Справа № 460/15168/21
Суддя: Пасічник С.С.
Дата ухвалення: 2023-04-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

27 квітня 2023 року

м. Київ

справа №460/15168/21

адміністративне провадження № К/990/14599/23

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Пасічник С.С.,

суддів: Гончарової І.А., Олендера І.Я.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Головного управління ДПС у Рівненській області на ухвалу Восьмого апеляційного адміністративного суду від 16.03.2023 у справі №460/15168/21 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Рівненській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, вимоги про сплату боргу (недоїмки) та рішення про застосування штрафних санкцій,

У С Т А Н О В И В :

Головне управління ДПС у Рівненській області звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Восьмого апеляційного адміністративного суду від 16.03.2023.

Обґрунтовуючи вимоги касаційної скарги, податковий орган посилається на те, що пропуск строку на апеляційне оскарження відбувся з обставин, що не залежали від його волі (повернення первинної своєчасно поданої апеляційної скарги у зв`язку з несплатою судового збору внаслідок відсутності фінансування та запровадження воєнного стану), проте це не було взято до уваги апеляційним судом при постановленні оскаржуваної ухвали; до того ж повторне подання апеляційної скарги здійснено відповідачем після сплати судового збору, в межах присічного річного строку з моменту прийняття рішення судом першої інстанції.

При вирішенні питання щодо відкриття касаційного провадження у справі за вказаною касаційною скаргою судом з`ясовано такі обставини.

Зі змісту касаційної скарги та наявних у Єдиному державному реєстрі судових рішень вбачається, що ОСОБА_1 звернулася до Рівненського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Рівненській області, в якому просила визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 30.09.2021 за №08, №08, №08, №08 і №08, вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 30.09.2021 №9391/17000708, рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним податковим органом або платником своєчасно ненарахованого єдиного податку від 30.09.2021 №08, а також повідомлення про наявність порушень застосування податкової соціальної пільги від 01.10.2021 №11967/7/6/17-00-24.

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 03.02.2022 (з урахуванням ухвали від 16.12.2021 про закриття провадження в частині позовних вимог) позов задоволено частково; визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення від 30.09.2021 №08, №08, №08, №08, вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 30.09.2021 №9391/17000708 і рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним податковим органом або платником своєчасно ненарахованого єдиного податку від 30.09.2021 №08, а в частині позовних вимог про визнання протиправним і скасування податкового повідомлення-рішення №08 від 30.09.2021 - відмовлено.

Не погоджуючись із даним рішенням, податковий орган звернувся до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою, яку ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 14.06.2022 було залишено без руху на підставі статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України у зв`язку із недоданням до неї документу про сплату судового збору. В подальшому, апеляційний суд, задовольнивши відповідне клопотання скаржника, продовжив йому строк на усунення зазначених недоліків, про що постановив ухвалу від 15.07.2022.

Ухвалою від 04.10.2022 Восьмий апеляційний адміністративний суд відмовив контролюючому органу в задоволенні вдруге поданого клопотання про продовження строку на усунення недоліків, а апеляційну скаргу - повернув.

Згодом, 22.12.2022 податковий орган повторно звернувся до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою на оскаржуване рішення суду першої інстанції, одночасно порушивши й питання поновлення строку апеляційного оскарження, пропуск якого обґрунтовував відсутністю фінансування для сплати судового збору на період введення воєнного стану.

Восьмий апеляційний адміністративний суд ухвалою від 31.01.2023 відмовив у задоволенні клопотання відповідача про поновлення строку на апеляційне оскарження й залишив апеляційну скаргу без руху, запропонувавши заявнику протягом десяти днів з дня вручення копії ухвали звернутися до суду апеляційної інстанції із обґрунтованою заявою про поновлення строку звернення із апеляційною скаргою.

Залишаючи апеляційну скаргу без руху, суд керувався положеннями частини третьої статті 298 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до яких апеляційна скарга залишається без руху у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 295 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

На виконання вимог вказаної ухвали скаржник подав клопотання про поновлення строку звернення з апеляційною скаргою, в якому фактично посилався на ті ж обставини (відсутність бюджетних асигнувань для сплати судового збору при зверненні з первинною апеляційною скаргою), яким вже надавалась оцінка в ухвалі суду від 31.01.2023.

Розглянувши подане клопотання, Восьмий апеляційний адміністративний суд визнав неповажними наведені відповідачем підстави для поновлення строку апеляційного оскарження, відмовив у його задоволенні та у відкритті апеляційного провадження, про що постановив ухвалу від 16.03.2023.

При цьому апеляційний суд зауважив, що відсутність бюджетного фінансування чи недостатність такого фінансування не надає суб`єкту владних повноважень права у будь-який необмежений час після спливу строку апеляційного оскарження реалізовувати право на апеляційне оскарження судового рішення.

В даному випадку скаржник не подав до суду в обгрунтування своїх доводів доказів несвоєчасного надходження необхідних асигнувань з бюджету на його казначейський рахунок для сплати судового збору та не довів поважність вказаних ним причин пропуску строку.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 299 Кодексу адміністративного судочинства України якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними, суддя-доповідач відмовляє у відкритті апеляційного провадження.

Статтею 44 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено обов`язок учасників справи добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки, зокрема, виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки, а також виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Отже наведеними нормами чітко окреслено характер процесуальної поведінки, який зобов`язує учасників справи діяти сумлінно, проявляти добросовісне ставлення до наявних у них прав і здійснювати їх реалізацію таким чином, щоб забезпечити неухильне та своєчасне (без суттєвих затримок та зайвих зволікань) виконання своїх обов`язків, встановлених законом або судом, зокрема, щодо дотримання строку апеляційного оскарження.

Таким чином, податковий орган, маючи намір добросовісної реалізації належного йому права на апеляційний перегляд справи, та як особа, зацікавлена у поданні апеляційної скарги, повинен був забезпечити неухильне і своєчасне виконання вимог процесуального закону і суду, зокрема, стосовно форми та змісту апеляційної скарги й вчинити залежні від нього дії з використанням усіх наявних засобів та можливостей, передбачених законодавством.

Окрім цього, пунктом другим частини третьої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом віднесено до основних засад (принципів) адміністративного судочинства, зміст якого розкриває стаття 8 цього Кодексу, й визначає, що усі учасники судового процесу є рівними перед законом і судом.

Такі положення наведених правових норм процесуального права знайшли своє відображення і у статті 44 Кодексу адміністративного судочинства України, частина перша якої вказує, що учасники справи мають рівні процесуальні права та обов`язки.

Отже органи державної влади, маючи однаковий обсяг процесуальних прав та обов`язків поряд з іншими учасниками справи, мають діяти вчасно та в належний спосіб, дотримуватися своїх власних внутрішніх правил та процедур, встановлених в тому числі нормами процесуального закону, не можуть і не повинні отримувати вигоду від їх порушення, уникати або шляхом допущення зайвих затримок та невиправданих зволікань відтерміновувати виконання своїх процесуальних обов`язків.

Восьмий апеляційний адміністративний суд врахував вищевказані норми процесуального закону та обґрунтовано ухвалою від 16.03.2023 відмовив у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою на підставі пункту 4 частини першої статті 299 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо суд у порядку, передбаченому частинами другою, третьою цієї статті, дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.

Згідно з частиною другою статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

За таких обставин, касаційна скарга є необґрунтованою, оскільки, у даному випадку, правильне застосування апеляційним судом норм процесуального права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, що, в свою чергу, у розумінні пункту 5 частини першої та частини другої статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для відмови у відкритті касаційного провадження у справі.

Керуючись пунктом 5 частини першої, частиною другою статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд

У Х В А Л И В :

1. Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління ДПС у Рівненській області на ухвалу Восьмого апеляційного адміністративного суду від 16.03.2023 у справі №460/15168/21 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Рівненській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, вимоги про сплату боргу (недоїмки) та рішення про застосування штрафних санкцій.

2. Направити копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

СуддіС.С. Пасічник І.А. Гончарова І.Я.Олендер