, що передували року, який є попереднім щодо року, в якому проводиться збільшення.

У разі відсутності дефіциту коштів Пенсійного фонду для фінансування виплати пенсій у солідарній системі розмір щорічного збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, який застосовується для обчислення пенсії, передбачений абзацом другим цієї частини, може бути збільшений, але не повинен перевищувати 100 відсотків показника зростання середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року, в якому проводиться збільшення, порівняно з трьома календарними роками, що передували року, який є попереднім щодо року, в якому проводиться збільшення.

Розмір та порядок такого збільшення визначаються у межах бюджету Пенсійного фонду за рішенням Кабінету Міністрів України з урахуванням мінімального розміру збільшення, визначеного абзацом другим цієї частини.

Частиною першою статті 43 Закону № 1058-ІV встановлено, що перерахунок пенсій за віком, по інвалідності, в разі втрати годувальника, за вислугу років, призначених до набрання чинності цим Законом, здійснюється за нормами цього Закону на підставі документів про вік, страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час перерахунку в пенсійній справі та відповідають вимогам законодавства, що діяло раніше, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

Відповідно до частини другої статті 43 Закону № 1058-ІV для перерахунку пенсій, призначених до набрання чинності цим Законом, враховується заробітна плата (дохід), з якої було раніше обчислено пенсію, за документами, наявними в пенсійній справі, або за вибором пенсіонера - заробітна плата (дохід) за період, передбачений абзацом першим частини першої статті 40 цього Закону. При цьому заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається відповідно до частини другої статті 40 цього Закону із застосуванням середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України, за 2002 рік.

Згідно із частиною четвертою статті 45 Закону № 1058-ІV перерахунок призначеної пенсії, крім випадків, передбачених частиною першою статті 35, частиною другою статті 38, частиною третьою статті 42 і частиною п`ятою статті 48 цього Закону, провадиться в такі строки:

1) у разі виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа;

2) у разі настання обставин, які тягнуть за собою зменшення пенсії, - з першого числа місяця, в якому настали ці обставини, якщо вони мали місце до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо вони мали місце після 15 числа.

Водночас, ГУПФУ всупереч вказаним нормам законодавства не було проведено перерахунок пенсії позивача з урахуванням підвищень, індексації, передбачених Законом України.

Отже, враховуючи все вищезазначене у сукупності, колегія суддів приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення (в дослідженій частині) даного позову про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії.

Отже, з дня поновлення виплати пенсії (на підставі постанови Верховного Суду від 09.12.2021 року у справі №400/902/19 з 07.10.2009) позивач користується усіма правами на підвищення та перерахунок пенсії згідно вимог Закону України № 1058-IV, будь-яких обмежень його прав, як пенсіонера, якому призначено виплату пенсії за рішенням суду наведеним Законом не встановлено.

Крім того, Законами України "Про Державний бюджет України" на відповідний рік передбачається зростання мінімальної заробітної плати, у зв`язку з чим, пенсійний орган в автоматичному режимі перераховує мінімальний розмір пенсійних виплат для непрацюючих пенсіонерів, які досягли віку 65 років та мають страховий стаж не менше 30 років для жінок та 35 років для чоловіків, а тому, посилання відповідача на відсутність у рішенні суду про зобов`язання щодо проведення перерахунку пенсії у разі збільшення розмірів мінімальної пенсії позивачу є безпідставними.

Таким чином, перерахунок пенсій здійснюватиметься автоматизованим способом за матеріалами пенсійних справ, виходячи з прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Виконання вимог закону, в тому числі, щодо проведення підвищення та перерахунку пенсій є обов`язком відповідача.

Відтак, відповідачем допущені протиправні діяння щодо невиплати позивачу пенсії за віком, у законодавчо встановлених розмірах, з урахуванням збільшення розмірів мінімальної пенсії за віком.

Твердження відповідача, що будь-які зобов`язання щодо проведення подальших перерахунків пенсійної виплати на органи Пенсійного фонду судом згідно постанови Верховного суду від 09.12.2021р. у справі №400/902/19 не покладалося, є необґрунтованими і такими, що суперечать Конституції України та Закону №1058-IV від 09.07.2003, так як відповідач зобов`язаний проводити автоматичні перерахунки пенсії.

Отже, позивач отримав право на поновлення пенсії за віком, відтак відповідач зобов`язаний це право реалізовувати шляхом проведення послідуючих перерахунків, незалежно від того, призначена пенсія добровільно чи за рішенням суду.

Відтак, пенсія повинна бути нарахована та виплачена в розмірі не меншому за прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність.

Крім того, за приписами ч. 2 статті 42 Закону № 1058-ІV для забезпечення індексації пенсії щороку проводиться перерахунок раніше призначених пенсій шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії.

Крім індексації пенсії, передбаченої частиною першою цієї статті, у разі якщо величина середньомісячної заробітної плати штатного працівника в Україні за даними центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері статистики, за минулий рік зросла, з 1 березня поточного року розмір пенсії підвищується на коефіцієнт, що відповідає не менш як 20 відсоткам темпів зростання середньомісячної заробітної плати штатного працівника в Україні порівняно з попереднім роком, крім випадків, коли підвищення пенсійних виплат за минулий рік перевищило цей коефіцієнт. Якщо коефіцієнт підвищення пенсійних виплат у минулому році був менший, ніж зазначений у цій частині, то збільшення пенсій здійснюється з урахуванням попереднього підвищення.

Розділ XV Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" доповнено пунктом 4-3 згідно із Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" №2148-VIII від 03.10.2017 року, відповідно до якого пенсії, призначені відповідно до цього Закону до набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій", з 1 жовтня 2017 року перераховуються із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1 %. При здійсненні перерахунку пенсій відповідно до абзацу першого цього пункту використовується розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, установлений на 1 грудня 2017 року Законом України "Про Державний бюджет України на 2017 рік", збільшений на 79 гривень.

Водночас, ГУПФУ в Миколаївській області, як свідчать встановлені обставини справи, всупереч вказаним нормам законодавства не було проведено перерахунок пенсії позивача з урахуванням встановленого законодавством мінімального розміру пенсії, підвищень, індексації, передбачених Законом України.

З огляду на викладене, враховуючи приписи ст.9 КАС України, з метою належного способу захисту порушеного права позивача, колегія суддів вбачає підстави для зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області (вул..Канатна,83, м.Одеса, 65107, ) здійснити перерахунок і виплату пенсії ОСОБА_1 за період з 07.10.2009, з урахуванням встановленого законодавством мінімального розміру пенсії, підвищень та індексації відповідно до статей 28, 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", за винятком вже виплачених сум.

Ухвалюючи дане судове рішення колегія суддів керується ст.322 КАС України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, практикою Європейського суду з прав людини (рішення «Серявін та інші проти України» ) та Висновком № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів (п.41) щодо якості судових рішень.

Відповідно до ч.1 ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (ч.3 ст.90 КАС України).

Аналізуючи вищенаведені законодавчі приписи та фактичні обставини справи, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції невірно застосував норми матеріального права, відтак доводи апеляційної скарги спростовують висновки рішення суду в частині відмови у задоволенні частини позовних вимог, допущені судом першої інстанції порушення норм матеріального права призвели до неправильного вирішення справи в оскаржуваній частині, а тому рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення., про задоволення вимог ОСОБА_1 .

Враховуючи наведене у сукупності, рішення суду щодо відмови у задоволенні позову підлягає скасуванню, з прийняттям нового про зобов`язання відповідача здійснити перерахунок і виплату пенсії ОСОБА_1 за період з 07.10.2009, з урахуванням встановленого законодавством мінімального розміру пенсії, підвищень та індексації відповідно до статей 28, 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", пункту 4-3 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" за винятком вже виплачених сум.

За приписами п. 2 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Згідно зі ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Керуючись ст. ст. 241-243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 326, 328, 329 КАС України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 25 листопада 2022 року у справі № 400/4462/22 скасувати в частині відмови у зобов`язанні Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області здійснити розрахунок та виплату пенсії позивача з урахуванням автоматичного перерахунку.

Ухвалити у скасованій частині нове рішення яким зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області (вул..Канатна,83, м.Одеса, 65107, ) здійснити перерахунок і виплату пенсії ОСОБА_1 за період з 07.10.2009, з урахуванням встановленого законодавством мінімального розміру пенсії, підвищень та індексації відповідно до статей 28, 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", за винятком вже виплачених сум.

У іншій частині рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 25 листопада 2022 року у справі № 400/4462/22 залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий суддя Танасогло Т.М.
Судді Градовський Ю.М. Бітов А.І.