Справа № 520/6144/23
Суддя: Сліденко А.В.
Дата ухвалення: 2023-04-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
місто Харків

27.04.2023 р. справа №520/6144/23
Харківський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді - Сліденко А.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без призначення судового засідання та без повідомлення (виклику) сторін справу за позовом
ОСОБА_1 (далі за текстом - позивач, заявник)
до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі за текстом - відповідач, владний суб`єкт, орган публічної адміністрації)
провизнання протиправною бездіяльності суб`єкта владних повноважень, спонукання суб`єкта владних повноважень до включення до довідки про грошове забезпечення конкретних грошових сум, -

встановив:

Позивач у порядку адміністративного судочинства заявив вимоги про: 1) визнання протиправною бездіяльності ІНФОРМАЦІЯ_2 яка полягає у не зазначенні в довідці про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 29.01.2020 від 23.01.2023 №ФХ-125929, яка видана на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 05.08.2021 року у справі №520/9099/21, відомостей про розміри надбавки за особливості проходження служби (65% від посадового окладу, окладу за військове звання та надбавки за вислугу років), та премії (35% від посадового окладу ) відповідно до положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704, наказу Міністра оборони України від 07.06.2018 №260 та рішення Міністра оборони України від 14 січня 2020 №248/291; 2) зобов`язання ІНФОРМАЦІЯ_2 підготувати та надати до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області нову довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 за нормами чинними станом на 29.01.2020, відповідно до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 №2262-ХІ1 «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», статті 9 Закону України від 20.12.1991 №2011-ХІ1 «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 та рішення Міністра оборони України від 14 січня 2020 №248/291 та з урахуванням рішення Харківського окружного адміністративного суду від 05.08.2021 року у справі №520/9099/21, із зазначенням відомостей про: розмір посадового окладу - 9.250,00 грн.: окладу за військове звання - 1.680,00 грн.; надбавки за вислугу років (50% від посадового окладу та окладу за військове звання) - 5.465,00 грн.; надбавки за особливості проходження служби у розмірі (65% посадового окладу з урахуванням окладу за військовим (спеціальним) званням та надбавки за вислугу років) - 10.656,75 грн.: надбавки за службу в умовах режимних обмежень (15% від посадового окладу) - 1.387,50 грн.; та премії (35% посадового окладу) - 3.237,50 грн., для здійснення обчислення та перерахунку з 01.02.2020 основного розміру його пенсії.
Аргументуючи ці вимоги зазначив, що суб`єкт владних повноважень повинен був внести до довідки про грошове забезпечення саме ті відомості про розмір складових елементів грошового забезпечення, котрі указані у позові, а натомість, включив надбавку за особливості проходження служби у розмірі "0%" замість - "65%" та премію у розмірі "10%" замість - "35%".
Відповідач, ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі за текстом - владний суб`єкт, Центр), з поданим позовом не погодився, зазначивши, що ані станом на 01.01.2020р., ані станом на будь-які інші календарні дати не відбулось фактичного підвищення розмірів видів грошового забезпечення діючого військовослужбовця Збройних Сил України за постановою КМУ від 30.08.2017р. №704.
Суд, повно виконавши процесуальний обов`язок із збору доказів, перевіривши доводи сторін добутими доказами, з`ясувавши обставини фактичної дійсності, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, виходить з таких підстав та мотивів.
Установлені судом обставини спору полягають у наступному.
Відповідно до рішення Харківського окружного адміністративного суду від 27.01.2020р. у справі №520/12731/19 наказом начальника Харківського національного університету Повітряних Сил імені Івана Кожедуба (по стройовій частині) від 02.04.2019 №87 підполковника ОСОБА_1 , старшого викладача кафедри тактики зенітних ракетних військ факультету зенітних ракетних військ України, звільненого наказом командувача Повітряних сил ЗС України від 15.03.2019 року №114 з військової служби у запас за пунктом «б» (за станом здоров`я) п.2 ч.5 ст.26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», 02.04.2019р. виключено зі списків особового складу частини та знято з усіх видів забезпечення.
Отже, військова служба заявника була припинена на посаді старшого викладача кафедри тактики зенітних ракетних військ факультету зенітних ракетних військ України Харківського національного університету Повітряних Сил імені Івана Кожедуба.
За викладеним у позові твердженням заявника з 03.04.2019р. заявник отримує від ГУ ПФУ в Харківській області пенсію у порядку Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб" у розмірі 70% грошового забезпечення.
Згідно із довідкою ГУ ПФУ в Харківській області від 07.05.2021р. №3111 станом на 01.01.2020р. пенсія заявника була розрахована із грошового забезпечення у сумі 19.767,15грн. (оклад за посадою - 7.750,00грн., оклад за військовим званням - 1.410,00грн.; надбавка за вислугу років (35%) - 4.580,00грн.; середньомісячної суми додаткових видів грошового забезпечення за 24 місяці (надбавка за роботу з таємними документами у розмірі 15%, надбавка за високі досягнення або виконання особливо важливої роботи у розмірі 65%, премія у розмірі 35%) - 6.027,15грн.) і склала за основним розміром - 13.837,01грн. + 409,50грн. доплати як учаснику антитерористичної операції + 40,00грн. доплати як учаснику бойових дій, а загалом до виплати - 14.286,51грн.
Отже, викладене у позові твердження заявника про те, що до довідки ГУ ПФУ в Харківській області від 07.05.2021р. №3111 включено саме такий платіж як надбавка за особливості проходження служби у розмірі (65% посадового окладу з урахуванням окладу за військовим (спеціальним) званням та надбавки за вислугу років) не підтверджується змістом саме означеного письмового документа.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 05.08.2021р. у справі №520/9099/21 було зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_1 підготувати та надати до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області довідку про розмір грошового забезпечення станом на 29.01.2020 за посадою, звідки ОСОБА_1 звільнено із служби, у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 №2262-ХІІ, статті 9 Закону України від 20.12.1991 №2011-XII, п. 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 у редакції до внесення змін постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №103, із обов`язковим зазначенням відомостей про розміри основних та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) і премії, обчислених із розрахунку прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01.01.2020 для здійснення обчислення та перерахунку з 01.02.2020 основного розміру пенсії.
Із посиланням на рішення Харківського окружного адміністративного суду у справі №520/9099/21 суб`єктом владних повноважень 23.01.2023р. відносно заявника була складена довідка №ФХ-125929 про грошове забезпечення станом на 29.01.2020р. у розрізі компонентів/видів: оклад за посадою - 9.250,00грн.; оклад за військовим званням - 1.680,00грн.; надбавка за вислугу років (50%) - 5.465,00грн.; надбавка за особливості проходження служби - 0%; надбавка за службу в умовах режимних обмежень (15%) - 1.387,50грн.; премія (10%) - 925,00грн., а загалом на суму - 18.707,50грн.
Стверджуючи про невідповідність закону управлінського волевиявлення суб`єкта владних повноважень в частині обчислення грошового забезпечення за таким видом як надбавка за особливості проходження служби та премія, заявник ініціював даний спір.
Вирішуючи спір по суті, суд вважає, що до відносин, які склались на підставі установлених обставин спору, підлягають застосуванню наступні норми права.
Право громадян України на соціальний захист проголошено ст.46 Конституції України, конкретизовано п.6 ч.1 ст.92 Конституції України і з 01.01.2004р. деталізовано нормами, насамперед, Закону України від 09.07.2003р. №1058-ІV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", який був прийнятий на зміну положенням Закону України від 05.11.1991р. №1788-ХІІ "Про пенсійне забезпечення".
У силу дії бланкетної норми ст.4 Закону України від 09.07.2003р. №1058-ІV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" умови, норми та порядок пенсійного забезпечення військовослужбовців, а також осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейських та членів їхніх сімей встановлюються Законом України від 09.04.1992р. №2662-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (далі за текстом - Закон України №2662-ХІІ).
Отже, приписи Закону України №2662-ХІІ є спеціальною нормою права стосовно відносин за участю заявника та запроваджують дві окремі, самостійні і незалежні одна від одної процедури, за якими відбувається обчислення розміру пенсії громадянина, а саме: 1) за ст.43 Закону України №2662-ХІІ - у випадку призначення пенсії вперше та 2) за ст.63 Закону України №2662-ХІІ - у випадку збільшення розміру вже призначеної пенсії за подією збільшення розміру оплати праці працівника на аналогічній (прирівняній) посаді.
При цьому, у процедурі за ст.43 Закону України №2662-ХІІ базовою розрахунковою величиною для обчислення пенсії є виплати (як винагорода за працю), одержані особисто особою-пенсіонером під час проходження служби (тобто складові елементи структури власного грошового забезпечення під час фактичного проходження публічної служби у минулому).
Натомість, у процедурі за ст.63 Закону України №2662-ХІІ базовою розрахунковою величиною для обчислення нового розміру раніше вже призначеної пенсії є реально отримані (а не уявно можливі до нарахування) виплати (як винагорода за працю) третьої сторонньої особи - діючого публічного службовця за рівнозначною посадою (або тією ж самою, або прирівняною) (тобто складові елементи структури грошового забезпечення третьої сторонньої особи після підвищення).
Кореспонденція між положеннями ст.43 Закону України №2662-ХІІ та нормами ст.63 Закону України №2662-ХІІ полягає у однаковому визначенні видів грошового забезпечення, котрі підлягають включенню до об`єкта - розрахункової величини для обчислення пенсії та унеможливлює набуття особою права на обчислення розміру пенсії після настання події підвищення поточної оплати праці (служби) за рахунок одночасного використання обох згаданих об`єктів, адже особа не зберігає права на обчислення пенсії із того виду грошового забезпечення, який скасований, не призначений або не виплачений у складі підвищеного поточного грошового забезпечення.
Продовжуючи розгляд справи, суд зазначає, що згідно з ч.4 ст.63 Закону України №2662-ХІІ питання визначення механізму перерахунку пенсій (умов, порядку та розмірів) було передано законодавцем у відання Уряду України і реалізовано останнім у положеннях Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (затверджено постановою КМУ від 13.02.2008р. №45, далі за текстом - Порядок №45).
Згідно з п.1 Порядку №45 перерахунок пенсій проводиться у разі прийняття Кабінетом Міністрів України рішення про зміну розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення для відповідних категорій військовослужбовців або у зв`язку із введенням для них нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, установлених законодавством.
Отже, приводом для проведення перерахунку розміру раніше призначеної пенсії є фактична зміна розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій службовців, проведена на підставі рішення загального характеру, виданого суб`єктом владних повноважень, наділеним правом установлювати чи змінювати види грошового забезпечення військовослужбовців.
Станом на момент звільнення заявника з військової служби суспільні відносини з виплати військовослужбовцю Збройних Сил України грошового забезпечення додатково до приписів ст.43 Конституції України були деталізовані нормами ст.9 Закону України від 20.12.1991р. №2011-ХІІ "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", нормами постанови КМУ від 30.08.2017р. №704, нормами Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам (затверджено наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018р. №260; зареєстровано в Міністерстві юстиції України 26.06.2018р. за №745/32197; далі за текстом - Порядок №260).
Згідно з п.4 постанови КМУ від 30.08.2017р. №704 було установлено, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14.
Звідси слідує, що Урядом України було запроваджено дві розрахункові величини обчислення окладу за посадою та окладу за військовим званням, а саме: 1) розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановлений законом на 1 січня календарного року; 2) 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року.
Постановою КМУ від 27.12.2017р. №1052 до п.10 Постанови КМУ №704 були внесені зміни в частині календарної дати набуття чинності і строк початку дії цього нормативного акту було перенесено з 01.01.2018р. на 01.01.2019р.
Таким чином, станом на 01.01.2018р. постанова КМУ №704 не діяла, а питання структури та розмірів складових елементів грошового забезпечення військовослужбовців було регламентовано постановою КМУ від 07.11.2007р. №1294.
Постановою КМУ від 21.02.2018р. №103 до п.10 Постанови КМУ №704 були внесені чергові зміни в частині календарної дати набуття чинності і строк початку дії цього нормативного акту було перенесено на 01.03.2018р.
Водночас із цим, унаслідок набрання чинності передбаченими п.6 постанови КМУ від 21.02.2018р. №103 змінами, п.4 Постанови КМУ від 30.08.2017р. №704 у редакції постанови КМУ від 21.02.2018р. №103 почав визначати, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 р., на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14.
Отже, з 01.03.2018р. Урядом України було запроваджено одну розрахункову величину обчислення окладу за військовою посадою та окладу за військовим званням, а саме - розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановлений законом на 01.01.2018р., адже п.4 постанови КМУ №704 у редакції постанови КМУ від 21.02.2018р. №103 має наступний вигляд: "Установити, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 р., на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14.".
Пункт 4 Постанови КМУ від 30.08.2017р. №704 у редакції постанови КМУ від 21.02.2018р. №103 діяв до моменту скасування п.6 постанови КМУ від 21.02.2018р. №103 у межах справи №826/6453/18 (постанова Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.01.2020р.), тобто до 29.01.2020р.
Тому з 29.01.2020р. була відновлені юридична дія п.4 Постанови КМУ №704 у первісній редакції, а саме: абз.1 п.4 постанови КМУ №704 у редакції до внесення змін постановою КМУ від 21.02.2018р. №103 має наступний вигляд: "Установити, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14.".
Отже, з 29.01.2020р. за правилами п.4 постанови КМУ №704 знов почало діяти правило двох розрахункових величин обчислення окладу за посадою та окладу за військовим званням, а саме: 1) розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року; 2) 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року.
Проте, згідно з п.3 розділу ІІ Закону України від 06.12.2016р. №1774-VІІІ мінімальна заробітна плата після набрання чинності цим Законом не застосовується як розрахункова величина для визначення посадових окладів та заробітної плати працівників та інших виплат. До внесення змін до законів України щодо незастосування мінімальної заробітної плати як розрахункової величини вона застосовується у розмірі прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 1 січня календарного року, починаючи з 1 січня 2017 року.
Аналогічні правові висновки містяться у постанові Великої Палати Верховного Суду від 11.12.2019р. по справі №240/4946/18, постанові Верховного Суду від 18.02.2021р. у справі №200/3775/20-а, постанові Верховного Суду від 11.02.2021р. у справі №200/3757/20-а.
Відтак, під час розв`язання колізії між нормами п.3 розділу ІІ Закону України від 06.12.2016р. №1774-VІІІ та п.4 постанови КМУ №704 у редакції до внесення змін постановою КМУ від 21.02.2018р. №103 перевагу належить віддати положенням закону як акту права вищої юридичної сили.
Поряд із цим, суд повторює, що з 29.01.2020р. була відновлені дія такої величини обчислення розміру окладу за посадою та окладу за військовим званням як прожитковий мінімум для працездатних осіб, встановлений законом на 1 січня календарного року на відміну від попереднього правила обчислення розміру окладу за посадою та окладу за військовим званням як прожитковий мінімум для працездатних осіб, встановлений законом на 01.01.2018р.
Суд зважає, що п.8 Прикінцевих положень Закону України від 23.11.2018р. №2629-VIII "Про Державний бюджет України на 2019 рік" було установлено, що у 2019 році для визначення посадових окладів, заробітної плати, грошового забезпечення працівників державних органів як розрахункова величина застосовується прожитковий мінімум для працездатних осіб, встановлений на 1 січня 2018 року.
Відповідно до ст.7 Закону України від 14.11.2019р. №294-ІХ "Про Державний бюджет України на 2020 рік" з 01.01.2020р. також було запроваджено єдину величину прожиткового мінімуму для працездатних осіб у - "2.102,00грн.".
Підпунктом 1 п.5 постанови КМУ від 30.08.2017р. №704 Уряд України передав у відання керівників державних органів (у межах асигнувань, що виділяються на їх утримання) реалізацію права на встановлення
надбавки за особливості проходження служби військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби) та особам рядового і начальницького складу в розмірі до 100 відсотків посадового окладу з урахуванням окладу за військовим (спеціальним) званням та надбавки за вислугу років.
Підпунктом 2 п.5 постанови КМУ від 30.08.2017р. №704 Уряд України передав у відання керівників державних органів (у межах асигнувань, що виділяються на їх утримання) реалізацію права на преміювання військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу відповідно до їх особистого внеску в загальний результат служби у межах фонду преміювання, утвореного в розмірі не менш як 10 відсотків посадових окладів та економії фонду грошового забезпечення.
На подальшу реалізацію п.п.1 п.5 постанови КМУ від 30.08.2017р. №704 у п.1 та п.2 Розділу VI Порядку №260 указано, що військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби) щомісячно виплачується надбавка за особливості проходження служби в розмірах до 100 відсотків посадового окладу, окладу за військове звання та надбавки за вислугу років залежно від складності та важливості виконуваних обов`язків; мінімальний розмір щомісячної надбавки за особливості проходження служби не може перевищувати 65 відсотків.
На подальшу реалізацію п.п.2 п.5 постанови КМУ від 30.08.2017р. №704 у п.1 та п.2 розділу XVI Порядку №260 указано, що командири (начальники) військових частин, військових навчальних закладів, установ та організацій Збройних Сил України мають право щомісяця здійснювати преміювання військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової військової служби) відповідно до їх особистого внеску в загальні результати служби. Розмір щомісячної премії, але не менше 10 відсотків посадового окладу, встановлює Міністр оборони України для відповідних категорій військовослужбовців виходячи з наявного фонду грошового забезпечення, передбаченого в кошторисі Міністерства оборони України, та особливостей проходження військової служби.
Отже, відповідно до Постанови КМУ від 30.08.2017 №704 розмір надбавки військовослужбовцю за особливості проходження служби може бути встановлений відповідним керівником у межах від 0 до 100 відсотків посадового окладу та окладу за військовим званням і надбавки за вислугу років, а премії не менше 10 відсотків посадового окладу, виходячи з наявного фонду грошового забезпечення, передбаченого в кошторисі Міністерства оборони України, та особливостей проходження військової служби
На виконання рішення суду у справі №520/9099/21 у спірній довідці суб"єктом владних повноважень було зазначено вид грошового забезпечення - надбавка за особливості проходження служби у розмірі - 0% та вид грошового забезпечення - премія у розмірі - 10% (925,00грн.).
Водночас, суд зауважує, що рішеннями Міністра оборони України (як керівника державного органу у межах асигнувань, що виділяються на їх утримання) у формі телеграми Міністра оборони України від 14.01.2020р. №248/291 та телеграми Міністра оборони України від 27.01.01.2021 №248/612 станом на 01.01.2020р. і станом на 01.01.2021р. було установлено мінімальний розмір надбавки за особливості проходження служби в мінімальному розмірі - 65% від посадового окладу, окладу за військове звання та надбавки за вислугу років, який у даному конкретному випадку має перманентний незмінний характер.
Рішенням Міністра оборони України (як керівника державного органу у межах асигнувань, що виділяються на їх утримання) у формі телеграми Міністра оборони України від 14.01.2020р. №248/291 мінімальний розмір премії станом на 01.01.2020р. був установлений у розмірі - 35%.
Отже, у даному конкретному випадку слід визнати, що під час виготовлення довідки відносно заявника станом на 29.01.2020р. до складу грошового забезпечення підлягає включенню вид грошового забезпечення - надбавка за особливості проходження служби у розмірі - 65% та вид грошового забезпечення - премія у розмірі - 35%.
Визначення конкретного арифметичного показника цих видів грошового забезпечення унеможливлено тим, що усупереч ч.2 ст.79 та ч.4 ст.160 і ч.3 ст.79 та ч.4 ст.162 КАС України учасниками спору до матеріалів справи не подано доказів про тарифний розряд та тарифний коефіцієнт відносно тієї військової посади, на якій було припинено військову службу заявника.
Відповідно до п.4 ч.2 ст.162 КАС України доводів про визнання суб"єктом владних повноважень обставин про тарифний розряд та тарифний коефіцієнт відносно тієї військової посади, на якій було припинено військову службу заявника, текст відзиву на позов не містить.
Між тим, додатки до постанови КМУ від 30.08.2017р. №704 не визначають ані тарифного розряду, ані тарифного коефіцієнту відносно тієї військової посади, на якій було припинено військову службу заявника.
Критерії законності управлінського волевиявлення (як у формі рішення, так і у формі діяння) владного суб`єкта викладені законодавцем у приписах ч.2 ст.2 КАС України, а обов`язок доведення факту дотримання цих критеріїв покладений на владного суб`єкта ч.2 ст.77 КАС України і повинен виконуватись шляхом подання до суду доказів та зазначення у процесуальних документах належних аргументів відповідності закону вчиненого волевиявлення.
Згідно з ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
У ході розгляду справи відповідач - суб"єкт владних повноважень у порядку ч.2 ст.77 КАС України не довів відповідності закону власного управлінського волевиявлення з приводу змісту складеної відносно заявника довідки про грошове забезпечення станом на 29.01.2020р.
Діяння суб"єкта владних повноважень з приводу невключення до довідки про грошове забезпечення окремих видів грошового забезпечення у мінімальних відсоткових розмірах за своєю суттю є бездіяльністю, а за характером - протиправною бездіяльністю.
Тому позов за цим епізодом підлягає до задоволення.
Обсяг наявних у справі доказів стосовно обставин про тарифний розряд та тарифний коефіцієнт відносно тієї військової посади, на якій було припинено військову службу заявника, а також приписи ст.ст.6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, які засвідчують неприпустимість виконання судом управлінської функції замість суб"єкта владних повноважень, спонукають суд до часткового задоволення позову за вимогою видати довідку із зазначенням конкретного грошового виразу видів грошового забезпечення, а саме - у спосіб обтяження суб"єкта владних повноважень обов`язком виготовити довідку про грошове забезпечення із відображенням відсоткових значень конкретних видів грошового забезпечення.
Суд вважає, що саме такий спосіб захисту порушеного права заявника у даному конкретному випадку є справедливим, дієвим та ефективним поновленням порушеного права.
Тому у решті вимог позову належить відмовити.
При розв`язанні спору, суд зважаючи на практику Європейського суду з прав людини щодо застосування ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі за текстом - Конвенція; рішення від 21.01.1999р. у справі "Гарсія Руїз проти Іспанії", від 22.02.2007р. у справі "Красуля проти Росії", від 05.05.2011р. у справі "Ільяді проти Росії", від 28.10.2010р. у справі "Трофимчук проти України", від 09.12.1994р. у справі "Хіро Балані проти Іспанії", від 01.07.2003р. у справі "Суомінен проти Фінляндії", від 07.06.2008р. у справі "Мелтекс ЛТД (MELTEX LTD) та Месроп Мовсесян (MESROP MOVSESYAN) проти Вірменії"), вичерпно реалізував усі діючі мехамізми з"ясування об`єктивної істини; надав оцінку усім юридично значимим факторам та нормам закону, котрі здатні вплинути на правильне вирішення спору; дослухався до усіх ясно і чітко сформульованих та здатних вплинути на результат вирішення спору аргументів сторін; повно та детально виклав власні висновки та міркування як з приводу тлумачення належних норм права, так і з приводу усіх слушних доводів поданих учасниками спору процесуальних документів.
Розподіл судових витрат по справі слід здійснити відповідно до ст.139 КАС України та Закону України "Про судовий збір".
Керуючись ст.ст. 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст.ст. 6-9, ст.ст. 72-77, 90, 211, 241-243, 255, 262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

вирішив:

Позов - задовольнити частково.
Визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_2 з приводу невиключення до складеної відносно ОСОБА_1 довідки від 23.01.2023р. №ФХ-125929 про грошове забезпечення станом на 29.01.2020р. виду грошового забезпечення - надбавка за особливості проходження служби у розмірі - 65% та виду грошового забезпечення - премія у розмірі - 35%.
Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_1 підготувати та надати до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 05.08.2021р. у справі №520/9099/21 довідку про розмір грошового забезпечення станом на 29.01.2020 за штатною військовою посадою, звідки ОСОБА_1 було звільнено з військової служби із обов`язковим зазначенням відомостей про: оклад за військовою посадою; оклад за військовим званням; надбавку за вислугу років у розмірі 50%; надбавку за особливості проходження служби у розмірі 65% окладу за військовою посадою, окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років у розмірі 50%; надбавку за службу в умовах режимних обмежень у розмірі 15%, премію у розмірі 35%.
Позов у решті вимог - залишити без задоволення.
Роз`яснити, що рішення підлягає оскарженню згідно з ч.1 ст.295 КАС України (протягом 30 днів з дати складення повного судового рішення); набирає законної сили відповідно до ст.255 КАС України.

Суддя А.В. Сліденко