Справа № 420/5300/23     
Суддя: Попов В.Ф.
Дата ухвалення: 2023-04-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/5300/23
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2023 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Попова В.Ф.

секретар Стрезєва А.В.,

за участю:

представника позивача Бикова Д.Ю.,

представниці відповідача Оксенчук С.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військово-медичного клінічного центру Південного регіону про визнання протиправним та скасування рішення військово-лікарської комісії

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся з позовною заявою до Військово-медичного клінічного центру Південного регіону, в якій просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення військово-лікарської комісії Військово-медичного клінічного центру Південного регіону Міністерства оборони України, оформленого довідкою військово-лікарсько комісії від 20.02.2023 року №1726 про визнання військовослужбовця ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 придатним до військової служби;

- зобов`язати військово-лікарську комісію Військово-медичного клінічного центру Південного регіону Міністерства оборони України повторно провести медичний огляд військовослужбовця ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 та прийняти відповідне рішення в якому вказати, які види служби та роботи протипоказані військовослужбовцю ОСОБА_1 , дотримуючись приписів наказу Міністерства оборони України від 14.08.2008 № 402 (зі змінами).

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги і зазначив, що ОСОБА_1 проходить військову службу у в/ч НОМЕР_1 , кулеметник. Після отримання поранення та лікування пройшов військово-лікарську комісію, відповідно до висновків якої визнаний придатним до військової служби. З таким висновком незгодний. Вимушений був звернутись до медичної лабораторії у приватному порядку де здавав аналізи та отримав висновок, що потребує додаткового обстеження. На прохання в усній форму про проведення повторного огляду було відмовлено в усній формі. Вважає за доцільне перегляд рішення ВЛК, щодо придатності до військової служби.

Представниця відповідача позовні вимоги не визнала та зазначила, що військова служба на посаді кулеметника військової частини, яка є окремою механізованою бригадою Сухопутних військ ЗСУ, не входить в перелік військових частин до військовослужбовців яких застосовуються додаткові вимоги визначення індивідуальної придатності та введення обмежень та протипоказань для певних робіт та служби. Тому, при винесенні висновку ВЛК, що оспорюється може бути застосоване визначення тільки про придатність або непридатність позивача до військової служби. ОСОБА_1 визнаний придатним до військової служби. Але, позивач має можливість і під час проходження служби особисто звернутись до медичної частини за місцем проходження, або письмово звернутись до Центральної ВЛК із заявою про додаткове обстеження. Просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

Судом встановлені такі обставини по справі.

ОСОБА_1 призваний у березні 2022 року у Збройні Сили України, закріплений за військовою частино НОМЕР_1 , кулеметник.

20 лютого 2023 року проведено медичний огляд ВЛК. Відповідно до якого діагноз та постанова ВЛК про причинний зв`язок захворховання «травми, поранения, контузії, каліцтва): Наслідки МВТ (17.12.2022) у вигляді цефалгічного синдрому з незначним порушенням функції ЦНС. Консолідований вогнепальний перелом (17.12.2022) проксимальної фаланги ІІ пальця лівої стопи, зміцнілі рубці лівої гомілки та лівої стопи без порушення функції. Наслідки ВТ (17.12.2022) акубаротравматичного ураження обох вух без ушкодження барабанних перетинок зі сприйняттях ШМ до 6.0м на кожне вухо у вигляді суб?єктивного шуму. Операція (17.12.2022) ПХО правої орбіти з видаленням стороннього тіла з приводу проникаючого поранення (17.12.2022) при гостроті зору корекціє 1.0/1.0. Травма легкого ступеня (на підставі наказу МОЗ України N6370 від 04.07.2007).

Позивачу видано довідку гарнізонної військово-лікарської комісії солдату військової служби за призовом ОСОБА_1 за вих. №1726 від 20 лютого 2023 року, в котрій зазначено, що травма (поранення), ТАК, пов?язана із захистом Батьківщини. Довідка про обставини травми (поранення) №192/п від 13.01.2023. Стеатогепатит з незначним порушенням функції. ГЕРХ, без порушення функції. Захворювання, ТАК, пов?язані з проходженням військової служби. На підставі статей 75-в, 54-в графи II Розкладу хвороб, графи ТДВ «Придатний до військової служби».

Позивач вважає, що його обстеження було неналежним і його стан здоров`я не дозволяє проходити військову службу, а тому просить задовольнити позовні вимоги.

Вивчивши позиції сторін викладені у їх заявах по суті, заслухавши сторони в судовому засіданні, дослідивши письмові докази надані сторонами та враховуючи приписи діючого законодавства, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню виходячи із такого.

Наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 № 402 затверджено Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України (далі - Положення № 402).

Відповідно до п. 1.1 розділу І Положення № 402 військово-лікарська експертиза визначає придатність за станом здоров`я до військової служби призовників, військовослужбовців та військовозобов`язаних, установлює причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.

Згідно з п. 2.1 Положення для проведення військово-лікарської експертизи створюються військово-лікарські комісії (далі - ВЛК).

Пунктом 2.6.1. визначено, що до позаштатних постійних діючих комісій ВЛК (ЛЛК) належать, серед інших, гарнізонні ВЛК.

Таким чином, гарнізонна ВЛК, яка оглядала ОСОБА_1 20.02.2023 року та після закінчення обстеження винесла висновок щодо придатності до військової служби, проведена компетентною комісією у відповідності до вимог наказу Міністерства оборони України від 14.08.2008 р. № 402 як інстанцією, наділеною відповідними повноваженнями згідно з чинним законодавством.

Відповідно до п.2.4.10 Положення №402 постанова ВЛК може бути оскаржена у до ВЛК вищого рівня, ЦВЛК або у судовому порядку.

Таким чином, Постанова ВЛК, яка видана Позивачу гарнізонною нештатною військово-лікарською комісією, створеною у ВМКЦ ПР та оформленою довідкою від 20.02.2023 року №1726 може бути оскаржена до ВЛК вищого рівня, тобто до ВЛК регіону, яка, згідно з пунктом 2.2. Положення № 402 є штатною. «Штатні ВЛК є військово-медичними установами. До штатних ВЛК належать Центральна військово-лікарська комісія, ВЛК регіону … .

Суд зазначає, що при розгляді справи не встановлено порушень процедури проходження медичного обстеження позивачем під час обстеження ВЛК і звертає увагу на те, що не є компетенцією суду давати оцінку аналізам, стану здоров`я позивача, встановленому діагнозу та робити висновок про придатність чи не придатність до військової служби, оскільки це питання не є правовим, а є медичним та відноситься до дискреційних повноважень ВЛК та інших спеціалізованих експертних медичних установ.

Як вже було зазначено вище та передбачено Положенням №402 особа яка не погоджується з висновком ВЛК може оскаржити його до Центральної військово-лікарської комісії, надати додаткові данні чи матеріали обстеження та обґрунтування.

Саме ЦВЛК є компетентним органом яка з урахуванням висновків ВЛК, додаткових даних та обстежень позивача має право переглянути ці висновки.

Суд погоджується із позицією відповідача, що постанова нештатної ВЛК ВМКЦ ПР що оформлена довідкою від 20.02.2023 року №1726 не є остаточною та взагалі не може бути предметом судового розгляду, а переглядається по суті або штатною ВЛК регіону (в даному випадку - Південного), або ЦВЛК.

Відповідно до Постанови Верховного Суду від 12.06.2020 року, (справа №810/5009/18) судом зазначено, що в разі наявності сумніву щодо правильності висновку ВЛК щодо придатності до військової служби, позивач мав право звернутись до Центральної військово-лікарської комісії для перегляду відповідного висновку по суті. Оскільки суди не є спеціалізованими установами в медичній сфері і тому оцінка висновку ВЛК виходить за межі необхідного дослідження в контексті застосування норм матеріального права. Визначення наявності або відсутності певного діагнозу у Позивача та його придатності до військової служби за результатами медичного обстеження є дискреційними повноваженнями ВЛК та інших спеціалізованих експертних медичних установ.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний із належним здійсненням правосуддя, у рішенні судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (п.58 рішення у справі Серявін та інші проти України).

Пунктом 41 Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів зазначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Оскільки позивач просить зобов`язати повторно провести його медичний огляд, то з урахуванням вищенаведених обґрунтувань суд не надає оцінку посиланням представника позивача на ті обставини, що ОСОБА_1 не були видані інші медичні документи на які він вказує у позові, так як вони жодним чином не впливають на суть заявлених позовних вимог.

Крім того, представниця відповідача у своїх поясненнях та у відзиві досить обґрунтовано з посиланням на приписи законодавства повністю обґрунтувала те, що жодних порушень як при обстеженні позивача так і при оформленні такого ними не допущено. Позивачем ці обставини не спростовані.

Суд зазначає, що у відповідності до ч. 1. ст. 77 КАС України позивачем не доведені ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги та заперечення.

В той же час, відповідач надав суду належні та допустимі докази, виклав правові обґрунтування правомірності прийнятого рішення, яке на думку суду відповідає вимогам зазначеним у ч. 2 ст. 2 КАС України.

У підсумку, з урахуванням вищезазначеного, у сукупності суд дійшов висновку про наявність підстав для відмови у задоволенні позову.

Керуючись ст. 242- 246 КАС України, суд

вирішив:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення виготовлений 27.04.2023 р.

Суддя Попов В.Ф.

.