Справа № 540/790/22
Суддя: Радчук А.А.
Дата ухвалення: 2023-04-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 540/790/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2023 року Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Радчука А.А.,

розглянувши в приміщенні Одеського окружного адміністративного суду в порядку спрощеного провадження без виклику сторін справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області, Головного управління Пенсійного Фонду України в Чернігівській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Херсонського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області, Головного управління Пенсійного Фонду України в Чернігівській області, в якій позивач просить:

визнати протиправним та скасувати рішення № 57 від 03.12.2021 року про відмову в перерахунку пенсії ОСОБА_1 ;

зобов`язати Головне управління пенсійного фонду України в Херсонській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період роботи вихователем у дитячому садку в колгоспі імені "Леніна" з 01.09.1971 року по 25.03.1972 року, та зробити перерахунок пенсії, за весь період, починаючи з дати набуття права позивачки на отримання пенсії за віком, виплатити заборгованість, яка виникла у зв`язку із цим.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 10.12.2021 року вона дізналася, що рішенням відділу перерахунків №3 управління пенсійного забезпечення Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області від 03.12.2021 року їй відмовлено у перерахунку пенсії. Посилаючись на те, що період роботи з 01.09.1971 р. по 25.03.1972 р., неможливо зарахувати до страхового стажу, оскільки запис у трудовій книжці про роботу в колгоспі імені «Леніна» не містить підстави про зарахування і звільнення, а саме, відсутні дата та номер наказу. Тобто, записи у трудовій книжці Позивачки зроблено не у відповідності до Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників. Зарахувати вищевказаний період можливо лише при наданні уточнюючої довідки.

Не погоджуючись із такою позицією, позивач звернулась до суду з даним позовом.

Ухвалою Херсонського окружного адміністративного суду від 04.02.2022 року у справі відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення учасників справи.

Розпорядженням голови Верховного Суду від 18 березня 2022 року № 11/0/9-22, враховуючи неможливість судами здійснювати правосуддя під час воєнного стану, змінено територіальну підсудність судових справ Херсонського окружного адміністративного суду на Одеський окружний адміністративний суд.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справи між суддями Одеського окружного адміністративного суду від 14.02.2023 року, справа №540/790/22 передана судді Радчуку А.А.

Одеському окружному адміністративному суду надано доступ до електронної судової справи №540/790/22.

Ухвалою суду від 22.02.2023 року справу №540/790/22 прийнято до провадження, вирішено її розгляд розпочати спочатку зі стадії відкриття провадження у справі та проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

27.03.2023 року до суду надійшов відзив на адміністративний позов від Головного управління Пенсійного фонду в Херсонській області, відповідно до якого відповідач не погоджуються з позовними вимогами, вважає їх необґрунтованими, безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав.

01.12.2021 року Позивачка звернулась до територіального органу Пенсійного фонду України із заявою щодо перерахунку пенсії «зміна страхового стажу набутого до 01.01.2004». На виконання вимог п. 4.2 Порядку надання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії, затвердженим постановою правління ПФУ від 25 листопада 2005 р. №22-1, зазначена заява за принципом екстериторіальності, розглядалась Головним управлінням Пенсійного фонду в Чернігівській області.

За результатами розгляду зазначеної заяви, Відповідачем-2 прийнято рішення №57 від 03.12.2021 про відмову у здійсненні перерахунку страхового стажу набутого до 2004 року. Рішення мотивовано тим, що період роботи Позивачки з 01.09.1971 по 25.03.1972 при прийняті рішення про призначення пенсії не зараховано до страхового стажу у зв`язку з тим, що запис у трудовій книжці б/н виданої 22.05.1965 про роботу в колгоспі «Леніна» не містить підстави про зарахування і звільнення, а саме, відсутні дата та номер наказу.

Відповідач Головне управління Пенсійного фонду в Херсонській області посилається на пункт 3 Порядку № 637, відповідно до якого за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів особові рахунки, відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи. Оскільки порушені вимоги Інструкції, а саме записи в трудовій книжці за період з 01.09.1971 по 25.03.1972 не містять підстави для зарахування та звільнення з роботи (дата та наказу), спірний період підлягав додатковому підтвердженню.

Так, відповідно до довідки №29 від 22.10.2020, яка видана Князегригорівською сільською радою, зазначено, що в особових рахунках працівників колгоспу імені «Леніна» (КСП імені Леніна, СТОВ «Князегригорівське») за 1971-1972 р.р. ОСОБА_2 , 1951 р.н. не значиться. Згідно довідки №01-1/66 від 21.10.2020 архівного відділу Великолепетиської районної державної адміністрації Херсонської області, у документах фонду колгоспу ім. Леніна с.Князе-Григорівка Великолепетиського району Херсонської області, а саме у протоколах засідань правління за 1971-1972 р.р., питання про прийом та звільнення ОСОБА_2 не розглядались. Підтвердити стаж роботи не має можливості.

Враховуючи вищевикладене, відповідач дійшов висновку, що підстав для зарахування спірного періоду до страхового стажу та здійснення перерахунку пенсії Позивачці не має, а рішення про відмову прийнято у відповідності до норм чинного законодавства.

Відзив на адміністративний позов Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області до суду не надходив.

Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області належним чином та своєчасно повідомлено про встановлений ухвалою суду від 22.02.2023 року строк для подання відзиву на позовну заяву.

Ухвала суду від 22.02.2023 року доставлена до електронного кабінету відповідача 22.02.2023 року, про що сформовано довідку 23.02.2023 року.

Електронний примірник адміністративного позову доставлено до електронного кабінету відповідача 16.02.2022 року, про що сформовано довідку 23.02.2023 року.

Відповідно до ч. 4 ст. 159 КАС України, подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Відповідно до ч. 6 ст. 162 КАС України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Станом на час розгляду справи від Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області не надходило жодних повідомлень щодо неможливості надання відзиву.

Інших заяв по суті станом на момент розгляду справи до суду не надійшло.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується адміністративний позов, судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 , 01.12.2021 року звернувся до пенсійного органу з заявою про перерахунок пенсії «зміна страхового стажу набутого до 01.01.2004».

За принципом екстериторіальності заяву позивача розглянуто ГУ ПФУ в Чернігівській області, за результатом опрацювання якої, прийнято рішення № 57 від 03.12.2021 року про відмову в перерахунку пенсії.

Так, у вказаному рішенні зазначено, що період роботи з 01.09.1971 р. по 25.03.1972 р., який не був зарахований при призначенні пенсії, неможливо зарахувати до страхового стажу, оскільки запис у трудовій книжці б/н виданої 22.05.1965 р. про роботу в колгоспі "Леніна" не містить підстави про зарахування і звільнення, а саме, відсутні дата та номер наказу.

Не погодившись з відмовою у зарахуванні оскаржуваного періоду до страхового стажу та відмовою у перерахунку пенсії, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинами, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Спірні правовідносини регулюються Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV від 09 липня 2003 року, Законом України «Про пенсійне забезпечення», Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України № 22-1 від 25.11.2005 року, Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 р. № 637, Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці, Міністерства юстиції, Міністерства соціального захисту населення від 29 липня 1993 р. № 58.

Відповідно до ч. 1 ст. 44 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV від 09 липня 2003 року (надалі - Закон № 1058-IV), призначення (перерахунок) пенсії здійснюється за зверненням особи або автоматично (без звернення особи) у випадках, передбачених цим Законом.

Звернення за призначенням (перерахунком) пенсії здійснюється шляхом подання заяви та інших документів, необхідних для призначення (перерахунку) пенсії, до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженої особи застрахованою особою особисто або через законного представника недієздатної особи, особи, дієздатність якої обмежена, малолітньої або неповнолітньої особи.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 Закону № 1058-IV, страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Згідно з ч. 2 вказаної статті Закону, страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Слід зазначити, що до 01.01.2004 року порядок підтвердження стажу роботи був визначений статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 № 1788-XII (далі - Закон № 1788-XII).

Згідно зі статтею 62 Закону № 1788-XII, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Такі самі положення передбачені п. 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (надалі Порядок № 637), відповідно до якого, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Як вбачається з матеріалів справи та не спростовується відповідачем, позивач подав до пенсійного органу для призначення/перерахунку пенсії основний документ, який підтверджує стаж роботи - трудову книжку.

Із записів №3-4 копії трудової книжки ОСОБА_3 вбачається, що у спірний період, а саме, з 01.09.1971 р. по 25.03.1972 р. вона працювала в колгоспі імені «Леніна» вихователем дитячого садочка. Між тим, вказані записи не містять підстави про зарахування і звільнення, а саме, відсутні дата та номер наказів.

Наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.93 № 58 затверджена Інструкція про порядок ведення трудових книжок працівників (надалі Інструкція №58).

Відповідно до п. 1.1. Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників від 29.07.1993 № 58, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі, організації (далі - підприємство) усіх форм власності або у фізичної особи понад п`ять днів, у тому числі осіб, які є співвласниками (власниками) підприємств, селянських (фермерських) господарств, сезонних і тимчасових працівників, а також позаштатних працівників за умови, якщо вони підлягають державному соціальному страхуванню.

Правила заповнення трудової книжки закріплені у п. 2 цієї Інструкції, та відповідно до п. 2.2. Інструкції, до трудової книжки вносяться: відомості про працівника: прізвище, ім`я та по батькові, дата народження; відомості про роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення; відомості про нагородження і заохочення: про нагородження державними нагородами України та відзнаками України, заохочення за успіх у роботі та інші заохочення відповідно до чинного законодавства України; відомості про відкриття, на які видані дипломи, про використані винаходи і раціоналізаторські пропозиції та про виплачені у зв`язку з цим винагороди.

Записи в трудовій книжці при звільненні або переведенні на іншу роботу повинні провадитись у точній відповідності з формулюванням чинного законодавства і з посиланням на відповідну статтю, пункт закону (п. 2.3. цієї Інструкції).

Відповідно до п. 2.4. цієї Інструкції, усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження). Записи виконуються арабськими цифрами (число і місяць - двозначними). Наприклад, якщо робітник або службовець прийнятий на роботу 5 січня 1993 р., у графі 2 трудової книжки записується "05.01.1993". Записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилами чорного, синього або фіолетового кольорів, і завіряються печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення.

Відповідно до п. 4 постанови Кабінету Міністрів України від 27 квітня 1993 р. № 301 Про трудові книжки працівників відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації, представництва іноземного суб`єкта господарювання. За порушення встановленого порядку ведення, обліку, зберігання і видачі трудових книжок посадові особи несуть дисциплінарну, а в передбачених законом випадках іншу відповідальність.

На підставі викладеного, суд зазначає, що відповідальність за повноту і точність тих чи інших записів в трудовій книжці покладено на власника підприємства, установи, організації або на уповноважену ним особу, тому власне недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення, а не для робітника, а отже, й не може впливати на її особисті права.

Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом в постанові від 06 лютого 2018 року у справі №677/277/17, від 30 вересня 2021 року у справі №300/860/17.

Верховним Судом в постанові від 24 травня 2018 року у справі №490/12392/16-а викладено правову позицію, відповідно до якої, працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини підприємства не може бути підставою для позбавлення особи конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань нарахування/призначення пенсії.

Як вбачається з матеріалів справи та не спростовується відповідачем, позивач подав до пенсійного органу для призначення пенсії основний документ, який підтверджує стаж роботи - трудову книжку.

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Водночас, незбереження архівних документів не може бути самостійною підставою для відмови у зарахуванні стажу.

У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Однак, як встановлено судом, відповідачем не здійснено жодних дій, спрямованих на отримання відомостей про трудовий стаж позивача, зокрема на підставі показань свідків, як передбачено Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 р. № 637, якою затверджений Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

У свою чергу, записи трудової книжки позивача містять за спірні періоди містять дати прийняття та звільнення з роботи, відбитки печатки колгоспу ім. Леніна, підписи завідуючої відділу кадрів.

З урахуванням викладеного, надавши оцінку встановленим обставинам справи, суд дійшов висновку про те, що відповідачем безпідставно незараховано позивачу до стажу спірний період роботи, оскільки цей стаж підтверджується доказами, що досліджувались судом.

На підставі вказаного суд дійшов висновку, що рішення № 57 від 03.12.2021 року про відмову в перерахунку пенсії ОСОБА_1 є протиправним та підлягає скасуванню.

Суд враховує, що заява позивача про призначення пенсії розглядалась за принципом екстериторіальності Головним управлінням Пенсійного фонду України в Чернігівській області, цим же органом було прийнято рішення про відмову у призначенні пенсії позивачу. Разом з тим, суд зазначає, що відповідно до приписів Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування позивач (у випадку призначення їй пенсії) перебуватиме на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Херсонській області.

Отже, з метою належного захисту прав і свобод позивача, суд вважає за необхідне зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період роботи вихователем у дитячому садку в колгоспі імені "Леніна" з 01.09.1971 року по 25.03.1972 року та здійснити перерахунок та виплату пенсії, з урахування раніше виплачених сум.

У контексті оцінки кожного аргументу (доводу), наданого стороною, суд звертає увагу на позицію Європейського суду з прав людини, зокрема, у справах Проніна проти України (пункт 23) і Серявін та інші проти України (пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів і інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

В пункті 42 рішення Європейського суду з прав людини у справі Бендерський проти України від 15 листопада 2007 року, заява № 22750/02, зазначено, що відповідно до практики, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, судові рішення мають у достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватися в світлі обставин кожної справи.

В адміністративному судочинстві принцип верховенства права зобов`язує суд надавати законам та іншим нормативно-правовим актам тлумачення у спосіб, який забезпечує пріоритет прав людини при вирішенні справи. Тлумачення законів та нормативно-правових актів не може спричиняти несправедливих обмежень прав людини.

Частиною 2 статті 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на Відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

У процесі розгляду справи не встановлено інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин.

Згідно зі ст. 249 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов до висновку про те, що адміністративний позов підлягає задоволенню.

Відповідно до положень ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав Відповідачем у справі, або якщо Відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно даних автоматизованої документообігу Діловодство спеціалізованого суду позивачем за звернення до суду з даним позовом сплачено судовий збір у розмірі 992,40 грн.

Оскільки саме Головним управлінням Пенсійного фонду у Чернігівській області було відмовлено у перерахунку пенсії, суд дійшов висновку про стягнення з Головного управління Пенсійного фонду у Чернігівській області на користь Позивача судових витрат зі сплати судового збору в розмірі 992,40 грн.

Відповідно до ст. 258 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Частиною 1 статті 120 КАС України визначено, що перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Відповідно до ч.4 та ч.5 ст.120 КАС України останнім днем строку, який закінчується вказівкою на певний день, вважається цей день. Якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день.

Враховуючи строки розгляду даної справи, визначені ст.258 КАС України, у зв`язку із перебуванням головуючого судді Радчука А.А. у період з 24.04.2023 року по 26.04.2023 року включно у відпустці, в силу положень ст.120 КАС України, рішення суду складено 27 квітня 2023 року (перший робочий день).

Керуючись ст.ст. 7, 9, 241-246, 250, 255, 262, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (вул. 28 Армії, 6, м. Херсон, 73005, ), Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області (вул. П`ятницька, 83А, м. Чернігів, 14005, ), про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного Фонду України в Чернігівській області № 57 від 03.12.2021 року про відмову в перерахунку пенсії ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головне управління пенсійного фонду України в Херсонській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період роботи вихователем у дитячому садку в колгоспі імені "Леніна" з 01.09.1971 року по 25.03.1972 року та здійснити перерахунок та виплату пенсії, з урахування раніше виплачених сум.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного Фонду України в Чернігівській області (вул. П`ятницька, 83А, м. Чернігів, 14005, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати у розмірі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) грн. 40 коп.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст.255 КАС України.

Рішення може бути оскаржено в порядку та строки встановлені ст. ст. 293, 295 КАС України.

Суддя А.А. Радчук