Справа № 420/36/23
Суддя: Свида Л.І.
Дата ухвалення: 2023-04-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/36/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2023 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Свиди Л.І.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Херсонського обласного управління лісового та мисливського господарства про визнання протиправною бездіяльності, стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, стягнення моральної шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

До суду звернулася ОСОБА_1 до Херсонського обласного управління лісового та мисливського господарства про визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо не нарахування та не виплати позивачу середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 15.07.2022 року по 24.11.2022 року, стягнення з відповідача на користь позивача 94428,67 грн. середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 15.07.2022 року по 24.11.2022 року, стягнення з відповідача на користь позивача моральної шкоди у розмірі 10000 грн.

За цією позовною заявою відкрито спрощене позовне провадження у відповідності до ст. 12 КАС України та наданий відповідачу строк для подання до суду відзиву на цю заяву, позивачу відповіді на відзив.

Ухвалою від 04.04.2023 року судом зупинено провадження у цій справі до одержання витребуваних судом доказів.

Ухвалою від 28.04.2023 року судом поновлено провадження у цій справі.

Позов обґрунтований позивачем тим, що наказом Державного агентства лісових ресурсів України від 28.06.2022 року №224-к позивача звільнено з посади заступника начальника Херсонського обласного управління лісового та мисливського господарства завідувача сектору економіки, фінансування та планування 15.07.2022 року. Херсонському обласному управлінню лісового та мисливського господарства визначено провести всі необхідні розрахунки, передбачені законодавством. Днем звільнення позивача є 15.07.2022 року, однак в день звільнення ОСОБА_1 не виплачено жодних грошових коштів. 23.11.2022 року від відповідача надійшли кошти на рахунок позивача в сумі 313,41 грн. та 24.11.2022 року в сумі 68158,97 грн. Таким чином відповідач здійснив виплату сум, належним позивачу при звільнені 24.11.2022 року. Листом від 01.12.2022 року №01-04/57 відповідач повідомив позивачу про те, що 23.11.2022 року та 24.11.2022 року Управлінням здійснено виплату сум, нарахованих в день звільнення шляхом здійснення перерахунку коштів на картку. При цьому, нарахування середнього заробітку управлінням не здійснювалося, у зв`язку із чим позивач звернувся до суду із цим позовом.

Відзив на позовну заяву від відповідача до суду не надійшов.

Дослідивши матеріали справи, а також обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги позивача, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Наказом Державного агентства лісових ресурсів України №224-к від 28.06.2022 року ОСОБА_1 звільнено з посади заступника начальника Херсонського обласного управління лісового та мисливського господарства завідувача сектору економіки, фінансування та планування 15.07.2022 року за угодою сторін на підставі п. 3 ч. 1 ст. 83 та ст. 86 Закону України «Про державну службу». Херсонському обласному управлінню лісового та мисливського господарства наказано провести всі необхідні розрахунки, передбачені законодавством (аркуш справи 30).

Однак, Херсонським управлінням лісового та мисливського господарства проведено повний розрахунок з позивачем 23.11.2022 року та 24.11.2022 року шляхом здійснення перерахунку коштів на карту.

На звернення позивача до Урядової гарячої лінії від 26.07.2022 року №ПО-14333057 щодо невиплати розрахункових коштів при звільненні листом від 08.08.2022 року Державне агентство лісових ресурсів України повідомило позивачу про те, що з 24.02.2022 року у зв`язку із військовою агресією Російської Федерації проти України м. Херсон опинилося в зоні активних бойових дій в результаті чого місто тимчасово захоплене окуповане, що унеможливлює повноцінну роботу Управління. Станом на 21.07.2022 року Держлісагентство направило на погодження кандидатуру на начальника Херсонського обласного управління лісового та мисливського господарства в Херсонську ОДА та Міндовкілля (аркуші справи 31-32).

Листом від 23.08.2022 року №05-40/4094-22 Державне агентство лісових ресурсів України на звернення позивача до Урядової гарячої лінії від 12.08.2022 року №ПО-14413533 щодо невиплати розрахункових коштів при звільненні повідомило позивача про те, що у листі Держлісагентства від 08.08.2022 року №05-40/3734-22 надано роз`яснення щодо ситуації яка склалася в Херсонському обласному управлінні лісового та мисливського господарства у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України. З 17 серпня 2022 року приступив до виконання обов`язків начальник Управління, якому доручено невідкладно вжити необхідних заходів, передбачених законодавством щодо забезпечення розрахунків із заробітної плати та інших виплат із співробітниками Управління. Крім того, позивачу повідомлено, що відповідно до ч. 11 ст. 13 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» на тимчасово окупованій території особа не несе юридичної відповідальності за невиплату або за затримку виплати заробітної плати працівникам, передбаченої законодавством України, якщо така невиплата (затримка) виникла внаслідок тимчасової окупації (обставин непереборної дії) (аркуш справи 33).

Також Управлінням Держпраці у Миколаївській області листом від 05.09.2022 року надані позивачу роз`яснення на звернення до Веб-сайту Урядового контактного центру щодо невиплати належних при звільненні коштів. В роз`ясненнях повідомлено позивачу про те, що на даний час Управління не може здійснити захід контролю з питань оплати праці в Херсонському обласному управлінні лісового та мисливського господарства, оскільки, установа територіально знаходиться в Херсонському районі, Херсонської області, яка станом на дату розгляду звернення є тимчасово окупованою територією відповідно до «Переліку територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні) станом на 23 серпня 2022 року», затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 25 квітня 2022 року №75. Крім того, позивачу повідомлено про те, що з метою всебічного розгляду її звернення державним інспектором Управління отримано пояснення від першого заступника начальника Херсонського обласного управління лісового та мисливського господарства. За його поясненнями позивачу нараховані належні при звільненні кошти. 13 липня 2022 року платіжне доручення для перерахунку коштів було підписано та передано до Головного управління Державної казначейської служби України у Херсонській області. Казначейством прийнято рішення щодо залишення платіжного доручення без розгляду, оскільки постало питання щодо легітимності підписів на документах наданих до служби. 17.08.2022 року призначено нового начальника Херсонського обласного управління лісового та мисливського господарства, який після врегулювання питань щодо оформлення електронного підпису здійснить виплату належних позивачу при звільнені коштів. Також позивачу повідомлено, що у період дії воєнного стану не застосовуються норми законодавства про працю в частині відносин, врегульованих Законом №2136. В Законі №2136 зазначено, що роботодавець повинен вживати всіх можливих заходів для забезпечення реалізації права працівників на своєчасне отримання заробітної плати. Разом з тим, ч. 3 ст. 10 Закону №2136 визначено, що роботодавець звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання щодо строків оплати праці, якщо доведе, що це порушення сталося внаслідок ведення бойових дій або дії інших обставин непереборної сили. У разі неможливості своєчасної виплати заробітної плати внаслідок ведення бойових дій, строк виплати заробітної плати може бути відтермінований до моменту відновлення діяльності підприємства, відповідно до ч. 4 ст. 10 Закону №2136. І хоча закон допускає порушення строків оплати внаслідок бойових дій або дії інших обставин непереборної сили, це не звільняє роботодавця від обов`язку виплати належних коштів працівникові. Також повідомлено, що згідно Положення про Державну службу України з питань праці, державні інспектори не наділені повноваженнями щодо витребування грошових коштів на користь працівника. В примусовому порядку належні працівникові грошові кошти можливо стягнути лише в судовому порядку (аркуші справи 34-36).

Листом від 10.11.2022 року Державне агентство лісових ресурсів України на звернення позивача до Урядової гарячої лінії від 31.10.2022 року №ПО-14740084/Д1 щодо невиплати розрахункових коштів при звільненні повідомило позивача про те, що 24.02.2022 року у зв`язку із військовою агресією Російської Федерації проти України м. Херсон опинилося в зоні активних бойових дій в результаті чого місто тимчасово захоплене окуповане, що унеможливлює повноцінну роботу Херсонського обласного управління лісового та мисливського господарства. Відповідно до наказу Держлісагентства від 15.08.2022 року №323-к 17 серпня 2022 року приступив до виконання обов`язків начальник Херсонського обласного управління лісового та мисливського господарства ОСОБА_2 , якому доручено невідкладно вжити необхідних заходів, передбачених законодавством, щодо забезпечення розрахунків із заробітної плати та інших виплат із співробітниками Управління. Керівництвом Херсонського обласного управління лісового та мисливського господарства не забезпечено дієвих заходів щодо погашення заборгованості із виплати заробітної плати. Держлісагентство наказом від 21.09.2022 року №375-к утворило дисциплінарну комісію для здійснення дисциплінарного провадження щодо начальника Херсонського обласного управління лісового та мисливського господарства ОСОБА_2 та звільнило його наказом №412-к від 20.10.2022 року. З метою вжиття заходів із виплати заборгованості із заробітної плати працівникам Управління Держлісагентство наказом від 02.11.2022 року №426-к поклало з 03.11.2022 року тимчасове виконання обов`язків начальника Херсонського обласного управління лісового та мисливського господарства на начальника відділу лісового господарства, охорони та захисту лісу цього Управління ОСОБА_3 , якій доручено невідкладно вжити необхідних заходів щодо забезпечення розрахунків заробітної плати та інших виплат із співробітникам Управління. Разом з тим, відповідно до ч. 11 ст. 13 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» на тимчасово окупованій території особа не несе юридичної відповідальності за невиплату або за затримку виплати заробітної плати працівникам, передбаченої законодавством України, якщо така невиплата (затримка) виникла внаслідок тимчасової окупації (обставин непереборної дії) (аркуш справи 37).

Крім того, листом від 14.11.2022 року Міністерство захисту довкілля та природних ресурсів України повідомило позивачу на його звернення на Урядову «гарячу лінію» з приводу затримки виплати розрахункових коштів при звільненні про те, що відповідно до ч. 11 ст. 13 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» на тимчасово окупованій території особа не несе юридичної відповідальності за невиплату або за затримку виплати заробітної плати працівникам, передбаченої законодавством України, якщо така невиплата (затримка) виникла внаслідок тимчасової окупації (обставин непереборної дії) (аркуші справи 38-39).

Отримавши 23.11.2022 року та 24.11.2022 року заробітну плату, позивач звернувся до Херсонського обласного управління лісового та мисливського господарства із заявою про надання розрахункового листа та повідомлення про нарахування середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку і в які строки позивач отримає кошти (аркуш справи 40).

Листом від 01.12.2022 року №01-04/57 Херсонське обласне управління лісового та мисливського господарства повідомило позивачу про те, що територіальна громада, в якій територіально знаходиться Управління є тимчасово окупованою територією (наказ Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 25 квітня 2022 року №75 зі змінами). Згідно із ч. 4 ст. 10 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану», у разі неможливості своєчасної виплати заробітної плати внаслідок ведення бойових дій, строк виплати заробітної плати може бути відтермінований до моменту відновлення діяльності підприємства. 23.11.2022 року та 24.11.2022 року Управлінням здійснено виплату сум, нарахованих в день звільнення, шляхом здійснення перерахунку коштів на карту. Нарахування середнього заробітку управлінням не здійснювалося (аркуш справи 41).

Позивач не погодився із протиправною бездіяльністю відповідача щодо не нарахування та не виплати йому середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 15.07.2022 року по 24.11.2022 року у зв`язку із чим звернувся до суду з цим позовом.

Відповідно до ч. 2 ст. 19, 43 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується, та на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Згідно із ч.1 ст. 83 КЗпП України у разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі не використані ним дні щорічної відпустки, а також додаткової відпустки працівникам, які мають дітей або повнолітню дитину з інвалідністю з дитинства підгрупи А I групи.

Відповідно до ч. 1 ст. 116, ч. 1 ст. 117 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про суми, нараховані та виплачені працівникові при звільненні, із зазначенням окремо кожного виду виплати (основна та додаткова заробітна плата, заохочувальні та компенсаційні виплати, інші виплати, на які працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до законодавства, у тому числі при звільненні) роботодавець повинен письмово повідомити працівника в день їх виплати.

У разі невиплати з вини роботодавця належних звільненому працівникові сум у строки, визначені статтею 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку, але не більш як за шість місяців.

За змістом ч. 1 ст. 117 КЗпП України обов`язок роботодавця перед колишнім працівником щодо своєчасного розрахунку при звільненні припиняється проведенням фактичного розрахунку, тобто, реальним виконанням цього обов`язку. І саме з цією обставиною пов`язаний період, протягом до якого до роботодавця є можливим застосування відповідальності.

Ця норма переважно стосується випадків, коли роботодавець за відсутності спору свідомо та умисно не проводить остаточний розрахунок з колишнім працівником.

Оскільки ухвалення судового рішення про стягнення з роботодавця виплат, які передбачені після звільнення, за загальними правилами, встановленими Цивільним кодексом України, не припиняє відповідний обов`язок роботодавця, то відшкодування, передбачене статтею 117 КЗпП України, спрямоване на компенсацію працівнику майнових втрат, яких він зазнає внаслідок несвоєчасного здійснення з ним розрахунку з боку роботодавця, у спосіб, спеціально передбачений для трудових відносин, за весь період такого невиконання, тому числі й після прийняття судового рішення.

Суд зазначає, що Верховний суд України у постанові від 15.09.2015 по справі № 21-1765а15, усуваючи розбіжності у застосуванні касаційними судами вищезазначених норм матеріального права, виклав таку правову позицію: «Не проведення з вини власника або уповноваженого ним органу розрахунку з працівником у зазначені строки є підставою для відповідальності, передбаченої статтею 117 КЗпП, тобто виплати працівникові його середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Після ухвалення судового рішення про стягнення заборгованості із заробітної плати роботодавець не звільняється від відповідальності, передбаченої статтею 117 КЗпП, а саме виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, тобто за весь період невиплати власником або уповноваженим ним органом належних працівникові при звільненні сум».

З матеріалів справи вбачається, що позивач звертався до відповідача із заявою щодо нарахування та виплати середнього заробітку, однак листом від 01.12.2022 року №01-04/57 Херсонське обласне управління лісового та мисливського господарства повідомило позивачу про те, що при виплаті нарахованих сум в день звільнення, нарахування середнього заробітку за затримку розрахунку управлінням не здійснювалося.

Оскільки виплату належних ОСОБА_1 сум у строки, визначені ст. 116 КЗпП України не проведено з вини Херсонського обласного управління лісового та мисливського господарства, суд дійшов висновку про протиправну бездіяльність відповідача щодо не нарахування та не виплати позивачу середнього заробітку за час розрахунку при звільненні за період з 15.07.2022 року по 23.11.2022 року (24.11.2022 року не включається, оскільки в цей день нараховані кошти на рахунок позивача).

Відповідач, в обґрунтування причин невиплати позивачу розрахункових коштів при звільненні посилається на ч. 11 ст. 13 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» та зазначає, що на тимчасово окупованій території особа не несе юридичної відповідальності за невиплату або за затримку виплати заробітної плати працівникам, передбаченої законодавством України, якщо така невиплата (затримка) виникла внаслідок тимчасової окупації (обставин непереборної дії).

Дійсно, відповідно до ст. 1, 10 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» цей Закон визначає особливості проходження державної служби, служби в органах місцевого самоврядування, особливості трудових відносин працівників усіх підприємств, установ, організацій в Україні незалежно від форми власності, виду діяльності і галузевої належності, представництв іноземних суб`єктів господарської діяльності в Україні, а також осіб, які працюють за трудовим договором, укладеним з фізичними особами, у період дії воєнного стану, введеного відповідно до Закону України «Про правовий режим воєнного стану».

У період дії воєнного стану не застосовуються норми законодавства про працю, законів України «Про державну службу», «Про службу в органах місцевого самоврядування», інших законодавчих актів, що регулюють діяльність державних службовців, посадових осіб місцевого самоврядування у частині відносин, врегульованих цим Законом.

Заробітна плата виплачується працівнику на умовах, визначених трудовим договором.

Роботодавець повинен вживати всіх можливих заходів для забезпечення реалізації права працівників на своєчасне отримання заробітної плати.

Роботодавець звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання щодо строків оплати праці, якщо доведе, що це порушення сталося внаслідок ведення бойових дій або дії інших обставин непереборної сили.

Звільнення роботодавця від відповідальності за несвоєчасну оплату праці не звільняє його від обов`язку виплати заробітної плати.

У разі неможливості своєчасної виплати заробітної плати внаслідок ведення бойові дії, строк виплати заробітної плати може бути відтермінований до моменту відновлення діяльності підприємства.

З листів Державного агентства лісових ресурсів України вбачається, що відповідач мав можливість провести з позивачем розрахунок при звільненні, оскільки Херсонським обласним управлінням лісового та мисливського господарства підписувалися платіжні доручення для виплати коштів позивачу, які органами казначейства не прийняті

Крім того, відповідно до наказу Держлісагентства від 15.08.2022 року №323-к 17 серпня 2022 року приступив до виконання своїх обов`язків начальник Херсонського обласного управління лісового та мисливського господарства ОСОБА_2 , якому було доручено невідкладно вжити необхідних заходів, передбачених законодавством, щодо забезпечення розрахунків із заробітної плати та інших виплат із співробітниками Управління, що ним не було зроблено.

Зазначені обставини стали підставою для звільнення ОСОБА_2 з посади начальника Херсонського обласного управління лісового та мисливського господарства наказом №412-к від 20.10.2022 року.

Та тільки з 03.11.2022 року Держлісагентство наказом від 02.11.2022 року №426-к поклало тимчасове виконання обов`язків начальника Херсонського обласного управління лісового та мисливського господарства на начальника відділу лісового господарства, охорони та захисту лісу цього Управління ОСОБА_3 , якій доручено невідкладно вжити необхідних заходів щодо забезпечення розрахунків заробітної плати та інших виплат із співробітникам Управління.

Тобто, суд звертає увагу, що відповідач мав можливість вчинити дії щодо виплати позивачу належних сум при звільненні та бездіяльність відповідача допущена не внаслідок ведення бойових дій або дії інших обставин непереборної сили.

За змістом ст. 117 КЗпП України обов`язок щодо визначення розміру відшкодування за час затримки проведення остаточного розрахунку покладено саме на орган, який виносить рішення по суті спору, тобто в цьому випадку - на суд.

Відповідно до п. 1 розділу 1 «Порядку обчислення середньої заробітної плати», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року № 100, який поширюється на підприємства, установи і організації незалежно від форми власності, а також на фізичних осіб - підприємців та фізичних осіб, які в межах трудових відносин використовують працю найманих працівників, цей Порядок обчислення середньої заробітної плати застосовується у випадках, зокрема, вимушеного прогулу та за час затримки виконання рішення суду; інших випадках, коли згідно з чинним законодавством виплати провадяться виходячи із середньої заробітної плати.

Отже, з урахування положень ст. 117 КЗпП України, у спірних відносинах підлягає застосовуванню Порядок № 100, як такий що визначає порядок обчислення середньої заробітної плати.

Абзацом третім пункту 2 Порядку № 100 передбачено, що у всіх інших випадках збереження середньої заробітної плати середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата. Працівникам, які пропрацювали на підприємстві, в установі, організації менше двох календарних місяців, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за фактично відпрацьований час.

Відповідно до абз. 1 п. 8 Порядку № 100 нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

Згідно довідки Голови Комісії з ліквідації Херсонського обласного управління лісового та мисливського господарства №01-04/101 від 07.04.2023 року середньоденна заробітна плата ОСОБА_1 складає 710 грн.

Затримка у розрахунку становить 94 робочих дні (з 15.07.2022 року по 23.11.2022 року).

Таким чином, середній заробіток за час затримки розрахунку становить 66740 грн. (94 дні х 710 грн.).

Також, суд враховує, що стягуючи з відповідача на користь позивача вже після його звільнення зі служби суму середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, слід зазначити про відрахування податків, зборів та інших обов`язкових платежів, оскільки справляння і сплата прибуткового податку з громадян є обов`язком роботодавця та працівника, а не суду, тому розрахунки, наведені в судовому рішенні, є тією сумою коштів, з яких в подальшому роботодавцем здійснюються утримання податку з доходів та інших обов`язкових платежів.

Аналогічна правова позиція зазначена в п. 39-41 постанови Верховного Суду від 8 листопада 2018 у справі №805/1008/16-а.

Враховуючи протиправну бездіяльність відповідача щодо не нарахування та не виплати позивачу середнього заробітку за час розрахунку при звільненні за період з 15.07.2022 року по 23.11.2022 року, у суду є всі підстави для стягнення з відповідача на користь позивача середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 15.07.2022 року по 23.11.2022 року у розмірі 66740 грн. з вирахуванням із вказаної суми належних до сплати податків і зборів.

Щодо вимоги позивача про стягнення з відповідача на користь позивача 10000 грн. у якості компенсації моральної шкоди, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 56 Конституції України, кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Згідно із ч. 1-3 ст. 23 Цивільного кодексу України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також, ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також, з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

При цьому відповідно до ст. 1167 Цивільного кодексу України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Враховуючи бездіяльність відповідача, яка полягає у не нарахуванні та не виплаті позивачу середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, у зв`язку із чим позивач вимушений був неодноразово звертатись до відповідача, Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів України, Держпраці в Миколаївській області, Державного агентства лісових ресурсів України з метою відновлення порушених прав, враховуючи те, що позивачу довелося евакуюватись із міста Херсона і наразі позивач є внутрішньо-переміщеною особою та не має роботи і коштів для існування, що змусило позивача звертатися до суду з позовом про захист своїх прав, суд вважає, що в даному випадку розумним та доцільним буде стягнення з відповідача на користь ОСОБА_1 завданої такою бездіяльністю моральної шкоди в розмірі 3000 грн.

Щодо заяви представника позивача про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 1000 грн. на користь позивача, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 134 КАС України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами.

Розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Так, на підтвердження витрат на правничу допомогу позивачем надані до суду договір про надання юридичних (адвокатських) послуг (правової допомоги) від 15.12.2022 року б/н укладений між адвокатом Білецьким О.В. та ОСОБА_1 , акт №1 виконаних робіт від 14.02.2023 року, опис наданих послуг від 14.02.2023 року до договору про надання юридичних (адвокатських) послуг (правової допомоги) від 15.12.2022 року б/н, квитанцію про отримання оплати від 02.01.2023 року на суму 1000 грн.

Відповідно до п.п. 3.1 п. 3 договору про надання юридичних (адвокатських) послуг (правової допомоги) від 15.12.2022 року б/н сторони досягли згоди, що замовник оплачує виконавцю грошову винагороду, яка визначається у наступному розмірі: 1000 грн. за складання позовної заяви, 500 грн. за складання відзиву, відповіді на відзив.

Згідно акту виконаних робіт від 14.02.2023 року адвокатом надані юридичні послуги на суму 1000 грн. (надання консультації, детальне ознайомлення з документами, підготовка позовної заяви).

З врахуванням всіх викладених обставин, суд вважає підтвердженими витрати позивача на професійну правничу допомогу в розмірі 1000 грн., а тому такі витрати позивача мають бути стягнуті з відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Згідно з ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Враховуючи вищезазначене та оцінюючи надані докази в сукупності, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтовані, відповідають вимогам законодавства та підлягають задоволенню в частині визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо не нарахування та не виплати позивачу середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 15.07.2022 року по 23.11.2022 року, стягнення з відповідача на користь позивача середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 15.07.2022 року по 23.11.2022 року у розмірі 66740 грн. з вирахуванням із вказаної суми належних до сплати податків і зборів, стягнення з відповідача на користь ОСОБА_1 моральної шкоди в розмірі 3000 грн., а в іншій частині позовні вимоги ОСОБА_1 не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 6, 9, 14, 134, 90, 243-246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Херсонського обласного управління лісового та мисливського господарства (вул. Полякова, 2, м. Херсон, 73003, ) про визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо не нарахування та не виплати позивачу середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 15.07.2022 року по 24.11.2022 року, стягнення з відповідача на користь позивача 94428,67 грн. середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 15.07.2022 року по 24.11.2022 року, стягнення з відповідача на користь позивача моральної шкоди у розмірі 10000 грн. задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Херсонського обласного управління лісового та мисливського господарства щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 15.07.2022 року по 23.11.2022 року.

Стягнути з Херсонського обласного управління лісового та мисливського господарства на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 15.07.2022 року по 23.11.2022 року у розмірі 66740 грн. з вирахуванням із вказаної суми належних до сплати податків і зборів.

В задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Стягнути з Херсонського обласного управління лісового та мисливського господарства (вул. Полякова, 2, м. Херсон, 73003, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) моральну шкоду в розмірі 3000 грн.

Стягнути з Херсонського обласного управління лісового та мисливського господарства (вул. Полякова, 2, м. Херсон, 73003, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) витрати на правничу допомогу в розмірі 1000 грн.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та строки, встановлені ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та строки, встановлені ст. 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Л.І. Свида