Справа № 308/658/21
Суддя: Придачук О. А.
Дата ухвалення: 2022-11-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 308/658/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 листопада 2022 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі:

головуючого судді Придачук О.А.

за участю секретаря судового засідання Бомбушкар В.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Ужгороді адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції та Управління патрульної поліції в Закарпатській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із вищезазначеним позовом у якому зазначає, що згідно постанови старшого інспектора роти ТОР УПП в Закарпатській області його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 126, ч.1 ст. 122 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425,00 грн. Вказану постанову вважає незаконною, необґрунтованою, такою, що підлягає скасуванню у зв`язку з порушенням норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що правопорушення, за яке його визнано винним він не вчиняв. Жодного доказу вчинення ним інкримінованого йому адміністративного правопорушення не надано. Окрім того, позивач зазначає, що лише у випадку підтвердження належними та допустимими доказами порушення ним ч.1 ст. 122 КУпАП дало б підставу поліцейському для перевірки договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, та у разі його відсутності чи не пред`явлення притягнути до адміністративної відповідальності за ч.1ст. 126 КУпАП.

А тому на підставі вищенаведеного просить позов задовольнити, визнати незаконною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДПО18 № 794471 від 09.01.2021 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн., а справу про адміністративне правопорушення - закрити.

У судове засідання позивач та представник позивача не з`явилися, хоча про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Представник позивача подала до суду заяву, згідно якої просила розглянути справу її відсутності, та у відсутності позивача, зазначивши, що вони позовні вимоги підтримують у повному обсязі та просять задовольнити позов.

Представники відповідачів в судове засідання не з»»явилися, хоча про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

Представник Департаменту патрульної поліції Національної поліції України подав відзив на позовну заяву, згідно якої просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Зазначив, що 09.01.2021 року близько 18 год. 20 хв. екіпаж патрульної поліції під час несення служби в м. Ужгороді по вул. Тімірязєва помітив автомобіль «Tesla», д.н.з. НОМЕР_1 , який порушив правила дорожнього руху, а саме порушив п. 8.5.1 ПДР України, тобто керуючи транспортним засобом перетнув вузьку суцільну лінію горизонтальної дорожньої розмітки 1.1 ПДР України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 122 КУпАП. Відповідно до положень ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» вищевказаний автомобіль було зупинено. Інспектор належним чином представився, пояснив суть правопорушення, причину та підставу зупинки та перевірки документів, попросив пред`явити документи, зазначені в п. 2.1 ПДР України, на підставі ст. 32 Закону України «Про національну поліцію» та п. 2.4 ПДР України.

Під час перевірки документів інспектор встановив, що водій керував автомобілем та не має при собі поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушив п. 2.1г ПДР України, та скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст. 126 КУпАП. Окрім того, в ході спілкування у позивача було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння та в подальшому складено відповідні матеріали. Встановивши факт вчинення адміністративного правопорушення, а саме: порушення вимог п. 2.9в та 2.1а ПДР України, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст. 122 та ч.1 ст. 126 КУпАП було прийнято рішення про складання адміністративних матеріалів щодо позивача. Після чого водію було роз`яснено права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Всі усні доводи позивача були взяті до уваги при розгляді справи про адміністративне правопорушення, письмових пояснень позивач не надав. На підставі ч.2 ст. 36 КУпАП, на позивача було накладено адміністративне стягнення межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених у розмірі 425 грн., відповідно до санкції ч.1 ст. 126 КУпАП. Згідно зі ст. 285 КУпАП позивача було ознайомлено зі змістом постанови, та під підпис запропоновано отримати її копію, проте позивач відмовився.

Також зазначив, що позиція позивача про те, що інспектор не мав права перевіряти наявність у нього поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, з посиланням на ст.. 21 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є необґрунтованою та такою, що не відповідає вимогам чинного законодавства. Просив звернути увагу на те, що позивач який ніби мав при собі страховий поліс, але не пред`явив його на прохання поліцейського також не додав його копію до позовної заяви. Інспектором було перевірено наявність страхового полісу на офіційному сайті МТСБУ, де було вияснено, що позивач страхового полісу на момент складання постанови не мав. Більше того, автомобільним відео реєстратором було зафіксовано момент порушення ПДР в частині перетину суцільної лінії. Таким чином, розглядаючи дану справу, інспектор діяв на підставі повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією, КУпАП та іншими нормативно-правовими актами. Разом із відзивом суду надано відеоматеріали , що містяться на компакт-диску.

Дослідивши матеріали справи, зокрема надані представником відповідача відеоматеріали, оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд прийшов до наступного висновку.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 18 КАС України, місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Як вбачається з матеріалів справи, 09.01.2021 року інспектором роти ТОР УПП в Закарпатській області винесена постанова у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за порушення ним ч.1 ст. 122 та ч.1 ст. 126 КУпАП, а саме, 09.01.2021 року о 18 год. 20 хв. ОСОБА_1 керуючи автомобілем марки «Tesla», д.н.з. НОМЕР_1 , на 18 км. а/д М-08 у м. Ужгороді перетнув суцільну лінію дорожньої розмітки 1.1 та не мав при собі ролісу обов`язкового страхування власників наземних транспортних засобів, чим порушив п. 2.1 г та п. 8.5.1 ПДР України.

Згідно зазначеної постанови на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425,00 грн.

Відповідно до приписів ч.5 ст.14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані, зокрема, знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Пунктами 1.1, 1,9 ПДР встановлено, що ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватись на вимогах цих Правил. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до положень п. 8.5 п.8.5.1 ПДР України, дорожня розмітка поділяється на горизонтальну та вертикальну і використовується окремо або разом з дорожніми знаками, вимоги яких вона підкреслює або уточнює. Горизонтальна дорожня розмітка встановлює певний режим і порядок руху. Наноситься на проїзній частині або по верху бордюру у вигляді ліній, стрілок, написів, символів тощо фарбою чи іншими матеріалами відповідного кольору згідно з пунктом 34.1 цих Правил.

Розділом 34 ПДР України встановлено дорожню розмітку. Пункт 34.1 визначає горизонтальну дорожню розмітку, підпунктом 1.1 якого встановлено, що 1.1 (вузька суцільна лінія) - поділяє транспортні потоки протилежних напрямків (осьова розмітка) на дорогах з двома чи трьома (2 + 1) смугами руху в обох напрямках, позначає межі смуг руху у попутному напрямку (розділювальна розмітка), позначає межі проїзної частини, на які в`їзд заборонено (напрямні острівці та острівці безпеки); розділяє пішохідний і велосипедний рух на суміжних пішохідних та велосипедних доріжках, позначених знаком 4.18 ; розділяє смуги на велосипедних доріжках з двостороннім рухом у разі наближення до велосипедного переїзду, позначеного розміткою 1.15 .

Згідно вимог розділу 34 ПДР дорожню розмітку 1.1 (вузька суцільна лінія) перетинати забороняється. Як виняток, за умови забезпечення безпеки дорожнього руху, дозволяється перетинати лінію 1.1 для об`їзду нерухомої перешкоди, розміри якої не дають змоги здійснити її безпечний об`їзд, не перетинаючи цю лінію, а також обгону поодиноких транспортних засобів, що рухаються із швидкістю менше 30 км/год.

Згідно ч.1 ст.122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст.23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень, припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення, у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Як випливає зі змісту 254 КУпАП фіксація виявленого адміністративного правопорушення здійснюється шляхом складання протоколу уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності, у якому відповідно до ст. 256 КУпАП, зокрема, зазначається місце, час і суть адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Факт перетину суцільної лінії дорожньої розмітки 1.1 також підтверджується дослідженим в судовому засіданні відеозаписом з автомобільного відеореєстратора, долученого відповідачем до відзиву.

Також суд констатує, що позивачем не надано доказів наявності у нього на момент складання оскаржуваної постанови полісу (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Згідно з п. 2.1г ПДР України, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі чинний страховий поліс (страховий сертифікат «Зелена картка») про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів або чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса (на електронному або паперовому носії), відомості про який підтверджуються інформацією, що міститься в єдиній централізованій базі даних, оператором якої є Моторне (транспортне) страхове бюро України. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення).

Відповідно до ст. 16 Закону України «Про дорожній рух» (в редакції на час вчинення правопорушення) водій зобов`язаний: мати при собі та на вимогу поліцейського, а водії військових транспортних засобів - на вимогу посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Статтею 53 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» посадові особи відповідних підрозділів Національної поліції, що мають право здійснювати контроль за дотриманням правил дорожнього руху, перевіряють документи водія транспортного засобу, які підтверджують наявність чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Верховний Суд у постанові від 25.09.2019 року у справі № 127/19283/17, зазначив, що притягнення особи до відповідальності та накладення стягнення за ч.1 ст. 126 КУпАП за одне правопорушення з числа вчинених є обґрунтованим, навіть коли факт вчинення іншого правопорушення не знайшов свого підтвердження.

З огляду на вищенаведене посилання на те, що інспектор не мав права перевіряти у нього наявність полісу (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є необґрунтованою.

Згідно зі ст. 252 КУпАП посадова особа оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

За приписами п.4 Розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, яка затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 № 1395 у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу. Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п`ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою, третьою і п`ятою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140, частинами шостою, сьомою статті 152-1 КУпАП.

Відповідно до ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Частиною 5 ст. 242 КАС України встановлено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Так, постановою Верховного Суду від 14.03.2018 у справі № 760/2846/17 зроблено висновок, що обов`язок доказування в адміністративному судочинстві розподіляється таким чином, що позивач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує позовні вимоги, тобто підставу позову, а відповідач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує заперечення проти позову.

Крім того, статтею 160 КАС України встановлено, що в позовній заяві зазначаються, зокрема, виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Однак, як вбачається з матеріалів справи позивачем не надано жодних належних та допустимих доказів, які б спростували наявність в його діяннях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 та ч.1 ст. 126 КУпАП.

Нормами ст.222 КУпАП встановлено, що органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення, зокрема, про порушення правил дорожнього руху (ч.1 ст. 122 КУпАП). Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до переконання, що при винесенні оскаржуваної постанови відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією, КУпАП та іншими нормативно-правовими актами.

З огляду на вищезазначене, беручи до уваги, те, що оскаржувана постанова винесена уповноваженою особою, яка мала право розглядати справу про адміністративне правопорушення з дотриманням правил чинного законодавства, відсутні підстави для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення від 09.01.2021 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення ч. 1 ст. 122 та ч.1 ст. 126 КУпАП, а тому в задоволенні позову слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 6, 20, 77, 121, 242, 286, 294 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції та Управління патрульної поліції в Закарпатській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до Восьмого апеляційного адміністративного суду, відповідно до вимог ч. 4 ст. 286 КАС України.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КАС України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду О.А. Придачук