Справа № 420/1021/23
Суддя: Потоцька Н.В.
Дата ухвалення: 2023-04-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/1021/23
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2023 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Потоцької Н.В.
за участю секретаря Загрійчук О.В.

сторін:

позивача не з`явився

представника позивача не з`явився

представник відповідача Абросимова І.С.

розглянувши за правилами загального позовного провадження (у відкритому судовому засіданні по суті) справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:
В провадженні Одеського окружного адміністративного суду перебуває адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України, в якому позивач просить:

визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової винагороди, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» у розмірі, збільшеному до 100000,00 гривень пропорційно дням участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів за періоди служби:

з 01.08.2022 р. по 31.08.2022 р.;

з 01.09.2022 р. по 18.09.2022 р.;

зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 Міністерства оборони України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду, передбачену Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» у розмірі, збільшеному до 100000,00 гривень пропорційно дням участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів за періоди служби:

з 01.08.2022 р. по 31.08.2022 р.;

з 01.09.2022 р. по 18.09.2022 р.

В обґрунтування позовних вимог позивачем наголошується, що у період з 01.08.2022 р. до 06.09.2022 р. позивач перебував в районі ведення військових дій - селі Посад-Покровському Херсонського району Херсонської області, однак факт виконання позивачем бойового завдання протягом вказаного періоду виконання обов`язків військової служби не було зафіксовано командуванням військової частини НОМЕР_1 , адже Позивачу не було доведено жодного наказу (про вибуття до району ведення військових дій, про прибуття з виконання бойового завдання, про виплату додаткової винагороди тощо).

Про факт безпосередньої участі Позивача в бойових діях свідчить отримане 03.09.2022 р. ним вогнепальне осколкове сліпе поранення лівої гомілки та рекомендації лікаря щодо звільнення від польових виходів згідно результатів огляду лікаря.

08.09.2022 р. позивач отримав наказ командира роти про наступ, який полягав у просуванні в несправній бойовій машині через мінне поле без попередньої вогневої підготовки, що підтверджується поясненнями щодо службового розслідування від 12.09.2022 р., у зв`язку з чим відмовився від його виконання.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 18.09.2022 р. №247 позивача з 18.09.2022 р. виключено зі списків особового складу військової частини, а з 19.09.2022 р. - з усіх видів забезпечення військової частини.

08.10.2022 р. командиром військової частини видано наказ №1170 «Про результати службового розслідування», відповідно до якого за невиконання бойового наказу позивача позбавлено виплати додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 за вересень 2022 року.

Враховуючи, що грошове забезпечення виплачується в поточному місяці за минулий (п. 8 Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого Наказом Міністерства оборони України від 07 червня 2018 року №260), відповідно виписки з карткового рахунку від 09.01.2023 р. на момент звернення із позовом позивачу за період виконання ним обов`язків військової служби у воєнний стан відповідачем не нараховано та не виплачено додаткову винагороду за серпень та вересень 2022 року, збільшену до 100000,00 гривень, в розрахунку на місяць пропорційно часу участі Позивача у бойових діях або забезпеченні ним здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів.

Позивач вважає таку бездіяльність відповідача протиправною, що і стало підставою для звернення до суду.

Процесуальні дії
Ухвалою суду від 20.01.2023 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

13.02.2023 року за вхід.№ЕП/4322/23 надійшло клопотання відповідача про розгляд справи в порядку загального позовного провадження.

13.02.2023 року за вхід.№ЕП/4321/23 надійшло клопотання відповідача про зупинення провадження по справі.

14.02.2023 року за вхід.№ЕП/4550/23 надійшло клопотання відповідача про витребування доказів.

14.02.2023 року за вхід.№ЕП/4575/23 надійшов відзив на позов, в якому наголошено, як вбачається з матеріалів справи, пунктом 4 наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) від 08.10.2022 №1170 Про результати службового розслідування ОСОБА_1 поновлено на грошовому забезпеченні та помічнику командира військової частини НОМЕР_1 з фінансово-економічної роботи - начальнику фінансово-економічної служби визначено здійснити перерахунок грошового забезпечення, в тому числі, молодшому сержанту ОСОБА_1 , колишньому механіку-водію 3 механізованого відділення 3 механізованого взводу 6 механізованої роги 2 механізованого батальйону, за серпень-вересень так як факт самовільного залишення військової частини не підтвердився. Також визначено за невиконання бойового наказу не виплачувати додаткову винагороду передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 за вересень 2022 року.

Як вбачається з Наказу №1170, капітан ОСОБА_2 , командир 6 механізованої роти 2 механізованого батальйону по суті заданих йому питань пояснив, що 08 вересня 2022 року, він довів бойовий наказ №1 від 07.08.2022 та бойове розпорядження №80 від 08 вересня 2022 року до особового складу підрозділу. Після цього військовослужбовці, які не готові та відмовляються виконувати бойове завдання вийшли зі строю, таких виявилось 38, в тому числі, ОСОБА_1 . Рішення було прийняте ними особисто, без впливу сторонніх осіб.

Отже, бойовий наказ №1 від 07.08.2022 та бойове розпорядження №80 від 08 вересня 2022 року молодшому сержанту ОСОБА_1 було доведено командиром роти, де Позивач проходив військову службу а, отже, його прямим начальником.

На адвокатський запит адвоката Задорожньої Вікторії Олександрівни, стосовно ОСОБА_1 , від 11.11.2022 року за вх. №5772 від 16.11.2022 року було надано відповідь на запит вих.№0666/35/7557 від 18.11.2022. в якому повідомлялось, що ОСОБА_1 була виплачена додаткова винагорода, передбачена постановою КМУ №168 від 28.02.2022, в розмірі 30000,00 грн. за серпень 2022 року встановленим порядком (стовпчик 10/2022 Картки особового рахунку військовослужбовця).

За вересень 2022 року ОСОБА_1 додаткова винагорода, передбачена постановою КМУ №168 від 28.02.2022, не виплачувалась, в зв`язку із відмовою виконувати бойовий наказ (розпорядження), що встановлено службовим розслідуванням.

Наказ командира військової частини НОМЕР_1 №1170 не скасований та позивачем не оскаржувався.

Військовою частиною НОМЕР_1 було повідомлено органи досудового розслідування про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України, ОСОБА_1 . Номер кримінального провадження в Єдиному реєстрі досудових розслідувань 0000228.

Ухвалою суду від 16.02.2023 року продовжено розгляд справи в порядку загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 14.03.2023 року.

13.03.2023 року за вхід.№ЕС/2077/23 надійшла заява представника позивача про розгляд справи без участі позивача та його представника.

Ухвалою суду від 14.03.2023 року витребувано у Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону інформацію щодо стану розгляду кримінального провадження (ЄРДР 0000228) та витяг із ЄРДР за номером 0000228.

Також витребувано у адвоката ОСОБА_3 належним чином звірену копію довідки про безпосередню участь в бойових діях, стосовно ОСОБА_1 , що була додана до листа військової частини НОМЕР_1 за вих. №0666/35/7557 від 18.11.2022 року.

Ухвалою суду від 14.03.2023 року у задоволенні клопотання представника відповідача за вхід. №ЕП/4321/23 від 13.02.2023 року про зупинення провадження по справі відмовлено повністю.

В підготовчому засіданні оголошено перерву до 12.04.2023 року.

24.03.2023 року за вхід.№9101/23 від адвоката Задорожньої Вікторії Олександрівни надійшла копія довідки про безпосередню участь в бойових діях, стосовно ОСОБА_1 , що була додана до листа військової частини НОМЕР_1 за вих. №0666/35/7557 від 18.11.2022 року.

31.03.2023 року за вхід.№10057/23 Спеціалізованою прокуратурою у військовій та оборонній сфері Південного регіону надано витяг з ЄРДР щодо кримінального провадження №0000228 та повідомлено, що досудове розслідування триває.

11.04.2023 року за вхід.№ЕС/3289/23 надійшла заява представника позивача про розгляд справи без участі позивача та його представника.

Ухвалою суду від 12.04.2023 року закрито підготовче провадження по справі, розгляд справи по суті призначено на 26.04.2023 року.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ
ОСОБА_1 проходив військову службу в Збройних Силах України на особливий період військового стану у військовій частині НОМЕР_1 Міністерства оборони України, починаючи з 03.03.2022 р., що підтверджується наказом командира військової частини від 03.03.2022 р. №46.

12.09.2022 року ОСОБА_1 , в межах проведення службового розслідування, призначеного наказом №1806 від 09.09.2022 року, надав пояснення щодо наказу командира від 08.09.2022 року про наступ.

Згідно Витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 №247 від 18.09.2022 року: вважати такими, що вибули із пункту постійної дислокації військової частини молодшого сержанта ОСОБА_1 , колишнього механіка-водія 3 механізованого відділення 3 механізованого взводу 6 механізованої роти 2 механізованого батальйону, який перебуває в розпорядженні командира військової НОМЕР_2 , призначеного наказом командира військової частини НОМЕР_3 (по особовому складу) від 15 вересня 2022 року №142-РС на посаду сержанта резерву взводу запасної роти військової частини НОМЕР_4 , вважати таким, що 18 вересня 2022 року справи та посаду здав і вибув до нового місця служби в село Межиріч Дніпропетровської області.

З 18 вересня 2022 року позивача виключено зі списків особового складу військової частини, а з 19 вересня 2022 року з усіх видів забезпечення військової частини.

08.10.2022 р. командиром військової частини видано наказ №1170 «Про результати службового розслідування», відповідно до якого за невиконання бойового наказу позивача позбавлено виплати додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 за вересень 2022 року.

Наказ командира військової частини НОМЕР_1 №1170 не скасований та позивачем не оскаржувався.

На адвокатський запит адвоката Задорожньої Вікторії Олександрівни, стосовно ОСОБА_1 , від 11.11.2022 року за вх. №5772 від 16.11.2022 року було надано відповідь на запит вих.№0666/35/7557 від 18.11.2022. в якому повідомлялось, що ОСОБА_1 була виплачена додаткова винагорода, передбачена постановою КМУ №168 від 28.02.2022, в розмірі 30000,00 грн. за серпень 2022 року встановленим порядком (стовпчик 10/2022 Картки особового рахунку військовослужбовця).

Крім того, судом встановлено, що на запит адвоката ОСОБА_3 надана довідка Військової частини НОМЕР_1 про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, відповідно до якої молодший сержант ОСОБА_1 дійсно приймав участь у таких заходах з 04.05.2022 року по 31.07.2022 року. Підставою для видачі такої довідки слугувало бойове розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 від 12.03.2022 року №120 та рапорт командира 2 механізованого батальйону про безпосередню участь військовослужбовця у бойових діях у складі батальйону в період з 04 травня 2022 року по 31 липня 2022 року (вх.№30955 від 21.11.2022 року).

Релевантні джерела права та висновки суду
Відповідно до ч. 2 ст. 6 Конституції України, органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України.

Згідно зі ст. 17 Конституції України захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу.

Оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності покладаються на Збройні Сили України.

Забезпечення державної безпеки і захист державного кордону України покладаються на відповідні військові формування та правоохоронні органи держави, організація і порядок діяльності яких визначаються законом.

Збройні Сили України та інші військові формування ніким не можуть бути використані для обмеження прав і свобод громадян або з метою повалення конституційного ладу, усунення органів влади чи перешкоджання їх діяльності.

Держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.

Відповідно до абзацу 1 статті 1-1 Закону України "Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" (далі - Закон №2011-XІІ), законодавство про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей базується на Конституції України і складається з цього Закону та інших нормативно-правових актів.

Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини 1 статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" постановлено ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Одночасно, військовому командуванню (Генеральному штабу Збройних Сил України, ІНФОРМАЦІЯ_1 , командуванням видів, окремих родів військ (сил) Збройних Сил України, управлінням оперативних командувань, командирам військових з`єднань, частин Збройних Сил України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України) разом із Міністерством внутрішніх справ України, іншими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування постановлено запроваджувати та здійснювати передбачені Законом України "Про правовий режим воєнного стану" заходи і повноваження, необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави.

Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 2102-ХІ затверджено Указ Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», яким введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Указом Президента України від 14.03.2022 № 133/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовжено строк дії воєнного стану в Україні із 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб. Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 18.04.2022 №259/2022 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб. Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 17.05.2022 №341/2022 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб. Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 12.08.2022 3573/2022 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб. Указом Президента України від 7 листопада 2022 року №757/2022, затвердженим Законом України від 16 листопада 2022 року №2738-ІХ, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 19 лютого 2023 року строком на 90 діб.

На виконання Указів Президента України від 24 лютого 2022 року №64 «Про введення воєнного стану в Україні» та №69 «Про загальну мобілізацію», Кабінетом Міністрів України 28 лютого 2022 року прийнято постанову №168, пунктом 1 якої (в первинній редакції) установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі 30 000 гривень щомісячно (крім військовослужбовців строкової служби), а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Пунктом 5 зазначеної Постанови КМУ №168 передбачено, що вона набирає чинності з моменту опублікування та застосовується з 24 лютого 2022 року.

В подальшому до пункту 1 вказаної постанови вносилися зміни, зокрема постановами Кабінету Міністрів України від 07 березня 2022 року №217, від 22 березня 2022 року №350, від 01 квітня 2022 року №400, при цьому вказані зміни застосовувались з 24 лютого 2022 року, а розмір додаткової винагороди залишався незмінним 30000 гривень щомісячно та 100000 гривень особам, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів.

Відповідно до Постанови КМУ №217 від 07.03.2022 внесено зміни до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», виключивши в абзаці першому слова (крім військовослужбовців строкової служби)».

Згідно з пунктом 2 Постанови КМУ №217 від 07.03.2022 вказана постанова набрала чинності з дня її опублікування та застосовується з 24 лютого 2022 року.

Постановою КМУ №350 від 22.03.2022 внесено зміни до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», доповнивши абзац перший після слів та поліцейським словами, а також особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, які несуть службу в органах і установах зазначеної Служби, що розташовані в межах адміністративно-територіальних одиниць, на території яких надається допомога в рамках Програми є Підтримка.

Згідно з пунктом 2 Постанови КМУ №350 від 22.03.2022 вона набрала чинності з дня її опублікування та застосовується з 24 лютого 2022 року.

Відповідно до Постанови КМУ №754 від 01.07.2022 внесено зміни до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» в абзаці першому слова «які несуть службу в органах і установах зазначеної Служби, що розташовані в межах адміністративно-територіальних одиниць, на території яких надається допомога в рамках Програми є Підтримка» замінено словами «які несуть службу в органах і установах зазначеної Служби в межах територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні)»; після слова щомісячно доповнено словами (крім осіб рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, яким така винагорода виплачується пропорційно часу проходження служби в розрахунку на місяць).

Ця постанова набирає чинності з дня її опублікування та застосовується з 1 червня 2022 року.

У відповідності до Постанови КМУ №793 від 07.07.2022 внесені наступні зміни до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану»:

«У пункті 1:

1) в абзаці першому слова і цифри додаткова винагорода в розмірі 30000 гривень щомісячно замінити словами і цифрами додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць».

Згідно з пунктом 2 Постанови КМУ №793 від 07.07.2022 вказана постанова набрала чинності з дня її опублікування та застосовується з 24 лютого 2022 року.

Відповідно до пункту 1 Постанови КМУ №168 (в чинній редакції) установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським, а також особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, які несуть службу в органах і установах зазначеної Служби в межах територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць (крім осіб рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, яким така винагорода виплачується пропорційно часу проходження служби в розрахунку на місяць), а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Згідно із пунктами 2-1, 3 Постанови КМУ№ 168 (в чинній редакції) установлено, що порядок і умови виплати додаткової винагороди, а також одноразової грошової допомоги, передбачених цією постановою, визначаються керівниками відповідних міністерств та державних органів.

Порядок і умови виплати вищенаведеної додаткової винагороди військовослужбовцям Збройних Сил України визначено Міністром оборони України в Окремому дорученні №912/з/29 від 23.06.2022р. (далі Окреме доручення), яке є обов`язковим для виконання посадовими особами військових частин Збройних Сил України та застосовується з 01.06.2022р.

За приписами п.3 Окремого доручення передбачено, що про підтвердження безпосередньої участі відряджених військовослужбовців у бойових діях або заходах надавати довідку, зокрема, командира військової частини, до яких для виконання завдань відряджений військовослужбовець.

Також, згідно до п.5 наведеного Окремого доручення встановлено, що виплату додаткової винагороди в розмірі 100000 грн. або 30000 грн. здійснювати на підставі наказів, зокрема, командирів (начальників) військових частин особовому складу військової частини.

Накази про виплату додаткової винагороди за минулий місяць видавати до 5 числа поточного місяця на підставі рапортів командирів підрозділів п. 6 Окремого доручення.

Разом з тим, п.п.9.7 п.9 згаданого Окремого доручення передбачено, що військовослужбовці, які відмовились виконувати бойові накази (розпорядження) за місяць, у якому здійснено таке порушення, оголошене наказом командира (начальника) до наказів про виплату додаткової винагороди в розмірі 100000 грн. або 30000 грн., не включаються.

Аналізуючи вищенаведені норми чинного законодавства, можна дійти висновку, що військовослужбовці Збройних Сил України, які безпосередньо беруть участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів мають право на отримання додаткової винагороди у розмірі 100000 грн. або 30000 грн., така участь у бойових діях військовослужбовця повинна підтверджуватися довідкою командира військової частини (п.3 Окремого доручення), яка є підставою для включення такого військовослужбовця до наказу командира (начальника) військової частини для виплати такої додаткової винагороди (п.5 Окремого доручення), при цьому, у разі якщо військовослужбовець відмовився виконувати бойові накази (розпорядження) командира, такий військовослужбовець до відповідного наказу про виплату додаткової винагороди не включається.

Таким чином, із наведеного аналізу видно, що за процедурою, встановленою вищенаведеними приписами Окремого доручення, встановлено ряд підстав для не включення військовослужбовців до наказу про виплату додаткової винагороди, передбаченої постановою КМУ №168 у конкретному місяці, зокрема, у разі відмови військовослужбовця виконувати бойові накази (розпорядження) командира та відсутності документів, які підтверджують участь у бойових діях військовослужбовця.

У даній справі встановлено, що бездіяльність відповідача у спірних відносинах позивач пов`язує з невиплатою йому додаткової винагороди до грошового забезпечення, передбаченої Постановою КМУ №168, у розмірі 100000,00 грн. за серпень та вересень 2022 року.

Разом з тим, як вбачається з картки особового рахунку військовослужбовця № НОМЕР_5 за 01/2022 - 12/2022 ОСОБА_1 була виплачена додаткова винагорода, передбачена постановою КМУ №168 від 28.02.2022, в розмірі 30000,00 грн за серпень 2022 року встановленим порядком (стовпчик 10/2022 Картки особового рахунку військовослужбовця).

Вказане позивачем не заперечується.

Натомість, як свідчать матеріали справи, документи, які підтверджують участь у бойових діях ОСОБА_1 у період з 01.08.2022 р. по 31.08.2022 р. відсутні, а відтак, відсутні підстави для включення позивача до наказу про виплату додаткової винагороди, передбаченої постановою КМУ №168, у конкретному місяці.

Довідка, яка була надана на адвокатський запит, підтверджує участь у бойових діях ОСОБА_1 у період з 04.05.2022 р. по 31.07.2022 року.

Крім того, як зазначено вище, наказом №1170 від 08.10.2022 року встановлено не виконання бойового наказу №1 від 07.08.2022 та бойового розпорядження №80 від 08 вересня 2022 року молодшим сержантом ОСОБА_1

Наказ командира військової частини НОМЕР_1 №1170 не скасований та позивачем не оскаржувався.

В зв`язку з вищевикладеним, ОСОБА_1 не має права на виплату додаткової винагороди, передбаченої постановою КМУ №168 від 28.02.2022, за вересень 2022 року, відповідно до п.п.9.7 п.9 Окремого доручення.

Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Одночасно суд враховує позицію Європейського суду з прав людини, сформовану у справі "Серявін та інші проти України" (№4909/04), згідно з якою у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (RuizTorijav. Spain) №303-A, пункт 29).

Окрім того, відповідно до пункту 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Залишаючи без оцінки окремі аргументи учасників справи, суд виходить з того, що такі обставини лише опосередковано стосуються суті і природи спору, а їх оцінка не має вирішального значення для його правильного вирішення.

З урахуванням зазначеного, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України, приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

При розв`язанні спору, суд зважає на практику Європейського суду з прав людини щодо застосування ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі за текстом - Конвенція; рішення від 21.01.1999р. у справі "Гарсія Руїз проти Іспанії", від 22.02.2007р. у справі "Красуля проти Росії", від 05.05.2011р. у справі "Ільяді проти Росії", від 28.10.2010р. у справі "Трофимчук проти України", від 09.12.1994р. у справі "Хіро Балані проти Іспанії", від 01.07.2003р. у справі "Суомінен проти Фінляндії", від 07.06.2008р. у справі "Мелтекс ЛТД (MELTEX LTD) та Месроп Мовсесян (MESROP MOVSESYAN) проти Вірменії") і тому надав оцінку усім обставинам справи, котрі мають юридичне значення для правильного вирішення спору, та дослухався до усіх аргументів сторін, які ясно і чітко сформульовані та здатні вплинути на результат вирішення спору.

Керуючись ст. ст. 2-9, 242, 246, 250, 251, 255, 262, 295, 297 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:
В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили згідно ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст.ст. 293, 295 та п. 15-5 розділу VII Кодексу адміністративного судочинства України.

ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 )

Військова частина НОМЕР_1 Міністерства оборони України (адреса: АДРЕСА_2 , ІКЮО в )

Головуючий суддя Нінель ПОТОЦЬКА

.