Справа № 761/27805/22
Суддя: Романишена І. П.
Дата ухвалення: 2023-04-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/761/362/2023
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2023 року Шевченківський районний суд міста Києва у складі головуючої судді Романишеної І.П., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Адміністративної комісії при виконавчому органі Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про визнання протиправними та скасування постанов про накладення адміністративного стягнення, -

ВСТАНОВИВ:

До Шевченківського районного суду міста Києва надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач) до Адміністративної комісії при виконавчому органі Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (далі по тексту - відповідач), в якій позивач просить суд:

- визнати протиправною та скасувати постанову адміністративної комісії при виконавчому органі Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про накладення адміністративного стягнення №1099 від 22 листопада 2022 року, винесену відносно ОСОБА_1 за частиною 2 статті 156 Кодексу України про адміністративні правопорушення;

- визнати протиправною та скасувати постанову адміністративної комісії при виконавчому органі Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про накладення адміністративного стягнення №1100 від 22 листопада 2022 року, винесену відносно ОСОБА_1 за частиною 2 статті 156 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В обґрунтування позовних вимог позивач послався на те, що 22 листопада 2022 року відповідачем за результатом розгляду матеріалів адміністративного правопорушення, притягнуто позивача до адміністративної відповідальності за частиною 2 статті 156 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративні стягнення у вигляді штрафу у розмірі 6800,00 грн відповідно до постанов №№1099, 1100, що у загальному розмірі становить 13 600,00 грн.

Позивач з вказаними постановами не погоджується, з огляду на наступне.

Так, відповідно до протоколу серії ВАБ 893751, 25 жовтня 2022 року о 19 годині 30 хвилин позивач за адресою: місто Київ, вулиця Хрещатик, 23а, перебуваючи на своєму робочому місці в закладі «Білий налив» Товариства з обмеженою відповідальністю «Улов», продав неповнолітній особі сидр Яблуко Смородина «Білий налив», 0,33 л 5% алкоголю, загальною вартістю 49,00 грн з ПДВ чим вчинив правопорушення, передбачене статтею 156-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

На переконання позивача, не вірна кваліфікація дій особи, яка притягується до адміністративної відповідальності є достатнім фактом вважати, що протокол складений без додержання вимог статті 256 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Крім того, позивач зазначає, що диспозиція частини 2 статті 156 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачає відповідальність за продаж слабоалкогольних напоїв особі, яка не досягла 18-річного віку саме працівником підприємства, в той час, коли, як стверджує позивач, матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять жодних доказів, що він є найманим працівником закладу громадського харчування « Білий Налив ».

Також, у позовній заяві зазначено, що у матеріалах справи про адміністративне правопорушення наявні пояснення ОСОБА_2 - свідка, неповнолітньої особи, якій був здійснений продаж алкогольних напоїв, при цьому у протоколі свідок не зазначений. А з самих пояснень свідка, як вказує позивач, неможливо дійти до беззаперечного висновку, що саме позивачем було здійснено продаж слабоалкогольних напоїв.

Водночас, позивач також зазначає й про те, що відповідно до протоколу серії ВАБ 893752, 25 жовтня 2022 року о 19 годині 29 хвилин позивач за адресою: місто Київ, вулиця Хрещатик, 23а , перебуваючи на своєму робочому місці в закладі «Білий налив» Товариства з обмеженою відповідальністю «Улов», продав неповнолітній особі сидр Яблуко Смородина «Білий налив», 0,33 л 5% алкоголю, загальною вартістю 49,00 грн з ПДВ чим вчинив правопорушення, передбачене частиною 2 статті 156 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Також, у позовній заяві вказано, диспозиція частини 2 статті 156 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачає відповідальність за продаж слабоалкогольних напоїв особі, яка не досягла 18-річного віку саме працівником підприємства, в той час, коли, як стверджує позивач, матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять жодних доказів, що він є найманим працівником закладу громадського харчування « Білий Налив ».

Крім того, позивач зазначає, що у матеріалах справи про адміністративне правопорушення наявні пояснення ОСОБА_4 - свідка, неповнолітньої особи, якій був здійснений продаж алкогольних напоїв, при цьому у протоколі свідок не зазначений. А з самих пояснень свідка, як вказує позивач, неможливо дійти до беззаперечного висновку, що саме позивачем було здійснено продаж слабоалкогольних напоїв.

Більш того, позивач у позовній заяві послався й на те, що він та його представник не були присутні на розгляді справ про адміністративні правопорушення 22 листопада 2022 року, що, на переконання позивача, позбавило відповідача об`єктивно встановити обставини, що мають суттєве значення для розгляду справ.

З огляду на вищевикладене, як стверджує позивач, відповідачем не доведено, що в його діях наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 156 Кодексу України про адміністративні правопорушення, що стало підставою для звернення до суду з цією позовною заявою.

Ухвалою суду від 16 грудня 2022 року позовна заява ОСОБА_1 залишена без руху та останньому наданий строк для усунення виявлених судом недоліків.

27 грудня 2022 року на виконання вимог ухвали суду на адресу суду надійшла заява представника позивача про поновлення строку для звернення до адміністративного суду з вказаною позовною заявою.

За результатом розгляду цієї заяви, ухвалою суду від 30 грудня 2022 року заява представника позивача задоволена, поновлено позивачу пропущений строк для звернення до суду з цією позовною заявою, відкрито провадження у справі, вирішено здійснити її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи, запропоновано відповідачу подати відзив на позовну заяву разом з доказами, які обгрунтовують заперечення проти позову у п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії ухвали.

09 лютого 2023 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача заперечуючи проти задоволення позовних вимог послався на таке.

04 листопада 2022 року до Адміністративної комісії від Печерського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві надійшов протокол про адміністративне правопорушення від 25 жовтня 2022 року серія ВАБ №893751 за ознаками частини 2 статті 156 Кодексу України про адміністративне правопорушення, відносно члена бригади ресторану « Білий Налив » Товариства з обмеженою відповідальністю «Улов» - ОСОБА_1 .

Відповідно до вказаного протоколу, 25 жовтня 2022 року о 19 годині 30 хвилин за адресою: місто Київ, вулиця Хрещатик, 23-а, ОСОБА_1 , перебуваючи на своєму робочому місці в закладі «Білий Налив» Товариства з обмеженою відповідальністю «Улов», продав неповнолітній особі сидр «Яблуко Смородина» «Білий Налив», 0,33 літри, 5% алкоголю, загальною вартістю 49,00 грн з ПДВ.

Також, представник відповідача у відзиві на позовну заяву зазначив, що 04 листопада 2022 року до Адміністративної комісії від Печерського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві надійшов протокол про адміністративне правопорушення від 25 жовтня 2022 року серія ВАБ №893752 за ознаками частини 2 статті 156 Кодексу України про адміністративне правопорушення, відносно члена бригади ресторану « Білий Налив » Товариства з обмеженою відповідальністю «Улов» - ОСОБА_1 .

Відповідно до вказаного протоколу, 25 жовтня 2022 року о 19 годині 30 хвилин за адресою: місто Київ, вулиця Хрещатик, 23-а, ОСОБА_1 , перебуваючи на своєму робочому місці в закладі «Білий Налив» Товариства з обмеженою відповідальністю «Улов», продав неповнолітній особі сидр «Яблуко Смородина» «Білий Налив», 0,33 літри, 5% алкоголю, загальною вартістю 49,00 грн з ПДВ.

22 листопада 2022 року відповідачем за результатами розгляду вказаних вище протоколів відносно позивача винесено постанови №1099 та №1100 про накладення адміністративних стягнень за частиною 2 статті 156 Кодексу України про адміністративне правопорушення у вигляді штрафу у розмірі 6 800,00 грн за кожною постановою.

Представник відповідача у відзиві на позовну заяву також зазначив, що у відповідача були наявні підстави для розгляду протоколів про адміністративне правопорушення, оскільки, з-поміж іншого, суть правопорушення, викладена в протоколі №893751 від 25 жовтня 2022 року, повністю відповідає ознакам адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 156 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а тому, на переконання представника відповідача, зазначення у протоколі вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 156-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, замість зазначення про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 156 Кодексу України про адміністративні правопорушення, є технічною помилкою.

Крім того, представник відповідача зазначає й про те, що при складенні протоколів про адміністративне правопорушення позивач самостійно вказував, що він є найманим працівником - членом бригади ресторану Товариства з обмеженою відповідальністю «Улов», закладу «Білий Налив». При цьому, позивач власноручно зазначив, що свою провину визнає.

При цьому, представник відповідача також зазначає, що правопорушення позивачем вчинено з різницею в 1 хвилину та виявлені працівниками поліції безпосередньо під час їх вчинення, а отже, на думку представника відповідача, особу, що вчинила ці правопорушення, встановлено.

Щодо повідомлення позивача про дату та час розгляду справи про адміністративні правопорушення, представником відповідача зазначено, що в матеріалах справ про адміністративні правопорушення наявні розписки про отримання представником позивача - адвокатом Гусєвим С.І. запрошення на засідання Адміністративної комісії від 18 листопада 2022 року, в яких зазначено дату засідання - 22 листопада 2022 року, час засідання - о 15:00 год та місце засідання комісії - вулиця Хрещатик, 36, місто Київ, 5 поверх, зала засідань, кімната 512.

На підставі викладеного, представник відповідача стверджує, що оскаржувані постанови про адміністративне правопорушення винесені у порядок та спосіб, визначені законодавством та в межах наданих відповідачу повноважень, у зв`язку з чим, представник відповідача просив відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зазначає наступне.

Так, 25 жовтня 2022 року начальником СЮП ВП Печерського УП ГУНП у м. Київ, капітаном поліції Дем`яненко В.О. складено протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ №893751 (далі по тексту - протокол №893751) відносно ОСОБА_1 , відповідно до якого останній, працюючи членом бригади ресторану ТОВ «УЛОВ», заклад «Білий Налив», 25 жовтня 2022 року о 19 годині 30 хвилин, за адресою: місто Київ, вулиця Хрещатик, 23-А, перебуваючи на своєму робочому місці в закладі «Білий Налив» ТОВ «УЛОВ», продав неповнолітній особі сидр «Яблуко Смородина» «Білий Налив», 0,33 л, 5% алкоголю, загальною вартістю 49,00 грн без ПДВ, чим вчинив правопорушення, передбачене статтею 156-2 КУпАП.

Згідно вказаного протоколу, у графі «пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності по суті порушення» ОСОБА_1 власноручно зазначив, що свою провину визнає.

Також, 25 жовтня 2022 року начальником СЮП ВП Печерського УП ГУНП у м. Київ, капітаном поліції Дем`яненко В.О. складено протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ №893752 (далі по тексту - протокол №893752) відносно ОСОБА_1 , відповідно до якого останній, працюючи членом бригади ресторану ТОВ «УЛОВ», заклад «Білий Налив», 25 жовтня 2022 року о 19 годині 29 хвилин, за адресою: місто Київ, вулиця Хрещатик, 23-А, перебуваючи на своєму робочому місці в закладі «Білий Налив» ТОВ «УЛОВ», продав неповнолітній особі сидр «Яблуко» «Білий Налив», 0,33 л, 5% алкоголю, загальною вартістю 49,00 грн без ПДВ, чим вчинив правопорушення, передбачене частиною 2 статті 156 КУпАП.

Згідно вказаного протоколу, у графі «пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності по суті порушення» ОСОБА_1 власноручно зазначив, що свою провину визнає.

З наявної в матеріалах справи копії пояснень від 25 жовтня 2022 року, відібраних від ОСОБА_1 , останній пояснив, що 25 жовтня 2022 року о 17 годині 00 хвилин він заступив на робочу зміну до закладу «Білий Налив» Товариства з обмеженою відповідальністю «Улов», що за адресою: місто Київ, вулиця Хрещатик, 23-А . 25 жовтня 2022 року о 19 годині 29 хвилин він, перебуваючи на своєму робочому місці, відпустив хлопцю сидр «Яблуко» «Білий Налив», 0,33 л, 5% алкоголю, загальною вартістю 49,00 грн з ПДВ. Документ, котрий посвідчує його особу та вік, як зазначено у поясненнях, ОСОБА_1 не запитував та надав фіскальний чек. В подальшому, 25 жовтня 2022 року о 19 годині 30 хвилин ОСОБА_1 відпустив дівчині сидр «Яблуко Смородина», об`ємом 0,33 л, 5% алкоголю, загальною вартістю 49,00 грн з ПДВ. Документ, котрий посвідчує її особу та вік, ОСОБА_1 не запитав та надав фіскальний чек. У поясненнях також зазначено, що ОСОБА_1 свою провину визнає, в подальшому зобов`язався бути більш уважним.

У письмових поясненнях ОСОБА_1 власноручно зазначив, що з його слів записано вірно та ним прочитано, претензій не має.

Крім того, в матеріалах справи наявна копія пояснень ОСОБА_2 , 2006 року народження, яка надала пояснення щодо того, що 25 жовтня 2022 року о 19 годині вона зайшла до закладу «Білий Налив», що за адресою: місто Київ, вулиця Хрещатик, 23-А. зайшовши до закладу, вона попросила хлопця, котрий стояв за прилавком, продати їй слабоалкогольний напій, а саме, сидр Яблуко Смородина «Білий Налив», об`ємом 0,33 л, 5% алкоголю, загальною вартістю 49,00 грн. На що, як вказано у поясненнях, вищевказаний громадянин відпустив їй даний товар. Документи, котрі посвідчують її особу та вік, він не запитав. Фіскальний чек на вказаний товар хлопець надав.

Також, в матеріалах справи наявна копія пояснень ОСОБА_4 , 2005 року народження, який надав пояснення щодо того, що 25 жовтня 2022 року о 19 годині 29 хвилин він зайшов до закладу «Білий Налив», що за адресою: місто Київ, вулиця Хрещатик, 23-А. зайшовши до закладу, він попросив хлопця, котрий стояв за прилавком, продати йому слабоалкогольний напій, а саме, сидр Яблуко «Білий Налив», об`ємом 0,33 л, 5% алкоголю, загальною вартістю 49,00 грн. На що, як вказано у поясненнях, вищевказаний громадянин відпустив їй даний товар. Документи, котрі посвідчують його особу та вік, він не запитав. Фіскальний чек на вказаний товар хлопець надав.

Більш того, відповідно до наявної копії розписки №№893752, 893751 від 25 жовтня 2022 року, адвокат Гусєв Сергій Іванович, який надавав правову допомогу ОСОБА_1 , 18 листопада 2022 року особисто отримав запрошення на засідання Адміністративної комісії при виконавчому органі Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) на 22 листопада 2022 року о 15 годині 00 хвилин за адресою: місто Київ, вулиця Хрещатик, 36, 5 поверх, зала засідань, кімната 512.

22 листопада 2022 року відповідно до протоколу засідання адміністративної комісії по справі про адміністративне правопорушення №1099, останньою було розглянуто справу про адміністративне правопорушення відносно члена бригади ресторану Товариства з обмеженою відповідальністю "Улов", закладу «Білий Налив» ОСОБА_1 та встановлено порушення останнім правил торгівлі пивом, алкогольними, слабоалкогольними напоями та тютюновими виробами, а саме: перебуваючи на своєму робочому місці продав неповнолітній особі, ІНФОРМАЦІЯ_2 , сидр «Яблуко - Смородина» «Білий Налив», ємністю 0,33 л з вмістом спирту 5% об`ємних одиниць ( вулиця Хрещатик, 23 а ), чим порушено вимоги частини 2 статті 156 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у зв`язку з чим на ОСОБА_1 комісією постановлено про накладення адміністративного стягнення у вигляді стягнення у розмірі 400 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 6 800,00 грн.

Також, 22 листопада 2022 року відповідно до протоколу засідання адміністративної комісії по справі про адміністративне правопорушення №1100, останньою було розглянуто справу про адміністративне правопорушення відносно члена бригади ресторану Товариства з обмеженою відповідальністю "Улов", закладу «Білий Налив» ОСОБА_1 та встановлено порушення останнім правил торгівлі пивом, алкогольними, слабоалкогольними напоями та тютюновими виробами, а саме: перебуваючи на своєму робочому місці продав неповнолітній особі, ІНФОРМАЦІЯ_3 , сидр «Яблуко» «Білий Налив», ємністю 0,33 л з вмістом спирту 5% об`ємних одиниць ( вулиця Хрещатик, 23 а ), чим порушено вимоги частини 2 статті 156 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у зв`язку з чим на ОСОБА_1 комісією постановлено про накладення адміністративного стягнення у вигляді стягнення у розмірі 400 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 6 800,00 грн.

Суд зазначає, що відповідно до вказаних протоколів, на засідання адміністративної комісії ОСОБА_1 та його представник не з`явились.

Постановами Адміністративної комісії при виконавчому органі Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) №1099 та №1100 від 22 листопада 2022 року встановлено порушення ОСОБА_1 правил торгівлі пивом, алкогольними, слабоалкогольними напоями та тютюновими виробами, за що передбачена адміністративна відповідальність, передбачена частиною 2 статті 156 Кодексу України про адміністративне правопорушення, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів громадян, що складає 6 800,00 грн по кожній справі про адміністративне правопорушення.

Не погоджуючись з вказаними постановами, позивач звернувся до суду з даною позовною заявою.

Надаючи правову оцінку цінним правовідносинам, суд виходить з такого.

Відповідно до частин 1-4 статті 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі по тексту - КупАП) ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Відповідно до частини 1 статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з пункту 1 статті 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до частини 2 статті 156 КУпАП порушення працівником підприємства (організації) торгівлі або громадського харчування правил торгівлі пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, тютюновими виробами, електронними сигаретами та рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пристроями для споживання тютюнових виробів без їх згоряння, а саме: торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, тютюновими виробами, електронними сигаретами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пристроями для споживання тютюнових виробів без їх згоряння у приміщеннях або на територіях, заборонених законом, або в інших місцях, визначених рішенням відповідного органу місцевого самоврядування як такі, де роздрібна торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, тютюновими виробами, електронними сигаретами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пристроями для споживання тютюнових виробів без їх згоряння заборонена, або торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, тютюновими виробами, електронними сигаретами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пристроями для споживання тютюнових виробів без їх згоряння через торгові автомати чи особами, які не досягли 18-річного віку, а також продаж пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, тютюнових виробів, електронних сигарет, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пристроїв для споживання тютюнових виробів без їх згоряння особі, яка не досягла 18-річного віку, або продаж тютюнових виробів в упаковках, що містять менш як 20 сигарет або цигарок, чи поштучно (крім сигар), або торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, винами столовими у заборонений рішенням відповідного органу місцевого самоврядування час доби тягне за собою накладення штрафу від чотирьохсот до восьмисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена доказами.

Відповідно до частини 3 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, докази суду надають учасники справи.

Згідно з частинами 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд зазначає, що на підтвердження того факту, що позивач вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною 2 статті 156 КУпАП, відповідач надав протоколи по справі про адміністративне правопорушення №893751 та №893752, у яких зафіксовано факт продажу слабоалкогольного напою - сидру «Яблуко - Смородина» та «Яблуко» неповнолітнім особам, а також наявні пояснення позивача, у яких останній визнав цей факт. Окремими документами надано пояснення неповнолітніх осіб, яким позивач продав слабоалкогольні напої та фіскальні чеки, які засвідчують факт продажу слабоалкогольних напоїв.

Ці докази були досліджені відповідачем в ході розгляду справ про адміністративне правопорушення, що засвідчують протоколи засідання адміністративної комісії по справам про адміністративне правопорушення №1099 та №1100 від 22 листопада 2022 року.

Суд звертає увагу на те, що до складу адміністративного правопорушення передбаченого частиною 2 статті 156 КУпАП входять:

- об`єкт - правила торгівлі, які забороняють продаж слабоалкогольних напоїв неповнолітнім особам, а також здоров`я неповнолітніх осіб;

- об`єктивна сторона - дія у вигляді продажу слабоалкогольного напою неповнолітній особі;

- суб`єктивна сторона у формі умислу або необережності;

- суб`єкт - продавець магазину.

Відповідач у справах про адміністративне правопорушення встановив, що позивач, як член бригади ресторану ТОВ «Улов», заклад «Білий Налив», продав слабоалкогольні напої неповнолітнім особам, проявивши необережність, оскільки не переконався щодо віку осіб, що є наслідком порушення правил торгівлі, яке створило загрозу здоров`ю неповнолітнім особам через можливість вживання слабоалкогольного напою.

Водночас, позивач наполягає на тому, що матеріали справ не містять доказів на підтвердження того, що він є належним суб`єктом відповідальності за частиною 2 статті 156 КУпАП.

З цього приводу, суд зазначає, що позивач у письмових поясненнях самостійно вказав, що він є працівником Товариства з обмеженою відповідальністю «Улов», заклад «Білий Налив», а тому є безпідставними доводи останнього про те, що підстав для притягнення його до відповідальності немає з огляду на те, що він не є суб`єктом правопорушення, оскільки судом встановлено, що фактично позивач був допущений до здійснення торгівлі у закладі «Білий Налив» за адресою: місто Київ, вулиця Хрещатик, 23-а, а факт відсутності трудового договору, тобто офіційного працевлаштування позивача на підприємстві, свідчить лише про порушення норм трудового законодавства з боку роботодавця.

Щодо відсутності відомостей про свідків та недостатність їх пояснень, суд зазначає наступне.

Дослідивши протоколи №893751 та №893752 від 25 жовтня 2022 року відносно ОСОБА_1 , судом встановлено, що у вказаних протоколах не зазначено інформації про вилучення пляшок слабоалкогольних напоїв, які були продані неповнолітнім особам, та про наявність фіскального чека, що підтверджував би продаж вказаного товару.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП.

Відповідно до частин 1,2 статті 265 КУпАП речі і документи, що є безпосереднім об`єктом правопорушення, виявлені під час затримання, особистого огляду або огляду речей, вилучаються посадовими особами органів, зазначених у статтях 234-1, 234-2, 244-4, 262 і 264 цього Кодексу. Вилучені речі і документи зберігаються до розгляду справи про адміністративне правопорушення у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України за погодженням із Державною судовою адміністрацією України, а після розгляду справи, залежно від результатів її розгляду, їх у встановленому порядку конфіскують, або повертають володільцеві, або знищують, а при оплатному вилученні речей - реалізують.

Про вилучення речей і документів складається протокол або робиться відповідний запис у протоколі про адміністративне правопорушення, про огляд речей або адміністративне затримання.

У протоколах №893751 та №893752 зазначено, що нічого не вилучалося.

В той же час безпосереднім об`єктом правопорушення за частиною 2 статті 156 КУпАП є пляшка сидру «Яблуко - Смородина», 0,33 л та пляшка сидру «Яблуко», 0,33 л, які всупереч зазначеній вище вимозі закону працівником поліції вилучені не були.

Щодо рапорту працівника поліції, як доказу вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності у вчиненні адміністративного правопорушення суд зазначає, що у ньому викладені обставини вчиненого правопорушення, проте, відповідно до правового висновку, висловленого Верховним Судом у постанові від 20 травня 2020 року у справі №524/5741/16а, рапорт працівника поліції не може слугувати однозначним доказом винуватості особи у вчиненні адміністративних правопорушень за відсутності інших належних доказів підтвердження вчинення правопорушення.

Більш того, суд вважає за необхідне зазначити, що наявність у справах про адміністративне правопорушення №1099 та №1100 копії фіскальних чеків про придбання слабоалкогольних напоїв не є беззаперечними доказами вчинення позивачем адміністративного правопорушення, оскільки наявність копій цих чеків у справах про адміністративне правопорушення не підтверджує факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 156 КУпАП.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що неповнолітні ОСОБА_2 та ОСОБА_4 не зазначені у протоколах про адміністративне правопорушення №893751 та №893752 як свідки, дані щодо них відсутні у графі протоколу «Склад адміністративного правопорушення», де описано суть вчиненого адміністративного правопорушення, а відібрані письмові пояснення не зазначені як додаток до протоколу. Загальна фраза «до протоколу додається рапорт, копії матеріалів» не може достеменно свідчити про те, що саме цим неповнолітнім особам позивач продав 25 жовтня 2022 року слабоалкогольні напої.

Також, статус неповнолітніх ОСОБА_2 та ОСОБА_4 не встановлено й на засіданні відповідача 22 листопада 2022 року.

Суд наголошує, що якщо неповнолітні ОСОБА_2 та ОСОБА_4 були свідками вчинення позивачем адміністративного правопорушення, то згідно з частиною 1 статті 256 КУпАП їх прізвища та адреси мали бути зафіксовані у протоколі про адміністративне правопорушення.

Таким чином, суд не бере до уваги пояснення ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , оскільки вважає, що такі докази є неналежними та недопустимими.

Аналогічний підхід суду й до рапорту поліцейського, який у розумінні статті 251 КУпАП, як вже зазначалось судом, не може вважатися належним і допустимим доказом учинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 156 КУпАП, оскільки працівники Національної поліції є зацікавленими особами при розгляді цієї справи, що ставить під сумнів дотримання вимог щодо об`єктивності з`ясування обставин справи, а тому такий рапорт не може слугувати однозначним доказом винуватості особи у вчиненні адміністративних правопорушень.

Крім того, суд зазначає, що матеріали справи не містять належної фото- чи відеофіксації, а з наданих суду фотокопій пляшок слабоалкогольних напоїв та фіскальних чеків встановити факт здійснення адміністративного правопорушення неможливо.

Суд зауважує, що дослідивши додані фотокопії, суд вважає їх такими, що не можуть бути прийняті судом до уваги, оскільки на них не вказано час та місце вчинення правопорушення технічним способом, що не дає підстави вважати такі докази достовірними, допустимими та належними.

Щодо доводів позивача про зазначення невірної кваліфікації адміністративного правопорушення у протоколі №893751, а саме: зазначення, що позивачем вчинено адміністративне правопорушення, передбачене статтею 156-2 КУпАП, суд зазначає таке.

Так, як вже було зазначено судом, частиною 2 статті 156 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення працівником підприємства (організації) торгівлі або громадського харчування правил торгівлі пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, тютюновими виробами, електронними сигаретами та рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пристроями для споживання тютюнових виробів без їх згоряння, а саме: торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, тютюновими виробами, електронними сигаретами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пристроями для споживання тютюнових виробів без їх згоряння у приміщеннях або на територіях, заборонених законом, або в інших місцях, визначених рішенням відповідного органу місцевого самоврядування як такі, де роздрібна торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, тютюновими виробами, електронними сигаретами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пристроями для споживання тютюнових виробів без їх згоряння заборонена, або торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, тютюновими виробами, електронними сигаретами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пристроями для споживання тютюнових виробів без їх згоряння через торгові автомати чи особами, які не досягли 18-річного віку, а також продаж пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, тютюнових виробів, електронних сигарет, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пристроїв для споживання тютюнових виробів без їх згоряння особі, яка не досягла 18-річного віку, або продаж тютюнових виробів в упаковках, що містять менш як 20 сигарет або цигарок, чи поштучно (крім сигар), або торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, винами столовими у заборонений рішенням відповідного органу місцевого самоврядування час доби.

Водночас, диспозиція статті 156-2 КУАП встановлює адміністративну відповідальність порушення встановленого порядку промислової переробки, зберігання, транспортування або знищення конфіскованих спирту етилового, коньячного та плодового, алкогольних напоїв чи тютюнових виробів.

На переконання позивача, невірна кваліфікація дій позивача, зазначена у протоколі є достатнім фактом вважати, що протокол складений без додержання вимог статті 256 КУпАП.

З цього приводу, суд вважає за доцільне зазначити, що окремі дефекти рішення контролюючого органу не повинні сприйматися як безумовні підстави для висновку щодо протиправності спірного рішення і, як наслідок, про його скасування. Якщо спірне рішення прийнято контролюючим органом у межах своєї компетенції та з його змісту можна чітко встановити зміст цього рішення (зокрема, порушення законодавства, за які застосовуються відповідні санкції, та розмір останніх), таке рішення може бути визнане правомірним навіть у разі, коли не дотримано окремих елементів форми спірного рішення. Вказані позивачем недоліки оформлення оскаржуваної постанови не можуть бути самостійною підставою для визнання протиправним такого рішення за умови, якщо позивачем вчинено порушення вимог Правил дорожнього руху, оскільки при розгляді спорів перевага надається змісту документа порівняно з його зовнішньою формою.

Саме такої правової позиції щодо неточності відомостей в постанові про притягнення особи до адміністративної відповідальності дотримується Верховний Суд у своїх постановах від 28 листопада 2018 року у справі № 537/1214/17 та від 24 грудня 2019 року у справі № 459/1801/17.

З урахуванням вищевикладеного, суд вважає, що в даному випадку відсутні підстави для висновку щодо протиправності оскаржуваної постанови №1099 .

Більш того, суд зауважує, що позивачем не доведено, а судом не встановлено факту порушення його прав на розгляд справ про адміністративне правопорушення у його присутності або у присутності його представника, оскільки матеріалами справи підтверджено факт своєчасного сповіщення представника позивача - адвоката Гусєва С.І. про дату, час та місце розгляду справ про адміністративне правопорушення, що, відповідно, свідчить про безпідставність тверджень позивача в цій частині.

Щодо тверджень позивача нібито про тиск з боку працівників поліції під час відібрання від нього пояснень 25 жовтня 2022 року, суд зауважує, що матеріали справи не містять жодних доказів на підтвердження вказаних обставин, зокрема, позивачем не надано суду ані копії заяви з проханням провести відповідне службове розслідування відносно працівника поліції, як і не надано належним чином засвідчених доказів того, що така заява була розглянута органами, уповноваженими на розгляд таких заяв, та проведене відповідне службове розслідування.

Між тим, зважаючи на встановлені судом обставини, зокрема, враховуючи відсутність будь-яких належних та допустимих доказів того, що дійсно саме позивач саме неповнолітнім ОСОБА_2 та ОСОБА_4 25 жовтня 2022 року продав слабоалкогольні напої, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог.

Решта доводів та заперечень сторін висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують.

Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до пункту 58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Згідно пункту 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту.

Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

На переконання суду, відповідачем не доведено правомірність прийняття оскаржуваних постанов, з урахуванням вимог, встановлених частиною 2 статті 19 Конституції України та частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог та системного аналізу положень законодавства України, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1)залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Як вбачається з наявної у матеріалах справи квитанції, позивачем під час звернення з даним позовом до суду сплачено судовий збір у розмірі 993,00 грн. Враховуючи розмір задоволених позовних вимог, а також з урахуванням того, що сплаті за звернення до суду з цією позовною заявою підлягав судовий збір у розмірі 992,40 грн, суд присуджує на користь позивача судові витрати у розмірі 992,40 грн за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

На підставі вище викладеного, керуючись статтями 2, 6-10, 19, 72-77, 90, 139, 241-246, 250, 255, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Адміністративної комісії при виконавчому органі Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про визнання протиправними та скасування постанов про накладення адміністративного стягнення - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову адміністративної комісії при виконавчому органі Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про накладення адміністративного стягнення №1099 від 22 листопада 2022 року, винесену відносно ОСОБА_1 за частиною 2 статті 156 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та закрити справу про адміністративне правопорушення.

Визнати протиправною та скасувати постанову адміністративної комісії при виконавчому органі Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про накладення адміністративного стягнення №1100 від 22 листопада 2022 року, винесену відносно ОСОБА_1 за частиною 2 статті 156 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та закрити справу про адміністративне правопорушення.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Адміністративної комісії при виконавчому органі Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) понесені ним витрати по сплаті судового збору у розмірі 992,40 грн (дев`ятсот дев`яносто дві гривні 40 копійок).

Рішення набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України, після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України, з урахуванням положень частини 4 статті 286 Кодексу адміністративного судочинства України, протягом десяти днів, з дня складання повного тексту рішення.

Реквізити сторін:

ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ;

Адміністративна комісія при виконавчому органі Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація): 03680, місто Київ, вулиця Дегтярівська, будинок 31, корпус 2, .

Повний текст рішення суду складений 14.04.2023 р.

СУДДЯ І.П. РОМАНИШЕНА