Справа № 400/4175/22
Суддя: Шевцова Н.В.
Дата ухвалення: 2023-04-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

27 квітня 2023 року

м. Київ

справа №400/4175/22

адміністративне провадження №К/990/12759/23

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Шевцової Н.В.,

суддів: Мацедонської В.Е., Данилевич Н.А.,

перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 10 лютого 2023 року у справі № 400/4175/22 за позовом ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Миколаївській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), за участю третьої особи - Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_2 , позивач) звернувся до суду з позовом до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Миколаївській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) (далі - відповідач, Відділу ПВР Управління забезпечення примусового виконання рішень у Миколаївській області ПМУ Міністерства юстиції (м.Одеса), у якому просив:

? визнати протиправними дії Відділу ПВР Управління забезпечення примусового виконання рішень у Миколаївській області ПМУ Міністерства юстиції (м.Одеса) щодо невиконання судового рішення у справі №400/335/22, яким зобов`язано ГУ ПФУ в Миколаївській області здійснити з 01 жовтня 2021 року перерахунок його пенсії на підставі довідки від 30 листопада 2021 року №9/1/3417, виданої Миколаївським ОТЦК та СП, та виплатити йому перераховану пенсію, з урахуванням раніше виплачених сум;

? зобов`язати відповідача виконати судове рішення у справі №400/335/22, яким зобов`язано ГУ ПФУ в Миколаївській області здійснити з 01 жовтня 2021 року перерахунок його пенсії на підставі довідки від 30 листопада 2021 року №9/1/3417, виданої Миколаївським ОТЦК та СП, та виплатити йому перераховану пенсію, з урахуванням раніше виплачених сум.

10 листопада 2022 року рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду адміністративний позов задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність відповідача, яка полягає у не здійсненні заходів примусового виконання рішень, що передбачені Законом України «Про виконавче провадження», під час примусового виконання виконавчого листа у справі №400/335/22, виданого Миколаївським окружним адміністративним судом 25 травня 2022 року.

У задоволенні решті позовних вимог відмовлено.

10 лютого 2023 року постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду, апеляційну скаргу відповідача задоволено.

Рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову відмовлено.

На зазначену постанову суду апеляційної інстанції позивачем подано касаційну скаргу, яку зареєстровано у Верховному Суді 11 квітня 2023 року.

Пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України серед основних засад судочинства закріплює забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Згідно з частиною першою статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Згідно з даними Єдиного державного реєстру судових рішень, судом першої інстанції справу розглянуто у порядку спрощеного позовного провадження.

Разом з тим, пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України обумовлено, що не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Водночас, відповідно до частини третьої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження з перегляду ухвали про повернення заяви позивачеві (заявникові), а також судових рішень у справах, визначених статтями 280, 281, 287, 288 цього Кодексу, якщо рішення касаційного суду за наслідками розгляду такої скарги не може мати значення для формування єдиної правозастосовчої практики.

У свою чергу, стаття 287 КАС України регулює особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця.

З матеріалів касаційної скарги встановлено, що в цій справі спір виник у правовідносинах з приводу дій органу державної виконавчої служби.

За такого правового регулювання та обставин справи оскарження рішень судів попередніх інстанцій в касаційному порядку можливе лише у випадку, якщо розгляд такої скарги може мати значення для формування єдиної правозастосовної практики.

Законодавець обмежив можливість касаційного оскарження судових рішень у названій категорії адміністративних справ, поставивши можливість такого оскарження в залежність від імовірності значення ухваленого за наслідком касаційного провадження судового рішення для формування практики застосування відповідних правових норм.

Оскаржуючи судове рішення, прийняте за правилами статті 287 КАС України, скаржник зазначає, що розгляд цієї касаційної скарги має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики. Зокрема, скаржник зазначає, що наявні прогалини та колізії у законодавчому регулюванні кола суспільних відносин, а саме: процедури виконання судових рішень в період військового стану та відсутня єдність судової практики щодо вирішення зазначеного питання.

З огляду на зазначені скаржником у касаційній скарзі доводи щодо наявності колізій у законодавчому регулюванні процедури виконання судових рішень у період воєнного стану, зокрема, на території територіальних громад, розташованих в районі проведення воєнних (бойових) дій, Суд дійшов висновку про обґрунтованість доводів скаржника, що ця справа може мати значення для формування єдиної правозастосовної практики.

У касаційній скарзі, як на підставу касаційного оскарження рішення суду апеляційної інстанції, скаржник посилається на пункт 3 частини четвертої статті 328 КАС України.

На обґрунтування наявності зазначеної підстави касаційного оскарження позивач зазначає, що на даний час відсутній висновок Верховного Суду щодо прирівнювання територій для яких не визначена дата припинення можливості бойових дій до територій на яких ведуться бойові дії, застосування зупинення вчинення виконавчих дій, заборони відкриття виконавчих проваджень та вжиття заходів примусового виконання рішень у випадках відповідно до пункту 10-2 розділу ХІІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження».

Враховуючи викладене, Суд вважає доведеним наявність підстави касаційного оскарження, визначеної пунктом 3 частини четвертої статті 328 КАС України.

Касаційна скарга відповідає вимогам статті 330 КАС України, підстави для залишення касаційної скарги без руху, її повернення чи відмови у відкритті касаційного провадження відсутні.

Керуючись статтями 328, 329, 330, 334, 335, 338, 340 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд

УХВАЛИВ:

Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 10 лютого 2023 року у справі №400/4175/22 за позовом ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Миколаївській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), за участю третьої особи - Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

Витребувати із Миколаївського окружного адміністративного суду матеріали справи №400/4175/22.

Надіслати учасникам справи копію цієї ухвали разом із копією касаційної скарги та доданих до неї матеріалів.

Встановити строк для подачі відзиву на касаційну скаргу - десять днів з дня отримання копії цієї ухвали - та роз`яснити, що до відзиву додаються докази надсилання (надання) його копій і доданих до нього документів іншим учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Н.В. Шевцова

Судді Н.А. Данилевич

В.Е. Мацедонська