Справа № 320/1673/22
Суддя: Сорочко Євген Олександрович
Дата ухвалення: 2023-04-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 320/1673/22 Суддя (судді) суду 1-ї інстанції:
ПОСТАНОВА

Іменем України

27 квітня 2023 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача Сорочка Є.О.,

суддів Федотова І.В.,

Коротких А.Ю.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Дар Сервіс" на рішення Київського окружного адміністративного суду від 24.06.2022 у справі за адміністративним позовом Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Київській області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Дар Сервіс" про застосування заходів реагування,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив застосувати заходи реагування у вигляді повного зупинення експлуатації (роботи) ТОВ "Дар Сервіс", за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Петропавлівська Борщагівка, вул. Велика Кільцева, 5, шляхом зобов`язання відповідача повністю зупинити експлуатацію вказаного об`єкта до повного усунення порушень, зазначених в акті від 05.11.2021 №1154

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 24.06.2022 позов задоволено.

Відповідач в апеляційній скарзі просить скасувати вказане судове рішення та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову, оскільки вважає, що судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини справи, висновки суду не відповідають обставинам справи, судом неправильно застосовано норми матеріального права, порушено норми процесуального права.

Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на тому, що підстави для застосування заходів реагування відсутні.

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу просить відмовити у її задоволенні, посилаючись на необґрунтованість доводів скаржника.

Також відповідач просить розгляд апеляційної скарги здійснювати в судовому засіданні.

У свою чергу, колегія суддів наголошує на тому, що визначені у частині першій статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС) умови є самостійними та не залежними один він одного для цілей застосування судом апеляційної інстанції письмової процедури розгляду спору. Тобто, подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження) є безпосередньою підставою для можливості застосування письмового провадження незалежно від наявності чи відсутності клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю.

Відповідно до частини другої статті 311 КАС якщо під час письмового провадження за наявними у справі матеріалами суд апеляційної інстанції дійде висновку про те, що справу необхідно розглядати у судовому засіданні, то він призначає її до апеляційного розгляду в судовому засіданні.

Водночас, з огляду на положення частин першої та четвертої статті 308 КАС, у суду відсутні підстави вважати необхідним розгляд справи здійснювати у судовому засіданні. Відповідних обставин судом апеляційної інстанції встановлено не було. Наявні в матеріалах справи та зібрані судом першої інстанції докази дають змогу у повній мірі встановити необхідні обставини справи та правильно вирішити спір.

Тому, оскільки справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, колегія суддів не вбачає підстав для призначення її розгляду у судовому засіданні.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши підстави для апеляційного перегляду, колегія суддів дійшла таких висновків.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджується, що ГУ ДСНС України у Київській області прийнято наказ від 29.10.2021 №2021 про проведення планових перевірок, у т.ч. відповідача.

На виконання вказаного наказу було видано повідомлення про проведення планового заходу зі здійснення державного нагляду (контролю) від 18.10.2021 №5603-11249/1, посвідчення на проведення заходу державного нагляду (контролю) від 29.10.2021 №8259, яке вручене представнику відповідача 01.11.2021.

Посадовими особами Бучанського РУ ГУ ДСНС України у Київській області здійснено плановий захід державного нагляду (контролю) щодо дотримання та виконання вимог у сфері цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки, ТОВ "Дар Сервіс" за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Петропавлівська Борщагівка, вул. Велика Кільцева, 5.

За наслідками перевірки складений акт від 05.11.2021 №1154, зі змісту якого слідує, що в ході перевірки були виявлені порушення відповідачем законодавчих та нормативно-правових актів у сфері техногенної та пожежної безпеки, а саме:

1. Під час експлуатації об`єкту зменшено мінімальні протипожежні відстані від готелю із спортивно-оздоровчим комплексом до відкритих автостоянок, а саме Абзац перший пункту 1.1 глави 1 розділу III ППБУ. Зменшення мінімальних протипожежних відстаней може призвести до швидкого розповсюдження пожежі від одної будівлі до іншої;

2 Замір опору ізоляції і перевірка спрацювання приладів захисту електричних мереж та електроустановок готелю із спортивно-оздоровчим комплексом від короткого замикання не проводиться 1 раз на 2 роки, чим порушено пункт 1.20 глави 1 розділу IV ППБУ. Не проведення замірів опору ізоляції приміщень може призвести до короткого замкнення електричної мережі, що в свою чергу призведе до виникнення пожежі та швидкому розповсюдження;

3. Змінено кількість, інженерні та планувальні рішення евакуаційних виходів згідно 3 нормованою вимогою, а саме: із приміщень сауни не влаштовані відокремлені евакуаційні виходи безпосередньо назовні готелю із спортивно-оздоровчим комплексом, чим порушено Пункт 2.23 глави 2 розділу III ППБУ. При недотриманні вимог до шляхів евакуації та евакуаційних виходів може призвести до перешкоджання евакуації людей, затору людського потоку та збільшення часу евакуації, що в свою чергу збільшує час впливу небезпечних факторів пожежі на людину та створює загрозу життю та/або здоров`ю людей;

4. Змінено кількість, інженерні та планувальні рішення евакуаційних виходів згідно 3 нормованою вимогою, а саме: двері виходу на покрівлю із сходової клітинки готелю із спортивно-оздоровчимм комплексом не влаштовано противопожежними 2-го типу, Пункт 2.23 глави 2 розділу III ППБУ. Відсутність протипожежних дверей з нормованою межею вогнестійкості сприяє розповсюдження диму та вогню до інших приміщень, ускладнює евакуацію людей з будівлі та створює загрозу послідуючого отруєння чадним газом, продуктами горіння. Відповідно дане порушення створює загрозу здоров`ю й життю людей;

5. Ручні пожежні сповіщувачі системи протипожежного захисту готелю із спортивно-оздоровчим комплексом не опломбовані відповідно до додатку Ж пункту Ж 6.9 ДБН В.2.5-56:2014 "Системи протипожежного захисту", чим порушено Пункт 1.4 глави 1 розділу V ППБУ. Не опломбування ручних пожежних сповіщувачів призведе до можливої несправності системи протипожежного захисту;

6.Під час експлуатації об`єкту знижений рівень пожежної безпеки, установлений законодавством, яке було чинним на момент початку використання об`єкта, а саме: вікна в приміщенні дахової котельні готелю із спортивно-оздоровчим комплексом не влаштовано у кості легко скидних конструкцій, чим порушено Пункт 22 розділу II ППБУ. Вікна в приміщенні дахової котельні готелю із спортивно-оздоровчим комплексом не влаштовано у якості легкоскидних конструкцій може призвести до вибуху, що в свою чергу пошкодить несучі конструкції будівлі та створює загрозу здоров`ю й життю людей;

7. Відсутні (зняті) пристрої для самозачинення дверей сходових кліток готелю із спортивно-оздоровчим комплексом, чим порушено пункт 2.37. глава 2 Розділу ІІІ ППБУ. Сприяє розповсюдження диму та вогню до інших приміщень, ускладнює евакуацію людей з будівлі та створює загрозу послідуючого отруєння чадним газом, продуктами горіння. Відповідно дане порушення створює загрозу здоров`ю й життю людей;

8. Змінено розміри, інженерні та планувальні рішення евакуаційних виходів згідно з нормованою вимогою, а саме: ширина евакуаційних дверей безпосередньо на зовні (сходова клітка з ліфтовою шахтою) готелю із спортивно-оздоровчим комплексом менша ніж 0,8 метра, чим порушено пункт 2.23 глави 2 розділу III ППБУ.

При недотриманні вимог до шляхів евакуації та евакуаційних виходів може призвести до перешкоджання евакуації людей, затору людського потоку та збільшення часу евакуації, що в свою чергу збільшує час впливу небезпечних факторів пожежі на людину та створює загрозу життю та/або здоров`ю людей;

9. Пожежні гідранти розміщені на відстані ближче 5 м від стін будівель, чим порушено Пункт 22 Розділу II ППБУ, п. 12.16 ДБН В.2.5-74:2013. Розташування пожежних гідрантів на відстані ближче 5 м від стін будівлі призведе до ускладненню гасіння пожежі та швидкому розповсюдження її;

10. Складські приміщення (відсіки) в цокольному поверсі готелю із спортивно-оздоровчим комплексом не мають люків чи вікон розміром 0,9 х 1,2 м з приямками (для випускання диму в разі пожежі) або системи димовидалення, чим порушено підпункт 8) пункт 9.1. глава 9. розділ VI ППБУ. Відсутність люків чи вікон 3 приямками в складських приміщеннях призведе до задимлюваності в цокольному поверсі, що в свою чергу ускладнює евакуацію людей та створює загрозу послідуючого отруєння чадним газом.

11. В готелі із спортивно-оздоровчим комплексом на 3-му поверсі на видному місці відсутній план (схема) евакуації людей на випадок пожежі, чим порушено Пункти 5, 6 розділу II ППБУ. Відсутність плану евакуації людей на випадок пожежі призведе до відсутності інформації людей щодо евакуації з поверху на випадок пожежі;

12. Дверцята шафок пожежних кран-комплектів не опломбуванні, чим порушено пп. 6, п. 2.2, глава 2, розділ V ППБУ. Не опломбування пожежних кран-комплектів призведе до можливої роз комплектації, що в свою чергу збільшує час гасіння пожежі.

13. Зменшено ширину площадок сходових кліток готелю із спортивно-оздоровчим комплексом, чим порушено пункт 2.23, пункт 2.29, глава 2, розділ III. При недотриманні вимог до шляхів евакуації та евакуаційних виходів може призвести до перешкоджання евакуації людей, затору людського потоку та збільшення часу евакуації, що в свою чергу збільшує час впливу небезпечних факторів пожежі на людину та створює загрозу життю та/або здоров`ю людей;

14. Не надано на розгляд документи які підтверджують проведення огляду і перевірку, щодо захисту будівель, споруд та зовнішніх установок від прямих попадань блискавки і вторинних її проявів, чим порушено п. 1.21 глава 1 розділ IV ППБУ. Не проведення перевірки блискавкозахисту може призвести до несправності та швидкого займання, появи пожежі внаслідок якої виникають небезпечні фактори (продукти горіння, чадний газ та підвищених температур), та створює загрозу життю та/або здоров`ю людей;

15. Ширина у просвіті дверей виходу на сходову клітку 4-го поверху готелю із спортивно-оздоровчим комплексом менша ніж 0,8 метра (Вимога встановлена пунктом 7.2.7 ДБН В. 1.1- 7:2016), чим порушено пункт 2.23 глави 2 розділу III ППБУ; Пункт 22 розділу II ППБУ. При недотриманні вимог до шляхів евакуації та евакуаційних виходів може призвести до перешкоджання евакуації людей, затору людського потоку та збільшення часу евакуації, що в свою чергу збільшує час впливу небезпечних факторів пожежі на людину та створює загрозу життю та/або здоров`ю людей;

16. На шляхах евакуації з приміщення 5-го поверху готелю із спортивно-оздоровчим комплексом влаштовані гвинтові сходи (Вимога встановлена пунктом 7.3.9 ДБН В. 1.1- 7:2016), чим порушено пункт 2.23 глави 2 розділу III ППБУ; Пункт 22 розділу II ППБУ. При недотриманні вимог до шляхів евакуації та евакуаційних виходів може призвести до перешкоджання евакуації людей, затору людського потоку та збільшення часу евакуації, що в свою чергу збільшує час впливу небезпечних факторів пожежі на людину та створює загрозу життю та/або здоров`ю людей;

17. Вікна у зовнішніх стінах сходових кліток типу СК1 готелю із спортивно-оздоровчим комплексом, не обладнані пристроями для їх відчинення, площа яких має бути не менше ніж 1,2 м2 (Вимога встановлена пунктом 7.3.26 ДБН В. 1.1-7:2016), чим порушено пункт 2.23 глави 2 розділу III ППБУ; Пункт 22 розділу II ППБУ. Сприяє розповсюдження диму та вогню до інших приміщень, ускладнює евакуацію людей з будівлі та створює загрозу послідуючого отруєння чадним газом, продуктами горіння. Відповідно дане порушення створює загрозу здоров`ю й життю людей;

18. Системи протипожежного захисту готелю із спортивно-оздоровчим комплексом не справні, чим порушено Пункт 1.1 глави 1 розділу V ППБУ. Несправність автоматичної пожежної сигналізації призводить до пізнього виявлення пожежі та оповіщення людей, які перебувають у будівлі, в зв`язку з чим первинні засоби пожежогасіння будуть не ефективними, продукти горіння та чадний газ унеможливлять своєчасну та безпечну евакуацію людей з будівлі та призведуть до отруєння людей що перебуватимуть у ній, гасіння пожежі здійсниться лише після прибуття пожежних підрозділів 3 необхідними засобами гасіння.

19. Не проведено технічне обслуговування і перевірку на працездатність шляхом пуску води з реєстрацією результатів перевірки у спеціальному журналі обліку технічного обслуговування пожежних кран-комплектів готелю із спортивно-оздоровчим комплексом, чим порушено підпункт 9 пункту 2.2 глави 2 розділу V ППБУ. Не проведення технічного обслуговування може призвести до несвоєчасній проведення ремонту, що в свою чергу призведе до не спрацювання внутрішнього водопроводу у разі потреби та спричинить розвиток пожежі з усіма негативними наслідками.

20. Посадові особи та працівники не пройшли навчання, протипожежний інструктаж і перевірку знань з питань пожежної безпеки, чим порушено пункти 15, 16, 20 розділу II ППБУ. Відсутність навчання з питань пожежної безпеки може призвести до невірних дій персоналу при виникненні пожежі, евакуації людей під час виникнення пожежі на об`єкті.

21. Не проведено об`єктові тренування і навчання з питань цивільного захисту, чим порушено пункт 11 частини першої статті 20 КЦЗУ. Не проведення тренувань навчань з питань цивільного захисту призведе до відсутності знань на вмінь під час виникнення надзвичайної ситуації, неграмотність дій може призвести до людських жертв;

22. Не здійснено навчання керівного складу, працівників з питань цивільного захисту, у тому числі правилам техногенної безпеки, чим порушено пункт 8 частини першої статті 20 КЦЗУ. Відсутність навчання з питань цивільного захисту може призвести до невірних дій персоналу при виникненні надзвичайної ситуації техногенного характеру, що в свою чергу сприяє розвитку надзвичайної ситуації, перешкоджає евакуації людей в окремих випадках при незнанні небезпечних чинників у технологічному процесі та його порушення може призвести до виникнення пожежі або вибуху.

Зважаючи на викладене, позивач звернувся до суду з позовом.

Суд першої інстанції в оскаржуваному рішенні дійшов висновків про те, що порушення, які вказані в акті перевірки дійсно створюють загрозу життю та здоров`ю людей. Неусунення таких порушень може призвести до виникнення надзвичайних ситуацій і, відповідно, ризику невідворотних негативних наслідків.

Колегія суддів суду апеляційної інстанції при прийнятті цієї постанови виходить з такого.

Частиною сьомою статті 7 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" передбачено, що на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п`яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу.

Згідно з частиною першою статті 67 Кодексу цивільного захисту України до повноважень центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, належить, зокрема: здійснення державного нагляду (контролю) у сфері техногенної та пожежної безпеки, цивільного захисту щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства органами та суб`єктами господарювання, аварійно-рятувальними службами, зазначеними у статті 65 цього Кодексу; звернення до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, експлуатації будівель, об`єктів, споруд, цехів, дільниць, а також машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, зупинення проведення робіт, у тому числі будівельно-монтажних, випуску і реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту, надання послуг, якщо ці порушення створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей.

Відповідно до частин першої, другої статті 68 Кодексу цивільного захисту України посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, у разі порушення вимог законодавства з питань техногенної та пожежної безпеки, у тому числі невиконання їх законних вимог, зобов`язані застосовувати санкції, визначені законом.

У разі встановлення порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створює загрозу життю та здоров`ю людей, посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки, звертаються до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення.

Згідно статті 70 Кодексу цивільного захисту України підставою для звернення центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту, до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів є:

1) недотримання вимог пожежної безпеки, визначених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами, нормами і правилами;

2) порушення вимог пожежної безпеки, передбачених нормами і правилами, під час будівництва приміщень, будівель та споруд виробничого призначення;

3) випуск і реалізація вибухопожежонебезпечної продукції та продукції протипожежного призначення з відхиленням від вимог, визначених нормативно-правовими актами або без даних щодо відповідності такої продукції вимогам пожежної безпеки;

4) нездійснення заходів щодо захисту персоналу від шкідливого впливу ймовірних надзвичайних ситуацій;

5) відсутність на виробництвах, на яких застосовуються небезпечні речовини, паспортів (формулярів) на обладнання та апаратуру або систем із забезпечення їх безперебійної (безаварійної) роботи;

6) невідповідність кількості засобів індивідуального захисту органів дихання від небезпечних хімічних речовин нормам забезпечення ними працівників суб`єкта господарювання, їх непридатність або відсутність;

7) порушення правил поводження з небезпечними речовинами;

8) відсутність або непридатність до використання засобів індивідуального захисту в осіб, які здійснюють обслуговування об`єктів підвищеної небезпеки, а також в осіб, участь яких у ліквідації наслідків надзвичайної ситуації передбачена планом локалізації і ліквідації аварій та їх наслідків;

9) відсутність на об`єкті підвищеної небезпеки диспетчерської служби або її неготовність до виконання покладених на неї завдань, у тому числі через відсутність відповідних документів, приладів, обладнання або засобів індивідуального захисту;

10) неготовність до використання за призначенням аварійно-рятувальної техніки, засобів цивільного захисту, а також обладнання, призначеного для забезпечення безпеки суб`єктів господарювання;

11) проведення робіт з будівництва будинків та споруд, розміщення інших небезпечних об`єктів, інженерних і транспортних комунікацій, які порушують встановлений законодавством з питань техногенної безпеки порядок їх проведення або проведення яких створює загрозу безпеці населення, суб`єктам господарювання, обладнанню та майну, що в них перебувають.

Повне або часткове зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, виконання робіт, надання послуг здійснюється виключно за рішенням адміністративного суду.

Аналіз викладених правових норм дає підстави для висновку, що застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, виконання робіт, надання послуг можливе лише за рішенням адміністративного суду, прийнятим за зверненням центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки. Такі заходи можуть бути застосовані на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки і ці порушення створюють загрозу життю та здоров`ю людей.

Захід реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, виконання робіт, надання послуг, є виключним заходом, обрання якого є можливим у разі, якщо виявлені порушення реально створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей. При обранні такого заходу реагування, позивачем як суб`єктом владних повноважень, і судом, відповідно, мають враховуватися принцип співмірності обраного заходу реагування тим порушенням, які виникли та тим, які залишилися не усунутими на час розгляду справи, а також дотримання справедливого балансу між інтересами відповідача і публічними інтересами.

Як зазначалося, у ході здійснення перевірки на спірному об`єкті, позивачем було виявлено ряд порушень у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створюють загрозу життю та здоров`ю людей.

Надаючи оцінку виявленим порушенням, колегія суддів зазначає, що ненадання певних документів (щодо огляду та перевірок певних систем), не проведення певних перевірок (замірів опору ізоляції, перевірки пуску води пожежних кран-комплектів), нездійснення обслуговування пожежних кран-комплектів, не опломбування певних приладів, не проведення певних навчань та інструктажів (порушення №№2, 5, 12-14, 19-22), не є порушеннями, які можуть безпосередньо свідчити про наявність загрози життю чи здоров`ю людей. Зокрема, наведені порушення не свідчать про те, що працівники та інші відповідальні особи не знають чи не дотримуються правил техногенної й пожежної безпеки, а також і про те, що відповідні приміщення, матеріали чи засоби не відповідають встановленим до них вимогам безпеки.

Водночас, решта виявлених перевіркою порушень, на переконання колегії суддів, може свідчити про наявність ризику завдання шкоди життю і здоров`ю населення, у тому числі й у разі виникнення надзвичайної ситуації (задимлення, пожежі, тощо). У даному випадку взаємозв`язок факту порушення із його можливим наслідком у вигляді загрози життю та здоров`ю людей у разі настання небезпечної ситуації є очевидним та не потребує застосування будь-яких спеціальних знань.

Наявні у матеріалах справи документи не містять достовірної інформацію щодо усунення виявлених під час перевірки порушень, і у своїй сукупності не дають змогу дійти висновку про усунення усіх порушень.

Відповідно до частини 5 статті 4 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності", виробництво (виготовлення) або реалізація продукції, виконання робіт, надання послуг суб`єктами господарювання можуть бути призупинені виключно за рішенням суду.

Відновлення виробництва (виготовлення) або реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг суб`єктами господарювання після призупинення можливе з моменту отримання органом державного нагляду (контролю), який ініціював призупинення, повідомлення суб`єкта господарювання про усунення ним усіх встановлених судом порушень.

Отже, відповідач у разі усунення недоліків у повному обсязі, виявлених управлінням ДСНС, які створюють загрозу життю та здоров`ю людей, не позбавлений можливості звернутися до органу державного нагляду (контролю), який ініціював призупинення із повідомленням відновлення господарської діяльності.

Функція контролю (нагляду) у сфері захисту населення, територій, навколишнього природного середовища та майна покладена, зокрема, на позивача, посадові особи якого володіють спеціальними знаннями у цій сфері.

За таких обставин колегія суддів вважає, що суд не може перебирати на себе повноваження органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, які в свою чергу.

Матеріали справи не містять висновку позивача щодо усунення відповідачем зафіксованих в акті перевірки порушень, а тому суд дійшов висновку, що доводи відповідача про відсутність порушень не підтверджені належними доказами.

Аналогічну позицію у подібних правовідносинах висловив Верховний Суд у постанові від 23 червня 2021 року по справі №640/16673/19.

Відповідно до частин першої, третьої статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї

Згідно частини першої статті 303 КАС особа, яка подала апеляційну скаргу, має право доповнити чи змінити її протягом строку на апеляційне оскарження, обґрунтувавши необхідність таких змін чи доповнень.

Колегія суддів наголошує на тому, що відповідач в апеляційній скарзі не спростовує наведених вище порушень вимог пожежної безпеки та не доводить їх усунення.

У свою чергу, відповідні обставини, які, однак, не спростовують правильності рішення суду першої інстанції, відповідач навів у письмових поясненнях, направлених до суду більш як через два з половиною місяці після подання апеляційної скарги, не обґрунтувавши неможливості їх заявлення та подання відповідних доказів разом з апеляційною скарго.

Зважаючи, що вказані пояснення фактично доповнюють доводи апеляційної скарги щодо підстав оскарження рішення суду першої інстанції, то оскільки ці пояснення подані з порушенням встановленого статтею 303 КАС строку, суд апеляційної інстанції відхиляє їх.

Також колегія суддів вважає безпідставним посилання скаржника на пред`явлення позову до неналежного відповідача, оскільки саме ТОВ "Дар Сервіс" є власником спірного об`єкту, а укладення договору його оренди з іншою особою не знімає з відповідача відповідальності за недотримання вимог протипожежної безпеки цього об`єкта.

З огляду на це, суд апеляційної інстанції погоджує висновки суду першої інстанції щодо правомірності застосування до відповідача заходів реагування, оскільки відповідачем не надано до суду належних доказів усунення всіх наявних в акті перевірки порушень, яким є акт повторної перевірки, проведеної позивачем у відповідності до статті 6 Закону №877-V.

Підсумовуючи викладене, за результатами розгляду апеляційної скарги колегія суддів суду апеляційної інстанції дійшла висновку, що суд першої інстанції прийняв правильне рішення про задоволення позову.

Відповідно до пункту 30 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27.09.2001, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя .

Згідно пункту 29 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 09.12.1994, статтю 6 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи

Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Інші доводи учасників справи висновків суду не спростовують, оскільки ґрунтуються на невірному трактуванні фактичних обставин та норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини.

Повноваження суду апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення встановлені статтею 315 КАС.

Відповідно до пункту першого частини першої статті 315 КАС за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

За змістом частини першої статті 316 КАС суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права, на підставі правильно встановлених обставин справи, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, то суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.

Керуючись статтями 34, 243, 311, 316, 321, 325, 328, 329, 331 КАС, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Дар Сервіс" залишити без задоволення, а рішення Київського окружного адміністративного суду від 24.06.2022 - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена у випадках, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду. В інших випадках постанова не підлягає касаційному оскарженню.

Суддя-доповідач Є.О. Сорочко

Суддя І.В. Федотов

Суддя А.Ю. Коротких