Справа № в/560/2666/20
Суддя: Блонський В.К.
Дата ухвалення: 2023-04-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № в/560/2666/20
УХВАЛА

26 квітня 2023 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в складі колегії: головуючого-судді Блонського В.К. , суддів Ковальчук О.К. , Божук Д.А.

за участі:секретаря судового засідання Троян О.А. представника Офісу Генерального прокурора, Хмельницької обласної прокуратури Ленчика В.М.
розглянувши заяву ОСОБА_1 про перегляд судового рішення за виключними обставинами по адміністративній справі № 560/2666/20 за позовом ОСОБА_1 до Хмельницької обласної прокуратури , Офісу Генерального прокурора , Першої кадрової комісії з атестації прокурорів регіональних прокуратур про визнання протиправними та скасування рішення, наказу, поновлення на роботі, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася в Хмельницький окружний адміністративний суд з позовом до Першої кадрової комісії з атестації прокурорів регіональних прокуратур, Офісу Генерального прокурора, Хмельницької обласної прокуратури, в якому, з врахуванням уточнень, просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення кадрової комісії №1 від 10.04.2020 №188 про неуспішне проходження ОСОБА_1 атестації за результатом складання іспиту у формі анонімного тестування з використанням комп`ютерної техніки з метою виявлення рівня знань та умінь у застосуванні закону, відповідності здійснювати повноваження прокурора;

- визнати протиправним та скасувати наказ прокуратури Хмельницької області від 28.04.2020 №329к, про звільнення ОСОБА_1 з посади прокурора відділу нагляду за додержанням законів територіальними органами поліції при провадженні досудового розслідування та підтримання державного обвинувачення управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури Хмельницької області на підставі пункту 9 частини 1 статті 51 Закону України "Про прокуратуру" з 30.04.2020;

- поновити ОСОБА_1 , на публічній службі в органах прокуратури на посаді прокурора відділу прокурора відділу Хмельницької обласної прокуратури, тобто на рівнозначній на теперішній час посаді в Хмельницькій обласній прокуратурі, яку обіймала до звільнення, на умовах безстрокового трудового договору;

- стягнути з Хмельницької обласної прокуратури на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу, починаючи з 30.04.2020 до моменту фактичного поновлення на публічній службі;

- допустити до негайного виконання постанову суду в частині поновлення ОСОБА_1 на публічній службі в органах прокуратури на посаді прокурора відділу Хмельницької обласної прокуратури, тобто на рівнозначній на теперішній час посаді в Хмельницькій обласній прокуратурі, яку обіймала до звільнення, на умовах безстрокового трудового договору та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 26.01.2021 по справі №560/2666/20 у задоволенні позову ОСОБА_1 до Першої кадрової комісії з атестації прокурорів регіональних прокуратур, Офісу Генерального прокурора, Хмельницької обласної прокуратури про визнання протиправними та скасування рішення, наказу, поновлення на роботі, зобов`язання вчинити дії - відмовлено.

Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 23.12.2021 вирішено апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 26 січня 2021 року скасовано.

Прийнято нову постанову, якою позов ОСОБА_1 задоволено.

Визнано протиправним та скасовано рішення Першої кадрової комісії №188 від 10.04.2020 №188 про неуспішне проходження ОСОБА_1 атестації за результатом складання іспиту у формі анонімного тестування з використанням комп`ютерної техніки з метою виявлення рівня знань та умінь у застосуванні закону, відповідності здійснювати повноваження прокурора.

Визнано протиправним та скасовано наказ прокуратури Хмельницької області №319к від 28.04.2020, про звільнення ОСОБА_1 з посади прокурора відділу нагляду за додержанням законів територіальними органами поліції при провадженні досудового розслідування та підтримання державного обвинувачення управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури Хмельницької області на підставі пункту 9 частини 1 статті 51 Закону України "Про прокуратуру".

Поновлено ОСОБА_1 , на публічній службі в органах прокуратури на посаді прокурора відділу Хмельницької обласної прокуратури, тобто на рівнозначній на теперішній час посаді в Хмельницькій обласній прокуратурі, яку обіймала до звільнення.

Стягнуто з Хмельницької обласної прокуратури (провул. Військоматський, 3, м.Хмельницький, Хмельницька область, 29000 , код ЄДРПОУ - 02911102) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 ) середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 405450 (чотириста п`ять тисяч чотириста п`ятдесят) грн. 85 коп.

Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 12.01.2022 вирішено виправити в абзаці сьомому постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 23.12.2021 описку, а саме, замість не вірно зазначеного середнього заробітку за час вимушеного прогулу в розмірі: "405450 (чотириста п`ять тисяч чотириста п`ятдесят) грн. 85 коп", слід читати: « 404473 грн. 86 коп. (чотириста чотири тисячі чотириста сімдесят три гривні 86 коп)».

Колегія суддів Верховного Суду постановою від 23.09.2022 вирішила касаційні скарги Офісу Генерального прокурора та Хмельницької обласної прокуратури задовольнити.

Скасувано постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 23 грудня 2021 року, рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 26 січня 2021 року, залишено в силі.

04.04.2023 ОСОБА_1 звернулась в Хмельницький окружний адміністративний суд з заявою про перегляд за виключними обставинами рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 26.01.2021 по справі № 560/2666/20.

В обгрунтування вказаної заяви посилається на прийняття Конституційним Судом України рішення від 01.03.2023 у справі №1-р(ІІ)/2023, яким визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним) пункт 6 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури» від 19.09.2019 №113-IX.

Позивач вважає, що вказана обставина є підставою для перегляду судового рішення та задоволення позовних вимог.

07.04.2023 ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду відкрито провадження за заявою про перегляд за виключними обставинами рішення суду у даній справі. Судове засідання призначене на 26.04.2023 о 10:00 год., про що повідомлено сторони.

Хмельницька обласна прокуратура подала відзив на заяву про перегляд судового рішення за виключними обставинами в якому зазначила, що вказана заява не підлягає задоволенню, оскільки ОСОБА_1 , звільнено з посади внаслідок того, що нею не складений іспит у формі анонімного тестування в межах процедури атестації, на яку позивач погодилась. Крім того, рішення Конституційного Суду України від 01.03.2023 не поширює свою дію на правовідносини, які виникли до його прийняття.

Офіс Генерального прокурора подав відзив на вказану заяву, в якому просить відмовити у задоволенні заяви про перегляд, оскільки ухвалення Конституційним Судом України вищезгаданого рішення не стосується правовідносин, що склались до дати його прийняття. Крім того зазначає, що встановлена неконституційність пункту 6 розділу ІІ Закону 113-ІХ не впливає на права та обов`язки позивача, оскільки підставою її звільнення є непроходження атестації, що і було встановлено судами під час розгляду справи.

ОСОБА_1 , в судове засідання не з`явилася, хоча була повідомлена про дату, час, та місце розгляду справи належним чином.

Представник відповідачів - Хмельницької обласної прокуратури , Офісу Генерального прокурора в судовому засіданні у задоволенні заяви ОСОБА_1 , просить суд відмовити, та надав суду пояснення посилаючись на обставини, викладені у відзивах.

Представник Першої кадрової комісії з атестації прокурорів регіональних прокуратур в судове засідання не з`явився, хоча Перша кадрова комісія з атестації прокурорів регіональних прокуратур була повідомлена про дату, час, та місце розгляду справи належним чином.

Відповідно ч. 2 ст. 368 КАС України, якою встановлено порядок здійснення перегляду судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, неявка заявника або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду.

Заслухавши пояснення представника відповідачів - Хмельницької обласної прокуратури , Офісу Генерального прокурора, дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, колегія суддів виходить з такого.

Положеннями ч. 1 ст. 361 КАС України встановлено, що судове рішення, яким закінчено розгляд справи і яке набрало законної сили, може бути переглянуто, зокрема, за виключними обставинами.

Відповідно до ч. 5 ст. 361 КАС України підставами для перегляду судового рішення у зв`язку з виключними обставинами є: 1) встановлена Конституційним Судом України неконституційність (конституційність) закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого (не застосованого) судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконане; 2) встановлення вироком суду, що набрав законної сили, вини судді у вчиненні кримінального правопорушення, внаслідок якого було ухвалено судове рішення; 3) встановлення міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана Україною, порушення Україною міжнародних зобов`язань при вирішенні цієї справи судом.

Заява про перегляд судового рішення суду першої інстанції з підстав, визначених частиною 2, пунктами 1, 2 частини 5 статті 361 цього Кодексу, подається до суду, який ухвалив судове рішення. Згідно з ч.6 ст.361 КАС України при перегляді судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд не може виходити за межі тих вимог, які були предметом розгляду при ухваленні судового рішення, яке переглядається, розглядати інші вимоги або інші підстави позову.

Частина 4 статті 368 КАС України передбачає, що за результатами перегляду рішення, ухвали за нововиявленими або виключними обставинами суд може: 1) відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі; 2) задовольнити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, скасувати відповідне судове рішення та ухвалити нове рішення чи змінити рішення; 3) скасувати судове рішення і закрити провадження у справі або залишити позов без розгляду.

Підставою для перегляду рішення суду у даній справі позивач зазначає прийняття 01.03.2023 Другим Сенатом Конституційного Суду України рішення №1-р(ІІ)/2023 у справі №3-5/2022(9/22) за конституційною скаргою ОСОБА_2 щодо відповідності Конституції України пункту 6 розділу II «Прикінцеві і перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури».

Вказаним рішенням Конституційний Суд України визнав таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним) пункт 6 розділу II «Прикінцеві і перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури» від 19.09.2019 №113- IX (далі - Закон № 113-ІХ). Зазначений пункт передбачав, що "з дня набрання чинності цим Законом усі прокурори Генеральної прокуратури України, регіональних прокуратур, місцевих прокуратур, військових прокуратур вважаються такими, що персонально попереджені у належному порядку про можливе майбутнє звільнення з посади на підставі пункту 9 частини першої статті 51 Закону України "Про прокуратуру".

У п.2 резолютивної частини рішення Конституційний Суд України зазначив, що положення п. 6 розділу II «Прикінцеві і перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури» від 19.09.2019 №113-ІХ, яке визнане неконституційним, втрачає чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення.

Відповідно до частини другої статті 152 Конституції України закони, інші акти та їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність не раніше дня ухвалення відповідного рішення Конституційного Суду України. За цим принципом закони, інші правові акти мають юридичну силу до визнання їх неконституційними окремим рішенням органу конституційного контролю (абзац другий пункту 4 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 24.12.1997 № 8-зп/1997).

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 18.11.2020 у справі №4819/49/19 зазначила, що аналіз норм розділу ХІІ Конституції України («Конституційний Суд України») та Закону України від 13.07.2017 №2136-VIII «Про Конституційний Суд України» дає підстави дійти висновку про те, що рішення Конституційного Суду України має пряму (перспективну) дію в часі і застосовується щодо тих правовідносин, які тривають або виникли після його ухвалення. Якщо правовідносини тривалі і виникли до ухвалення рішення Конституційного Суду України, однак продовжують існувати після його ухвалення, то на них поширюється дія такого рішення Конституційного Суду України.

Це означає, що рішення Конституційного Суду України поширюється на правовідносини, які виникли після його ухвалення, а також на правовідносини, які виникли до його ухвалення, але продовжують існувати (тривають) після цього. Водночас чинним законодавством визначено, що Конституційний Суд України може безпосередньо у тексті свого рішення встановити порядок і строки виконання ухваленого рішення.

Встановлена Конституційним Судом України неконституційність (конституційність) закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого (не застосованого) судом при вирішенні справи, має значення, перш за все, як рішення загального характеру, яким визначається правова позиція для вирішення наступних справ, а не як підстава для перегляду справи із ретроспективним застосуванням нової правової позиції і зміни таким чином стану правової визначеності, вже встановленої остаточним судовим рішенням.

Зважаючи на пряму дію рішення Конституційного Суду України в часі, поширення висловленої у такому рішенні юридичної позиції на відносини, що виникли до дня ухвалення цього рішення, суперечить ч.2 ст.152 Конституції України.

З огляду на таке, рішення Конституційного Суду України від 01.03.2023 №1-р(ІІ)/2023 у справі №3-5/2022(9/22) застосовується, починаючи з 01.03.2023, не поширюючи свою дію на правовідносини, які виникли та/або вже припинились до 01.03.2023, отже не є підставою для перегляду рішення суду у цій справі по суті, зокрема в частині поновлення позивача на посаді.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що приписи пункту 6 розділу II «Прикінцеві і перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури» регулювали порядок повідомлення прокурорів про їх можливе звільнення з посади.

В справі, яка розглядалась Конституційним Судом України прокурор відмовився проходити атестацію та не писав відповідну заяву.

Водночас, в справі № 560/2666/20, на виконання вимог пунктів 9, 10 розділу II «Прикінцеві і перехідні положення» Закону № 113-IX позивач подала заяву у встановлений строк за визначеною формою, у зв`язку з чим останню допущено до проходження атестації прокурорів (том 1 арк. с. 106-107).

У цій заяві позивач підтвердила своє бажання пройти атестацію, вказала на ознайомлення та погодження з усіма умовами та процедурами проведення атестації, що визначені Порядком № 221, зокрема, й стосовно того, що в разі неуспішного проходження будь-якого з етапів атестації, передбаченого Порядком № 221, а також за умови настання однієї з підстав, передбачених пунктом 19 розділу II «Прикінцеві і перехідні положення» Закону № 113-IX, її буде звільнено з посади прокурора.

Разом з цим, за наслідками складання іспиту у формі анонімного тестування з використанням комп`ютерної техніки з метою виявлення рівня знань та умінь у застосуванні закону, відповідності здійснювати повноваження прокурора (перший етап атестації) позивач набрала 69 балів, що є менше прохідного балу для успішного складання іспиту (70), і її не допущено до проходження наступного етапу атестації - складання іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки.

Ці результати відображені у відповідній відомості, в якій позивачка поставила власний підпис, чим підтвердила їх достовірність (том 1 а.с. 109).

Згідно з пунктом 5 розділу ІІ Порядку № 221 прокурор, який за результатами складення іспиту набрав меншу кількість балів, ніж прохідний бал, не допускається до іспиту у формі тестування на загальні здібності та навички, припиняє участь в атестації, а відповідна кадрова комісія ухвалює рішення про неуспішне проходження прокурором атестації.

У зв`язку із цим кадрова комісія № 1 на підставі пунктів 13, 17 розділу ІІ «Прикінцеві і перехідні положення» Закону № 113-ІХ, пункту 6 розділу І, пункту 5 розділу ІІ Порядку № 221 прийняла рішення про неуспішне проходження позивачкою атестації.

Суд звертає увагу на те, що наказом прокуратури Хмельницької області від 28 квітня 2020 року № 329-к звільнено ОСОБА_1 з посади прокурора відділу нагляду за додержанням законів територіальними органами поліції при провадженні досудового розслідування та підтримання державного обвинувачення управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури Хмельницької області на підставі пункту 9 частини 1 статті 51 Закону України "Про прокуратуру" з 30 квітня 2020 року, саме за не успішне проходження атестації.

Підстава: рішення кадрової комісії № 1.

Пунктом 19 розділу II «Прикінцеві і перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури» установлено, що прокурори та слідчі органів прокуратури, зазначені в підпунктах 1-4 пункту 7 цього розділу, звільняються Генеральним прокурором, керівником регіональної (обласної) прокуратури з посади прокурора за умови настання однієї з таких підстав, зокрема, рішення кадрової комісії про неуспішне проходження атестації.

Отже, ОСОБА_1 було звільнено не на підставі скасованої Конституційним Судом України норми (пункт 6 розділу II «Прикінцеві і перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури»), а у зв`язку з наявністю рішення кадрової комісії про неуспішне проходження атестації позивачем.

Тому на думку суду скасування Конституційним Судом України у рішенні 1-рІІ/2023 пункту 6 розділу II «Прикінцеві і перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури» в жодному разі не вплинуло на рішення суду, адже підставами для відмови у задоволенні позову слугувало неуспішне проходження атестації ОСОБА_1 на підставі її заяви (в якій остання була повідомлена про наслідки).

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що підстави для задоволення заяви про перегляд судового рішення за виключними обставинами відсутні.

Згідно з ч.1 ст.369 КАС України у разі відмови у задоволенні заяви про перегляд рішення, ухвали за нововиявленими або виключними обставинами суд постановляє ухвалу.

Керуючись статтею 248 ,368, 369 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд судового рішення за виключними обставинами по адміністративній справі № 560/2666/20 за позовом ОСОБА_1 до Хмельницької обласної прокуратури, Офісу Генерального прокурора, Першої кадрової комісії з атестації прокурорів регіональних прокуратур про визнання протиправними та скасування рішення, наказу, поновлення на роботі, зобов`язання вчинити дії, - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення, а у випадку, якщо в судовому засіданні було проголошені вступна та резолютивна частини ухвали суду, - з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складене 27 квітня 2023 року

Головуючий суддя Судді В.К. Блонський О.К. Ковальчук Д.А. Божук