Справа № 380/17359/22
Суддя: Братичак Уляна Володимирівна
Дата ухвалення: 2023-04-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2023 року

Зал судових засідань №7,

Львівський окружний адміністративний суд,

у складі:

головуючої-судді Братичак У.В.,

секретар судового засідання Богданова А.В.,

за участю сторін:

представника позивача Хробак Г.В.,

представника відповідача Іванейко Я.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, у м.Львові, в порядку загального позовного провадження адміністративну справу за позовом Державного підприємства «Львіввугілля» до Головного управління ДПС у Львівській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії, -

в с т а н о в и в:

Державне підприємство «Львіввугілля» (місцезнаходження: вул. Б. Хмельницького, 26, м. Сокаль, 80001; ) звернулося з позовною заявою до Головного управління ДПС у Львівській області (місцезнаходження: вул.Стрийська, 35, м.Львів, 79003; код ЄДРПОУ ВП: 43968090), в якій просить:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління ДПС у Львівській області щодо невизнання безнадійним та несписання податкового боргу державного підприємства «Львіввугілля» з рентної плати, в тому числі пені та штрафних санкцій у розмірі 29634358,53 гривень;

- зобов`язати Головне управління ДПС у Львівській області визнати податковий борг державного підприємства «Львіввугілля» з рентної плати, в тому числі пені та штрафних санкцій у розмірі 29634358,53 гривень строк сплати по яким сплинув 18.03.2020 безнадійним та списати вказаний безнадійний податковий борг з рентної плати.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що за податковим боргом позивача на загальну суму 29634358,53 грн, який виник за період з листопада 2015 року по 17 березня 2017 року у зв`язку з несплатою суми узгоджених грошових зобов`язань у встановлені строки по рентній платі за користування надрами для видобування корисних копалин станом на 18 березня 2020 року сплинув термін давності (1095 днів), передбачений Податковим кодексом України.

ДП «Львіввугілля» звернулося до відповідача зі запитом №6/1463 від 12.09.2022 про визнання вказаного податкового боргу безнадійним та його списання. Однак, листом від 18.10.2022 ГУ ДПС у Львівській області відмовило позивачу в списанні податкового боргу з рентної плати за користування надарим для видобування корисних копалин. Відповідач вказав, що списання податкового боргу є правом податкового органу, а не його обов`язком та запропонував ДП «Львіввугілля» оскаржити дану відмову в судовому порядку. Таким чином, позивач, не погоджуючи з такою відмовою, просить позов задовольнити в повному обсязі.

Ухвалою судді від 06.12.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; справу вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження.

На адресу суду 29.12.2022 від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому проти позовних вимог заперечив. Відзив обґрунтований тим, що у зв`язку з наявністю заборгованості, прийнято рішення про опис майна в податкову заставу №7 від 30.05.2011. Для забезпечення погашення платником податків своїх податкових зобов`язань описано майно позивача на загальну суму 27808,1 тис. грн. та зареєстровано в державних реєстрах обтяжень рухомого майна. Постановою Верховного Суду від 18.03.2020 у справі №813/3962/15 задоволено позовні вимоги ГУ ДПС у Львівській області до ДП «Львіввугілля» та надано дозвіл контролюючому органу на погашення суми податкового боргу за рахунок майна боржника, яке перебуває в податковій заставі. Окрім вказаного, контролюючим органом прийнято рішення від 09.04.2019 № 1 про стягнення коштів з рахунків у банках в рахунок погашення податкового боргу. Додатково повідомив суд, що відповідно до балансу за 2022 року у боржника є наявні активи, в тому числі майно та грошові кошти, які відповідно до п. 1 ст. 87 Податкового кодексу України можуть бути джерелами для погашення податкового боргу.

Таким чином, представник відповідача зазначає, що у разі коли контролюючий орган ініціював стягнення податкового боргу до закінчення строку давності 1095 днів, цей податковий борг не підпадає під визначення «безнадійного», що зазначене у підпункті 101.2.3 пункту 101.2 статті 101 ПК України (податковий борг платника податків, стосовно якого минув строк давності, встановлений цим Кодексом), тому у разі його стягнення за рішенням суду, яке набрало законної сили та є обов`язковим до виконання, строк його стягнення може встановлюватись тільки до повного погашення заборгованості або до визнання його безнадійним тільки у випадках, передбачених підпунктами 101.2.1, 101.2.2, 101.2.4, 101.2.5 пункту 101.2 статті 101 ПК України.

Крім цього, представник відповідача вважає, що суд не вправі зобов`язати ГУ ДПС у Львівській області вчинити дії щодо прийняття рішення про списання безнадійного боргу, оскільки така прерогатива надається лише контролюючому органу і списання податкового боргу є дискреційним повноваженням виключно ГУ ДПС у Львівській області.

18.01.2023 до суду від представника позивача надійшла відповідь на відзив, в якій вказано, що у відзиві на позовну заяву відповідач стверджує, що в нього наявний дозвіл суду на погашення даного податкового боргу та посилається на постанову Верховного Суду від 18.03.2020 у справі №813/3962/15. Дане посилання відповідача позивач вважає безпідставним, так як постановою ВС від 18.03.2020 у справі №813/3962/15 надано Червоноградській об`єднаній державній податковій інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області дозвіл на погашення суми податкового боргу Державного підприємства «Львіввугілля» в розмірі 1429210,25 грн за рахунок рухомого майна платника податків, що перебуває у податковій заставі, згідно актів опису майна № 2 та № 3 від 24 квітня 2015 року. Предметом розгляду і підставою звернення був саме податковий борг, стягнутий Рішеннями Львівського окружного адміністративного суду: від 6 червня 2014 року у справі №813/3761/14; від 23 лютого 2015 року у справі №813/878/15; від 25 березня 2014 року у справі №813/1567/14; від 15 листопада 2012 року у справі №2а-7303/12/1370; від 9 червня 2015 року у справі №813/1774/15, що не є предметом даного позову. Крім цього податковим органом на підставі цього Рішення суду було реалізовано майно згідно актів опису №3 та №25 від 24.04.2015.

Зазначає, що інших рішень судів про надання дозволу на примусову реалізацію майна в рахунок погашення саме спірного податкового боргу відповідачем не долучено та як вони відсутні. При цьому вказує, що висновки Верховного Суду, викладені в постановах, на які посилається відповідач не можуть застосовуватись в даній справі, оскільки стосуються податкового боргу який стягнутий в судовому порядку.

Протокольною ухвалою суду від 28.02.2023 закрито підготовче провадження у справі та призначено її до судового розгляду по суті.

06.04.2023 від представника відповідача до суду надійшли додаткові пояснення, в яких вказує, що податковим органом від 09.04.2019 прийнято рішення про стягнення податкового боргу відповідно до п.95.5. ст. 95 ПК України. Спірний податковий борг охоплений вищевказаним рішенням. Відтак, вважає, що ГУ ДПС України вправі стягувати такий борг до повного його погашення.

Додатково повідомляє, що згідно з пункту 52-2 підрозділу 10 розділу XX Податкового кодексу України, на період з 18 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), зупиняється перебіг строків давності, передбачених статтею 102 цього Кодексу (зупинено на період дії воєнного, надзвичайного стану - пункт 2 розділу II Закону № 2120-IX від 15.03.2022).

З огляду на вказане, при наявності коштів на рахунках позивача, банком буде здійснено перерахування таких в рахунок погашення його податкового боргу.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала. Просила суд позов задовольнити повністю.

Представник відповідача у судовому засіданні проти позовних вимог заперечила. Просила суд у задоволенні позову відмовити повністю.

Заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.

Державне підприємство «Львіввугілля» є юридичною особою та зареєстроване за адресою вул. Б. Хмельницького, 26, м. Сокаль, 80001; .

За позивачем обліковується податковий борг з рентної плати за користування надрами для видобування корисних копалин, в тому числі пеня та штрафні санкції, зокрема за період з листопада 2015 року по 17 березня 2017 року, у розмірі 29634358,53 грн., що не заперечується сторонами.

У зв`язку з тим, що станом на 18.03.2020 сплинув визначений Податковим кодексом України термін давності стягнення вищевказаного податкового боргу (1095 днів), позивач 12.09.2022 звернувся до відповідача зі запитом №6/1463 про визнання такого боргу безнадійним та його списання.

Відповідач листом від 18.10.2022 №18408/6/13-01-13-05 відмовив позивачу у визнанні податкового боргу у розмірі 29634358,53 грн. безнадійним та його списанні.

При цьому, повідомив про те, що визнання податкового боргу безнадійним та його списання проводиться за умов вжиття всіх передбачених заходів з дотримання вимог Кодексу, Порядку № 220, в тому числі виконання податковим керуючим функцій і повноважень щодо продажу майна, яке перебуває у податковій заставі, стягнення коштів визначених розділом V Порядку №529, та у разі підтвердження належними документами відсутності джерел та відповідно неможливості погашення боргу. До боржника Державного підприємства «Львіввугілля» та його структурних підрозділів, на даний час вживаються ряд заходів з погашення податкового боргу та недопущення його росту (в тому числі погашення податкової заборгованості з рентної плати за користування надрами для видобування корисних копалин), передбачених Кодексом від 02.12.2010 №2755 - VI із змінами та доповненнями.

Вказав, що оскільки податковим органом вживалися та вживаються ряд заходів передбачених ПК України, зокрема і претензійно-позовна робота, позовні заяви щодо стягнення боргу з рахунків в установах банків задоволені судами різних інстанцій, контролюючим органом прийнято рішення від 09.04.2019 № 1 про стягнення коштів з рахунків у банках в рахунок погашення податкового боргу, при цьому відповідно до балансу за 2022 року у боржника є наявні активи, в тому числі майно та грошові кошти, які відповідно до п. 1 ст. 87 Податкового кодексу України можуть бути джерелами для погашення податкового боргу, вказаний вище податковий борг списанню не підлягає.

Вважаючи бездіяльність відповідача щодо визнання безнадійним та списання податкового боргу Державного підприємства «Львіввугілля» з рентної плати, в тому числі пені та штрафних санкцій у розмірі 29634358,53 грн. протиправною, позивач звернувся з цим позовом до суду.

При вирішенні спору по суті суд виходив з такого.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулюються Податковим кодексом України № 2755-VI від 02.12.2010, який, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства (далі - ПК України).

Визначення поняття податкового боргу надано у підпункті 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України, згідно з яким податковий борг це сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений ПК України строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному ПК України.

Згідно з підпунктом 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 ПК України грошове зобов`язання платника податків - це сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету або на єдиний рахунок як податкове зобов`язання та/або інше зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності та пеня.

Відповідно до підпункту «а» підпункту 14.1.11 пункту 14.1 статті 14 ПК України безнадійна заборгованість це заборгованість за зобов`язаннями, щодо яких минув строк позовної давності.

Питання списання безнадійного податкового боргу врегульоване статтею 101 ПК України.

Списанню підлягає безнадійний податковий борг, у тому числі пеня та штрафні санкції, нараховані на такий податковий борг (пункт 101.1 статті 101 ПК України).

Згідно з підпунктом 101.2.3 пункту 101.2 статті 101 101.2 ПК України під терміном «безнадійний» розуміється податковий борг платника податків, у тому числі податкового агента, стосовно якого минув строк давності, встановлений пунктом 102.4 статті 102 вказаного Кодексу.

Пунктом 102.4 статті 102 ПК України встановлено, що у разі якщо грошове зобов`язання нараховане контролюючим органом до закінчення строку давності, визначеного у пункті 102.1 цієї статті, податковий борг, що виник у зв`язку з відмовою у самостійному погашенні такого грошового зобов`язання, може бути стягнутий протягом наступних 1095 календарних днів з дня виникнення податкового боргу, крім випадків, передбачених абзацом третім пункту 59.1 статті 59 вказаного Кодексу. Якщо платіж стягується за рішенням суду, строки стягнення встановлюються до повного погашення такого платежу або визначення боргу безнадійним.

У пункті 101.5 статті 101 ПК України передбачено, що контролюючі органи щокварталу здійснюють списання безнадійного податкового боргу. Порядок такого списання встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Міністерство фінансів України наказом 28.07.2022 № 220, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 10.08.2022 за № 908/38244, затвердило Порядок списання безнадійного податкового боргу платників податків (тут і надалі у редакцій, чинній станом на час виникнення спірних правовідносин; далі Порядок №220).

Відповідно до підпункту 5 пункту 2 розділу II Порядку №220 безнадійним податковим боргом є податковий борг платника податків, у тому числі податкового агента, стосовно якого минув строк давності, встановлений пунктом 102.4 статті 102 глави 9 розділу II Кодексу, - станом на дату прийняття рішення керівником (його заступником або уповноваженою особою) територіального органу ДПС.

Згідно з пунктами 1, 5, 6 розділу IIІ Порядку №220 у випадках, передбачених підпунктами 1-5, 7, 8 пункту 2 розділу II цього Порядку, за результатами розгляду документів, необхідних для підтвердження безнадійності податкового боргу, керівник (його заступник або уповноважена особа) територіального органу ДПС за наявності підстав приймає рішення про списання безнадійного податкового боргу, яке оформляється на бланку за формою згідно з додатком до цього Порядку.

Рішення про списання безнадійного податкового боргу складається у двох примірниках: перший - для платника податків, другий - для територіального органу ДПС. Неотриманий платником податків примірник рішення зберігається у територіальному органі ДПС.

Структурний підрозділ територіального органу ДПС, до функцій якого належить списання безнадійного податкового боргу, здійснює таке списання щокварталу протягом двадцяти календарних днів, наступних за останнім днем кварталу.

Рішення про списання безнадійного податкового боргу вноситься до ІКС не пізніше наступного робочого дня після підписання такого рішення.

Таким чином, зі змісту вищенаведених норм Порядку №220 слідує, що списання безнадійного податкового боргу, яким є податковий борг платника податків, стосовно якого минув строк давності у 1095 днів, здійснюється контролюючим органом самостійно.

Суд зазначає, що у разі коли контролюючий орган ініціював до стягнення податковий борг до закінчення строку давності, цей податковий борг не підпадає під визначення «безнадійного», що зазначене у підпункті 101.2.3 пункту 101.2 статті 101 ПК України (податковий борг платника податків, стосовно якого минув строк давності, встановлений цим Кодексом).

Такі правові висновки щодо визнання податкового боргу безнадійним викладені, зокрема, у постановах Верховного Суду від 06.02.2018 у справі № 807/2097/16, від 19.05.2020 у справі № 826/8231/15.

При цьому вказані рішення стосуються податкового боргу, який був стягнутий в судовому порядку.

Верховний Суд у постанові від 01.02.2021 (справа №2a-3025/11/0970, адміністративне провадження №К/9901/37631/18) зазначив такий правовий висновок: наявність судового провадження про стягнення податкового боргу не дає підстав для списання такого боргу як безнадійного до отримання судового рішення про відмову у такому стягненні.

Суд зауважує, що у другому реченні пункту 102.4 статті 102 ПК України законодавець сформулював виключення із загального правила застосування строку давності для стягнення податкового боргу, а саме вказав, якщо платіж стягується за рішенням суду, строки стягнення встановлюються до повного погашення такого платежу або визнання боргу безнадійним.

Отже, зазначене виключення стосується не будь-яких дій контролюючого органу, спрямованих на стягнення податкового боргу, а вказує, що лише за наявності судового рішення таке підлягає виконанню без обмеження строком, а податковий борг в такому разі не підпадає під визначення «безнадійного», що повністю узгоджується з правовими позиціями Верховного Суду, викладеними у постановах від 03.04.2020 у справі №822/2243/17, від 19.05.2020 у справі №826/8231/15, від 11.06.220 у справі №823/127/17, від 01.03.2023 у справі № 440/2624/19.

При цьому, судом не встановлено та сторонами не було надано доказів наявності судових рішень щодо стягнення спірного податкового боргу в межах 1095 календарних днів з дня виникнення такого податкового боргу.

З огляду на що, суд вважає необґрунтованими доводи представника відповідача про те, що оскільки контролюючим органом здійснювався ряд заходів зі стягнення з позивача спірної суми заборгованості, крім того прийнято рішення від 09.04.2019 № 1 про стягнення коштів з рахунків у банках в рахунок погашення податкового боргу до закінчення строку давності, то цей податковий борг не може вважатися «безнадійним» та може стягуватися без обмеження строком.

Суд також критично оцінює доводи представника відповідача про те, що в контролюючого органу наявний дозвіл суду на погашення спірного податкового боргу та посилання на постанову Верховного Суду від 18.03.2020 у справі №813/3962/15, оскільки вказаним судовим рішенням надано Червоноградській об`єднаній державній податковій інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області дозвіл на погашення суми податкового боргу Державного підприємства «Львіввугілля» в розмірі 1429210,25 грн., за рахунок рухомого майна платника податків, що перебуває у податковій заставі, згідно актів опису майна № 2 та № 3 від 24 квітня 2015 року. Предметом розгляду та підставою звернення податкового органу до суду у вказаній справі був податковий борг ДП «Львіввугілля», стягнутий рішеннями Львівського окружного адміністративного суду: від 6 червня 2014 року у справі № 813/3761/14; від 23 лютого 2015 року у справі № 813/878/15; від 25 березня 2014 року у справі № 813/1567/14; від 15 листопада 2012 року у справі № 2а-7303/12/1370; від 9 червня 2015 року у справі № 813/1774/15, що не є предметом даного позову, так як спірний податковий борг з рентної плати, в тому числі пеня та штрафні санкції у розмірі 29634358,53 грн. виник з листопада 2015 року.

Крім цього, не є предметом даного позову сума заборгованості, яка була предметом розгляду у справі №813/3854/16 за позовом ГУ ДФС у Львівській області до ДП «Львіввугілля» про стягнення коштів з рахунків у банках в сумі 7365908,09 грн., копію рішення по якій долучено відповідачем до матеріалів цієї справи.

Щодо посилань представника відповідача на те, що перебіг строків давності, передбачених статтею 102 цього Кодексу зупинено згідно з пунктом 52-2 підрозділу 10 розділу XX ПК України на період з 18 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), а також на період дії воєнного, надзвичайного стану згідно з пунктом 2 розділу II Закону № 2120-IX від 15.03.2022, то такі є необґрунтованими, оскільки строк давності стягнення (1095 днів) заявленої позивачем до списання суми заборгованості за період з листопада 2015 року по 17 березня 2017 року, сплив до дати настання вказаних подій.

Таким чином, матеріали справи свідчать, що при наявності у позивача податкового боргу з рентної плати за користування надрами для видобування корисних копалин, в тому числі пені та штрафних санкцій у розмірі 29634358,53 грн. за період з листопада 2015 року по 17 березня 2017 року, який фактично набув статус безнадійного за ознакою закінчення строку давності у 1095 днів, відповідач не приймав рішення про списання безнадійного податкового боргу відповідно до положень Податкового Кодексу України та Порядку №220.

Поряд з цим, висновок контролюючого органу про те, що такий борг не підлягає списанню як безнадійний, з формальним посиланням на те, що відповідачем здійснюється ряд заходів зі стягнення такого та позовні заяви щодо стягнення боргу з рахунків у банках ДП «Львіввугілля» задоволено судами різних інстанцій, рішення яких підлягає виконанню, було зроблено не проаналізувавши всіх обставин спірних правовідносин, підстав та періоду виникнення спірної суми заборгованості, а також предмету вказаних судових рішень.

Окремо варто зазначити, що стягнення коштів контролюючий орган має право ініціювати тільки в межах 1095 календарних днів з дня виникнення податкового боргу. Податковий борг платника податків, стосовно якого минув цей строк давності, не може бути ініційований контролюючим органом до стягнення, оскільки безумовно вважається безнадійним.

Аналогічний правовий висновок викладений в постанові Верховного Суду від 23.06.2022 у справі № 2а-2002/12/1370.

Відтак, суд дійшов висновку, що відповідачем було неправомірно, за відсутності правових підстав не проведено належного дослідження обставин виникнення спірної суми боргу позивача та відмовлено у списанні такого згідно запиту ДП «Львіввугілля» №6/1463 від 12.09.2022.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до вказаного Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

При цьому, суд враховує, що спосіб відновлення порушеного права позивача має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

За таких обставин, обираючи належний спосіб захисту порушеного права позивача, суд вважає за необхідне зобов`язати Головне управління ДПС у Львівській області повторно розглянути запит Державного підприємства «Львіввугілля» від 12.09.2022 № 6/1463.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Оцінивши докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов висновку про необхідність часткового задоволення позову.

Частиною 3 ст. 139 КАС України передбачено, що при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

З огляду на висновки суду щодо часткового задоволення позову та встановлені КАС України правила розподілу судових витрат, понесені позивачем витрати на сплату судового збору стягуються пропорційно за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст.ст.6-10, 14, 72-77, 90, 132, 159, 241-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

в и р і ш и в:

позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління ДПС у Львівській області щодо відмови у визнанні безнадійним та списанні податкового боргу Державного підприємства «Львіввугілля» з рентної плати, в тому числі пені та штрафних санкцій у розмірі 29634358 (двадцять дев`ять мільйонів шістсот тридцять чотири тисячі триста п`ятдесят вісім) грн. 53 коп., викладеної в листі від 18.10.2022 №18408/6/13-01-13-05.

Зобов`язати Головне управління ДПС у Львівській області (місцезнаходження: вул.Стрийська, 35, м.Львів, 79003; код ЄДРПОУ ВП: 43968090) повторно розглянути запит Державного підприємства «Львіввугілля» (місцезнаходження: вул. Б. Хмельницького, 26, м. Сокаль, 80001; ) від 12.09.2022 № 6/1463.

У задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Львівській області (місцезнаходження: вул.Стрийська, 35, м.Львів, 79003; код ЄДРПОУ ВП: 43968090) на користь Державного підприємства «Львіввугілля» (місцезнаходження: вул. Б. Хмельницького, 26, м. Сокаль, 80001; ) судовий збір у сумі 12405 (дванадцять тисяч чотириста п`ять) грн. 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення складено та підписано 28.04.2023.

Суддя Братичак Уляна Володимирівна