Справа № 420/18143/22
Суддя: Джабурія О.В.
Дата ухвалення: 2023-04-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 квітня 2023 р.м.ОдесаСправа № 420/18143/22
Головуючий в 1 інстанції: Катаєва Е.В.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Джабурія О.В.

суддів - Вербицької Н.В.

- Кравченка К.В.

розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДПС в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 21 лютого 2023 року по справі за позовом Головного управління ДПС в Одеській області до фізичної особи - платника податків ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу, -

ПОЗОВНІ ВИМОГИ ТА

НАСЛІДКИ ВИРІШЕННЯ ПОЗОВУ СУДОМ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

Головне управління ДПС в Одеській області звернулось до суду з позовом до фізичної особи - платника податків ОСОБА_1 , в якому просило стягнути з відповідача податковий борг у розмірі 830 959,88 грн.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, представник позивача зазначив, що фізична особа - платник податків ОСОБА_1 є платником податків та зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно до довідки про податкову заборгованість та інтегрованої картки платника (ІКП), податкова заборгованість ОСОБА_1 по земельному податку станом на 08.11.2022 року становить 1420815,43 грн, однак стягненню підлягає 830 959,88 грн згідно розрахунку податкового боргу.

Заборгованість по земельному податку з фізичних осіб виникла в результаті: податкового повідомлення-рішення №1507-5107-1554 від 30.06.2018 року на суму 377853,56 грн (основний платіж), податкового повідомлення-рішення №44305-5107-1554 від 05.07.2019 року на суму 377 853,56 грн (основний платіж), нарахування пені, з урахуванням вимог Закону України щодо періоду поширення коронавірусної хвороби у загальній сумі 75252,76 грн.

29.09.2015 податковим органом винесено податкову вимогу форми Ф №1219-23, яку направлено платнику, однак борг не погашено.

Відповідачка надала до суду відзив на позовну заяву, у якому не заперечувала про наявність податкового боргу та його розрахунку. Проте вважала, що податковий борг є безнадійним, у зв`язку з пропуском ГУ ДПС 1095 денного строку з дня виникнення боргу для його стягнення, та підлягає списанню на підставі ст.101-102 Податкового кодексу України.

Представник ГУ ДПС надав відповідь на відзив, в якій, посилаючись на п.52 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України, зазначив, що строк стягнення податкового боргу не закінчився, у зв`язку з чим грошове зобов`язання не набуло статусу безнадійного боргу.

Справа розглянута у порядку письмового провадження

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від21 лютого 2023 року адміністративний позов Головного управління ДПС в Одеській області (вул. Семінарська, 5, м. Одеса, 65044, ЄДРПОУ ВП: 44069166) до фізичної особи-платника податків ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) про стягнення податкового боргу, РНОКПП НОМЕР_1 ) про стягнення податкового боргу задоволений частково.

Стягнуто з фізичної особи-платника податків ОСОБА_1 на користь держави податковий борг з земельного податку з фізичних осіб у сумі 755707,12 грн.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з вищезазначеним судовим рішенням, Головне управління ДПС в Одеській області подало апеляційну скаргу, в якій апелянт просить скасувати рішення Одеського окружного адміністративного суду від 21 лютого 2023 року та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити адміністративний позов в повному обсязі. Апелянт вважає, що судом першої інстанції при вирішенні справи недоведені обставини, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; неправильно застосовані норми процесуального та матеріального права, а тому, на думку апелянта, є всі підстави для скасування рішення.

Відповідно до вимог ст.311 КАС України суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

КОЛЕГІЯ СУДДІВ ВСТАНОВИЛА

Як вірно встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є платником податків, зареєстрованим з 23.04.2008 року за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.30), місцем проживання ОСОБА_1 є АДРЕСА_1 (а.с.26).

26.04.2018 позивачем прийняте податкове повідомлення-рішення форми Ф №1507-5107-1554 про нарахування податкового зобов`язання з земельного податку з фізичних осіб на 377853,56 грн, яке направлено на адресу відповідача: АДРЕСА_1 та отримано ОСОБА_1 31.05.2018 року (а.с.23).

13.05.2019 позивачем прийняте податкове повідомлення-рішення форми Ф №44305-5107-1554 про нарахування податкового зобов`язання з земельного податку з фізичних осіб на 377853,56 грн, яке направлено на адресу відповідача: АДРЕСА_1 та отримано відповідачем 05.07.2019 року (а.с.22).

Відповідачем у відзиві підтверджується факт отримання податкових повідомлень-рішень №1507-5107-1554 від 26.04.2018 та №44305-5107-1554 від 13.05.2019.

Податкові зобов`язання сплачені не сплачені, у результаті чого виникла податкова заборгованість відповідача перед бюджетом у загальному розмірі 830 959,88 грн (755707,12 грн основний платіж та 75252,76 грн нарахована пеня).

Надаючи правову оцінку законності і обґрунтованості рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів зазначає наступне.

ЗАСТОСУВАННЯ НОРМ ПРАВА

Вимогами ч.1 ст.2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до вимог ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Керуючись положеннями вищевказаних законів, Кодексом та контекстом Конституції України можна зробити висновок, що однією з найважливіших тенденцій розвитку сучасного законодавства України є розширення сфери судового захисту, в тому числі судового контролю за правомірністю і обґрунтованістю рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до вимог ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Податковий борг - це сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом. Грошове зобов`язання платника податків - це сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності. Податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк) Пеня - це сума коштів у вигляді відсотків, нарахована на суми грошових зобов`язань у встановлених цим Кодексом випадках та не сплачена у встановлені законодавством строки.

Механізм нарахування пені врегульовано статтею 129 Податкового кодексу України та Порядком ведення податковими органами оперативного обліку податків, зборів, платежів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 12.01.2021 №5 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15.03.2021 за №321/35943.

Пунктом 129.1 статті 129 Кодексу передбачено, що нарахування пені розпочинається:

- при нарахуванні контролюючим органом податкового зобов`язання у встановлених Кодексом випадках, не пов`язаних з проведенням перевірки, або при нарахуванні контролюючим органом грошового зобов`язання, визначеного за результатами перевірки, - починаючи з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати платником податків такого зобов`язання, визначеного в податковому повідомленні-рішенні згідно з Кодексом;

- при нарахуванні контролюючим органом за результатами перевірки податкового зобов`язання та/або іншого зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, у разі виявлення його заниження - на суму такого заниження, починаючи з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати платником податків цього зобов`язання за відповідний податковий (звітний) період, щодо якого виявлено заниження, та за весь період заниження (у тому числі за період адміністративного та/або судового оскарження);

- при нарахуванні суми грошового зобов`язання, визначеного платником податків або податковим агентом, у тому числі у разі внесення змін до податкової звітності внаслідок самостійного виявлення платником податків помилок відповідно до статті 50 Кодексу, - після спливу ,90 календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку сплати податкового зобов`язання;

- при виявленні контролюючим органом за результатами перевірки заниження податковим агентом податкового зобов`язання при нарахуванні (виплаті) оподатковуваного доходу на користь нерезидентів або інших платників податків та/або несвоєчасної сплати, несплати (неперерахування) податковим агентом утриманих (нарахованих) податків до або під час виплати оподатковуваного доходу на користь нерезидента або іншого платника податків - починаючи з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати податковим агентом суми податкового зобов`язання, визначеного Кодексом.

За змістом п.131.2 ст. 131 ПК України при погашенні суми податкового боргу (його частини) кошти, що сплачує такий платник податків, у першу чергу зараховуються в рахунок податкового зобов`язання. У разі повного погашення суми податкового боргу кошти, що сплачує такий платник податків, в наступну чергу зараховуються у рахунок погашення штрафів, в останню чергу зараховуються в рахунок пені.

Інтегрована картка платника (далі - ІКП) - це форма оперативного обліку податків, зборів, митних платежів до бюджетів та єдиного внеску, що ведеться за кожним видом платежу та включає перелік показників підсистем інформаційної системи органів ДФС, які характеризують стан розрахунків платника з бюджетами та цільовими фондами (п.1 Розділ І. Загальні положення Порядку ведення органами Державної фіскальної служби України оперативного обліку податків і зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 07.04.2016 № 422, затвердженого наказом Міністерства фінансів України )

ІКП відкриваються автоматично кожному платнику у разі нарахування сум грошових зобов`язань і пені з податків, зборів та сум єдиного внеску, самостійно визначених платником (за фактом надходження податкових декларацій, розрахунків, уточнюючих розрахунків)

Нарахування пені здійснюється у ІКП в автоматичному режимі та пов`язано з фактом несплати у встановлений строк суми самостійно узгодженого зобов`язання.

Як свідчать матеріали справи, з інтегрованої картки платника позивачкою ОСОБА_1 погашено частину боргу у розмірі 6000 грн. - 30.10.2020 року, чим: - зменшено недоїмку податкового боргу до 1 408 592,28 грн; - нараховано пеню у сумі 2107,31 грн. В подальшому відповідачкою погашався податковий борг протягом 2020-2021 років, у зв`язку з чим нараховувалась пеня, розмір якої станом на 08.11.2022 становить 75 252,76 грн.

Проте пунктом 52-1 підрозділу 10 розділу XX ПК України встановлено, що протягом періоду з 1 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), платникам податків не нараховується пеня, а нарахована, але не сплачена за цей період пеня підлягає списанню.

Так, постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 №211 Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-СоV-2 на всій території України установлено карантин з 12 березня 2020 року до 22 травня 2020 року.

В подальшому, постановами Кабінету Міністрів України, дія карантину неодноразово продовжувалася; запроваджений з 12.03.2020 карантин не переривався і наразі триває до 30.04.2023 року на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 23.12.2022 року №1423.

Так, контролюючим органом ОСОБА_1 пеня нараховувалась саме у період дії пункту 52-1 підрозділу 10 розділу XX ПК України, яким визначено, що протягом періоду з 1 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), платникам податків не нараховується пеня, а нарахована, але не сплачена за цей період пеня підлягає списанню.

Згідно з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду від 13.02.2018 у справі №816/2042/16, платник податків має матеріально-правовий інтерес щодо того, щоб дані інтегрованих карток правильно відображали фактичний стан розрахунків з бюджетом, реальну структуру податкових вигід та податкових зобов`язань платника, були правомірними. Відображення податковим органом в інтегрованих картках платника відомостей щодо своєчасного нарахування та сплати податкових зобов`язань спричиняють правові наслідки саме для платника податку, оскільки від правомірності таких дій фактично залежить фінансовий стан платника податків у розрізі розрахунків із бюджетом, зокрема, щодо наявності та вірного розрахунку заборгованості перед бюджетом з урахуванням періоду її виникнення.

Таким чином, пеня яка нарахована в період з 30.10.2020 по 26.11.2021, контролюючим органом не підлягала нарахуванню. Нарахована пеня підлягає списанню, що виключає її стягнення з платника податків.

Відповідно до вимог ч.2 ст.6 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Судом апеляційної інстанції враховується, що згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд

Підсумовуючи усе наведене вище, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийняв законне та обґрунтоване рішення про часткове задоволення позову.

Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, яке регулює спірні правовідносини, та повністю спростовуються встановленими у справі обставинами.

Відповідно до вимог п.1 ч.1 ст.315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції порушень норм матеріального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують. За таких обставин, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 308; 311; 315; 316; 321; 322; 325 КАС України, суд апеляційної інстанції,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Одеській області залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 21 лютого 2023 року без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення з підстав, передбачених статтею 328 КАС України.

Головуючий суддя Джабурія О.В.
Судді Вербицька Н. В. Кравченко К.В.