Справа № 420/3452/23
Суддя: Попов В.Ф.
Дата ухвалення: 2023-04-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/3452/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2023 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Попова В.Ф., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

встановив:

ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся з позовною заявою до Головного управління ДПС в Одеській області, в якій просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № 2-1502/2020 від 10.11.2022 року Головного управління ДПС в Одеській області.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначив, що податкове повідомлення-рішення є протиправним та підлягає скасуванню, оскільки порушено порядок надіслання такого рішення тобто поза строками визначеними п. 286.5 ст. 286 ПК України. Крім того, в детальному розрахунку суми податкового повідомлення-рішення неправильно зазначений кадастровий номер земельної ділянки :01:021:0066 замість :01:021:0066, що може привести до покладення на позивача неправомірного зобов`язання за земельну ділянку під іншим номером.

ГУ ДПС в Одеській області надано відзив на позовну заяву відповідно до якого позовні вимоги не визнали та зазначили, що з урахуванням коефіцієнтів індексації проведено нарахування земельного податку позивачу за 2020 рік, про що винесено ППР, яке отримано особисто позивачем. Нарахування здійснені у відповідності до вимог ПК України та Земельного Кодексу України на підставі даних земельного кадастру та технічної документації про нормативну грошову оцінку в строки визначені ст 102 ПКУ. Просять відмовити у задоволенні позовних вимог.

Судом встановлені такі обставини по справі.

ОСОБА_1 є власником земельної ділянки площею 0,1136 га кадастровий номер

:01:021:0066, розташованої АДРЕСА_1 , що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав.

10.11.2022 року ГУ ДПС в Одеській області винесено податкове повідомлення-рішення № 2-1502/2020, яким нараховано ОСОБА_1 земельний податок за 2020 рік в сумі 53 642,50 гривень. При розрахунку суми податку застосовано Рішення Ізмаільської міської ради № 4394-VІІ від 31.10.2018 року яким ставка земельного податку визначена в розмірі 3% від нормативно грошової оцінки земель м. Ізмаіл.

Податкове повідомлення-рішення вручено позивачу 23.11.2022 року.

З підстав зазначених у позові ОСОБА_1 не заперечуючи свої майнові права на земельну ділянку з кадастровим номером :01:021:0066 просить скасувати вказане ППР.

Правовідносини у сфері земельних відносин та оподаткування врегульовані такими нормами законодавства.

Статтею 206 Земельного кодексу Украйни передбачено, що використання землі в Україні є платним. Об?єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.

Відповідно до пункту 14.1 статті 14 ПК України земельний податок - обов?язковий платіж. Що справляється з власників земельних ділянок та земельних часток (паїв), а також постійних землекористувачів (підпункт 14.1.72);

Згідно з п. 269.1 ст. 269 ПК України платниками земельного податку є власники земельних ділянок, земельних часток (паїв), землекористувачі

Відповідно до п.270.1 ст. 270 ПК України об?єктами оподаткування земельним податком є земельні ділянки, які перебувають у власності або користуванні.

Пунктом 287.1 ст. 287 ПК України визначено, що власники землі та землекористувачі сплачують плату за землю з дня виникнення права власності або права користування земельною ділянкою.

Базовим податковим (звітним) періодом для плати за землю є календарний рік (п.285.1 ст.285 ПК України).

Пунктом 286.1 статті 286 ПК України встановлено, що підставою для нарахування земельного податку є дані державного земельного кадастру. Центральні органи виконавчої влади, що реалізують державну політику у сфері земельних відносин та у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно у сфері будівництва щомісяця, але не пізніше 10 числа наступного місяця, а також за запитом відповідного контролюючого органу за місцезнаходженням земельної ділянки подають інформацію, необхідну для обчислення справляння плати за землю, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 289.1 ст. 289 ПК України для визначення розміру податку та орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до законодавства.

Відповідно до п. 286.5 ст. 286 ПК України нарахування фізичним особам сум плати за землю проводиться контролюючими органами (за місцем знаходження земельної ділянки), які надсилають платнику податку у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, до 1 липня поточного року податкове повідомлення-рішення про внесення податку за формою, встановленою у порядку, визначеному статтею 58 цього Кодексу.

Платники плати за землю мають право звернутися з письмовою заявою до контролюючого органу за місцем знаходження земельних ділянок для проведення звірки даних щодо: розміру площ та кількості земельних ділянок, що перебувають у власності та/або користуванні платника податку; права на користування пільгою зі сплати податку з урахуванням положень пунктів 281.4 та 281.5 цієї статті; розміру ставки земельного податку; нарахованої суми плати за землю.

У разі виявлення розбіжностей між даними контролюючих органів та даними, підтвердженими платником плати за землю на підставі оригіналів відповідних документів, зокрема документів на право власності, користування пільгою а також у разі зміни розміру ставки плати за землю контролюючий орган (контролюючі органи) за місцем знаходження кожної із земельних ділянок проводить (проводять) протягом десяти робочих днів перерахунок суми податку і надсилає (вручає) / надсилають (вручають) йому нове податкове повідомлення-рішення. Попереднє податкове повідомлення-рішення вважається скасованим (відкликаним).

Згідно п. 287.10 ст. 287 ПІК України податкове зобов?язання з цього податку може бути нараховано за податкові (звітні) періоди (роки) в межах строків, визначених пунктом 102.1 статті 102 цього Кодексу.

Дослідивши позиції сторін викладені у їх заявах по суті, оцінивши докази надані сторонами та враховуючи приписи законодавства суд приходить до висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають виходячи з такого.

Позивач не заперечує про перебування у його власності вказаної земельної ділянки та розрахунку нарахованої суми податку, а лише зазначає про розбіжності у кадастровому номері, що на думку суду жодним чином не впливає на обов`язок сплатити нарахований податок.

Дійсно, помилка у кадастровому номері земельної ділянки допущена податковим органом при винесенні податкового повідомлення-рішення, але вона є технічною і може бути усунута в порядку визначеному законом, а саме шляхом проведення звірки як зазначено у п. 286.5 ст. 286 ПК України.

Щодо порушення строків нарахування плати за землю суд зазначає, що такі порушення податковим органом допущені, але вони також жодним чином не впливають на обов`язок позивача сплатити податок на землю та не є такими, що дають підстави для визнання ППР протиправним.На думку суду, вищезазначені обставини можуть вплинути лише на нарахування пені за несвоєчасну сплату вказаного податку.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний із належним здійсненням правосуддя, у рішенні судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (п.58 рішення у справі Серявін та інші проти України).

Пунктом 41 Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів зазначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Суд зазначає, що у відповідності до ч. 1 ст. 77 КАС України позивачем не доведені ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги та заперечення.

В той же час, відповідач надав суду належні та допустимі докази, виклав правові обґрунтування правомірності прийнятого рішення, яке на думку суду відповідає вимогам зазначеним у ч. 2 ст. 2 КАС України, незважаючи на певні формальні порушення допущені при його прийнятті.

У підсумку, з урахуванням вищезазначеного, у сукупності суд дійшов висновку про наявність підстав для відмови у задоволенні позову.

Керуючись ст. 241-246 КАС України, суд

в и р і ш и в:

Відмовити повністю ОСОБА_2 у задоволенні позовних вимог про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення №2-1502/2020 від 10.11.2022 року Головного управління ДПС в Одеській області.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя Попов В.Ф.

.