Справа № 460/14260/21
Суддя: Довгополов Олександр Михайлович
Дата ухвалення: 2023-04-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2023 рокуЛьвівСправа № 460/14260/21 пров. № А/857/2049/22

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Довгополова О.М.,

суддів Гудима Л.Я., Святецького В.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 15 грудня 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання протиправними дій, -

суддя (судді) в суді першої інстанції Недашківська К.М.,

справу розглянуто в порядку письмового провадження,

місце ухвалення рішення м. Рівне,

дата складання повного тексту судового рішення: 15.12.2021,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася в суд із адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (далі ГУ ПФУ в Черкаській області, відповідач 1), Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (далі ГУ ПФУ в Рівненській області, відповідач 2) про визнання протиправними рішення відповідача 1 №66 від 29.06.2021 про відмову у перерахунку пенсії, зобов`язати відповідача 2 призначити з 22.09.2021 пенсію державного службовця відповідно до статті 37 закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 №3723-ХІІ та пункту 10 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 №889-VІІІ.

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 15 грудня 2021 року позовну заяву задоволено повністю. Визнано протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області №66 від 29.09.2021 про відмову ОСОБА_1 у перерахунку пенсії. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області призначити ОСОБА_1 з 22.09.2021 пенсію державного службовця відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 №3723-ХІІ та пункту 10 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 №889-VІІІ. Стягнуто на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень - Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області суму судового збору у розмірі 908 (дев`ятсот вісім) грн 00 (нуль) коп.

Рішення мотивоване тим, що відповідачі належними та допустимими доказами не довели правомірність своїх дій.

Не погодившись із ухваленим судовим рішенням, ГУ ПФУ в Рівненській області подало апеляційну скаргу, у якій, з посиланням на неправильне застосування судом норм матеріального права, просить скасувати його та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що гідно із пунктами 10, 12 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 889, державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону № 3723 та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону № 3723 у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців. Однак, у позивача немає достатньо стажу для призначення пенсії державного службовця.

Вважає, що посада спеціаліста 1 категорії з бухгалтерського обліку Здолбунівської міської ради віднесена до категорій посадових осіб місцевого самоврядування, а не до відповідних категорій посад державних службовців.

Згідно п. 3 ч.1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (частина перша статті 308 КАС України).

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Рівненській області та з 29 липня 2021 року отримує пенсію за віком за нормами Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

22 липня 2021 року позивач звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області із заявою, у якій просила провести попередній обрахунок пенсії державного службовця.

Листом від 27 серпня 2021 року за № 8099-7560/О-02/8-1700/21 Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області повідомило про відсутність підстав для призначення такої пенсії. Таке своє рішення пенсійний орган мотивував тим, що обсяг стажу на посадах державної служби станом на 01 травня 2016 року становить 8 років 11 місяців 11 днів. До стажу роботи на посадах державної служби не був врахований період роботи на посаді спеціаліста І категорії з бухгалтерського обліку Здолбунівської міської ради з 01 вересня 2004 року по 14 листопада 2005 року з тих підстав, що відповідно до частини третьої статті 3 Закону України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року № 889-VIII дія цього Закону не поширюється на посадових осіб місцевого самоврядування. Тому, час роботи в органах місцевого самоврядування зараховується до стажу, що дає право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону № 3723, до 04 липня 2001 року, тобто до набрання чинності Законом України «Про службу в органах місцевого самоврядування» від 07 червня 2001 року № 2493-III.

13 вересня 2021 року ОСОБА_1 звільнилася з посади начальника планово-економічного відділу управління фінансово-економічного забезпечення та бухгалтерського обліку Департаменті цивільного захисту та охорони здоров`я населення Рівненської обласної державної адміністрації.

22 вересня 2021 року позивач звернулася до ГУ ПФУ із заявою про призначення пенсії державного службовця відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року № 3723-XII як особі, яка на день набрання чинності Законом № 889 займала посаду державної служби та мала не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону № 3723.

Листом від 05 жовтня 2021 року Головне Управління Пенсійного фонду України в Рівненській області надіслало копію рішення Відділу перерахунків пенсій № 1 Управління пенсійного забезпечення Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області від 29 вересня 2021 року № 66 про відмову в перерахунку пенсії ОСОБА_1 .

Причиною відмови пенсійного органу в призначенні пенсії державного службовця слугувало те, що відповідно до статті 21 Закону № 889, особа набуває статусу державного службовця з дня публічного складання нею Присяги державного службовця. Відповідно до записів в трудовій книжці Присяга державного службовця складена ОСОБА_1 18 листопада 2005 року, стаж державної служби станом на 01 травня 2016 року складає 8 років 11 місяців.

Не погоджуючись з цією відмовою, позивач звернулася до суду з цим позовом.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції і вважає його таким, що відповідає правильно застосованим нормам матеріального та процесуального права з огляду на наступне.

Відповідно до частин першої, другої та третьої статті 242 КАС України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить із того, що ч. 1 ст. 4 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року № 1058-IV (далі Закон № 1058-ІV) визначено, що законодавство про пенсійне забезпечення в Україні, яке базується на Конституції України, складається з Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, цього закону, Закону про недержавне пенсійне забезпечення, законів, якими встановлюються умови пенсійного забезпечення, відміни від загальнообов`язкового державного пенсійного страхування та недержавного пенсійного забезпечення, міжнародних договорів з пенсійного забезпечення, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також інших законів та нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до законів про пенсійне забезпечення в Україні.

Як передбачено статтею 90 Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 №889-VІІІ (далі Закон №889-VІІІ), який набрав чинності з 01 травня 2016 року, пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Згідно із пунктами 10, 12 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 889-VІІІ, державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України «Про державну службу» 16.12.1993 №3723-ХІІ та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону № 3723-ХІІ у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону № 3723 та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону № 3723-ХІІ у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Таким чином, як вірно зазначено судом, за наявності в особи станом на 01 травня 2016 року певного стажу державної служби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби, або 20 років незалежно від того, чи працювала особа станом на 01 травня 2016 року на державній службі), така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до статті 37 №3723-XII, у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Як передбачено п. 2 ст. 46 Закону № 889-VІІІ, до стажу державної служби зараховуються, крім іншого, час перебування на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених Законом України «Про службу в органах місцевого самоврядування» 07.06.2001 № 2493-III.

Відповідно до пункту 6 Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 березня 2016 року № 229, стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності Законом № 889-VІІІ обчислюється відповідно до пункту 8 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 889-VІІІ.

Згідно з п. 8 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 889-VІІІ, стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності цим Законом обчислюється у порядку та на умовах, установлених на той час законодавством.

Відтак, вірним є висновок суду, що обчислення стажу державної служби за періоди роботи до 01 травня 2016 року (до моменту вступу в дію Закону № 889-VІІІ) здійснюється відповідно до Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03 травня 1994 року № 283 (далі Порядок № 283).

Відповідно до пункту 2 Порядку № 283, до стажу державної служби зараховується робота (служба), зокрема, на посадах в органах місцевого самоврядування передбачених статтею 14 Закону № 2493-ІІІ.

З урахуванням наведеного, період роботи позивача на посаді спеціаліста І категорії з бухгалтерського обліку Здолбунівської міської ради з 01 вересня 2004 року по 14 листопада 2005 року має бути зарахований до стажу роботи на посадах державної служби, який у відповідності до пункту 10 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 889-VІІІ дає право на призначення пенсії державного службовця на умовах статті 37 Закону № 3723-ХІІ.

Статтею 48 Кодексу законів про працю України (далі КЗпП) передбачено, що трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

Зазначеному положенню статті 48 КЗпП кореспондується пункт 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637, за змістом якого передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка; за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами; у разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків; за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Як встановлено судом з довідки Департаменту цивільного захисту та охорони здоров`я населення Рівненської обласної державної адміністрації від 21 вересня 2021 року № 240-К, відомості щодо якої узгоджуються із записами у трудової книжці ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 , дата заповнення 10 серпня 1983 року, загальний стаж роботи позивача на посадах державної служби зарахований по 13 вересня 2021 року становить 15 років, 06 місяців, 13 днів, в тому числі станом на 01 травня 2016 року 10 років 01 місяць 23 дні.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду про те, що наявними в матеріалах справи доказами підтверджується наявність у ОСОБА_1 понад 10 років роботи на посадах державної служби та, відповідно, наявність права на призначення пенсії державного службовця відповідно до пункту 10 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 889-VІІІ на умовах статті 37 Закону № 3723-ХІІ.

Враховуючи наведене, вірним є висновок суду, що спірне рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області від 29 вересня 2021 року № 66 про відмову в призначені пенсії державного службовця є протиправним та підлягає скасуванню.

Згідно з підпунктом 1 пункту 1 Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також про об`єднані управління, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 22 грудня 2014 року № 28-2 (далі - Положення № 28-2), управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також об`єднані управління є територіальними органами Пенсійного фонду України.

Відповідно до частини першої статті 58 Закону № 1058, Пенсійний фонд України є органом який здійснює керівництво та управління солідарною системою, провадить збір, акумуляцію та облік страхових внесків, призначає пенсію та підготовляє документи для її виплати, забезпечує своєчасне і в повному обсязі фінансування та виплату пенсій, допомоги на поховання, здійснює контроль за цільовим використанням коштів Пенсійного фонду, вирішує питання пов`язані з веденням обліку пенсійних активів осіб на накопичувальних пенсійних рахунках, здійснює адміністративне управління Накопичувальним фондом та інші функції, передбачені Законами України і статутом Пенсійного фонду України.

Інструкцією користувача реалізації механізму розподілу та опрацювань звернень за принципом єдиної черги завдань та єдиної черги спеціалістів від 21 грудня 2020 року внесені зміни в програмне забезпечення підсистеми призначення та виплати пенсії на базі електронної пенсійної справи в частині централізації призначення пенсії. Пенсійним фондом України впроваджено новий механізм розподілу та опрацювання звернень щодо призначення/перерахунку пенсій за принципом єдиної черги завдань та єдиної черги спеціалістів.

Постановою правління Пенсійного фонду України від 16 грудня 2020 року № 25-1 «Про затвердження змін до деяких постанов правління Пенсійного фонду України» (далі - Постанова № 25-1), зареєстрованою у Міністерстві юстиції України 16 березня 2021 за № 339/35961, передбачено опрацювання заяв про призначення/перерахунки пенсії бек-офісами територіальних органів Фонду в порядку черговості надходження таких заяв незалежно від місця подачі заяви та місця проживання пенсіонера.

Відповідно пункту 4.2 розділу IV Постанови № 25-1, після реєстрації заяви та сканування документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

Рішення за результатами заяви підписується керівником органу, що призначає пенсію (іншою посадовою особою, визначеною відповідно до наказу керівника органу, що призначає пенсію, щодо розподілу обов`язків), та зберігається в електронній пенсійній справі особи.

Заяву про призначення пенсії державного службовця ОСОБА_1 подавала за місцем проживання та перебування на обліку, тобто до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області.

Подана ОСОБА_1 заява відповідно до екстериторіальності розподілу єдиної черги завдань розглядалась Головним управлінням Пенсійного фонду України у Черкаській області, яке прийняло оскаржуване рішення від 29 вересня 2021 року № 66 про відмову в призначенні пенсії державного службовця.

При цьому, після надання відповіді електронна пенсійна справа, яка була отримана Головним управлінням Пенсійного фонду України у Черкаській області для опрацювання, була передана засобами програмного забезпечення до органу, що призначає пенсію, за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи. Тому пенсійна справа позивача після розгляду заяви перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Рівненській області.

З урахуванням наведеного, суд дійшов вірного висновку, що ефективним способом захисту порушених прав на пенсійне забезпечення буде визнання протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Черкаській області щодо відмови в призначенні пенсії державного службовця та зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області призначити та виплачувати пенсію державного службовця з моменту звернення позивача з заявою про призначення пенсії, тобто з 22.09.2021.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає вірним висновок суду про обґрунтованість позовних вимог, відтак позов підлягав задоволенню.

Доводами апеляційної скарги не спростовуються висновки, викладені судом першої інстанції в оскаржуваному рішенні.

При цьому, колегія суддів також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи), сформовану в рішенні у справі «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (Ruiz Torija v. Spain) № 303-A, пункт 29).

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують і не дають підстав стверджувати про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

Керуючись ст. ст. 308, 311, п. 1 ч. 1 ст. 315, ст. ст. 316, 321, 322, ч. 1 ст. 325 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області залишити без задоволення.

Рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 15 грудня 2021 року у справі № 460/14260/21 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку виключно у випадках, передбачених частиною 4 статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя О. М. Довгополов
судді Л. Я. Гудим
В. В. Святецький
Повне судове рішення складено 28.04.2023.