Справа № 420/4266/22
Суддя: Вербицька Н. В.
Дата ухвалення: 2023-04-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 квітня 2023 р.м.ОдесаСправа № 420/4266/22
Головуючий в 1 інстанції: Самойлюк Г.П.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Вербицької Н.В.,

суддів Джабурії О.В.,

Кравченка К.В.,

при секретарі судового засідання Коблова А.О.,

за участю апелянта адвоката Богомолової І.Г.,

представника відповідача Левенець А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката Богомолової Ірини Георгіївни представника ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 11 січня 2023 року по справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Одеській області про визнання дій протиправними та скасування рішення,

В С Т А Н О В И Л А :

18.02.2022 ОСОБА_1 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з позовною заявою, в якій просив визнати протиправними дії та відповідне рішення щодо вилучення та поміщення на штрафмайданчик 21.08.2021 належний йому на праві власності автомобіль марки «Опель Астра», державним номерний знак НОМЕР_1 . Позовні вимоги обґрунтовані незаконністю вилучення в нього вказаного автомобілю з поміщенням на спеціальний штрафмайданчик, що спричинило матеріальну та моральну шкоду.

Відповідач відзив на позовну заяву не подавав.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 11 січня 2023 року у задоволені позову відмовлено.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням, представник позивача подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм процесуального права та невідповідність висновків суду обставинам справи, просить зазначене рішення скасувати та прийняте нове, яким задовольнити позовні вимоги. Зокрема, апелянт зазначає, що суд першої інстанції проігнорував вимоги закону щодо обов`язку відповідача довести законність оскаржуваного рішення. Апелянт стверджує про незаконне вилучення у позивача автомобілю, поміщення на штрафмайданчик та стягнення за це грошових коштів. Відповідачем не доведено у передбаченому законом порядку правомірність своїх дій, не надано допустимих та достатніх доказів. У зв`язку із наведеним апелянт вважає, що існує очевидний факт порушення з боку ГУНП в Одеській області конституційних прав позивача на володіння майном, що завдало реальну пряму і істотну шкоду у розмірі 3 600 грн.

Заслухавши доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що 21.08.2021 під час патрулювання с Кам`янка поліцейські ВРПП Одеського РУП № 2 ГУНП в Одеській області: старший сержант поліції ОСОБА_2 та старший сержант поліції ОСОБА_3 помітили автомобіль марки «Opel» моделі «Astra» державний номер НОМЕР_1 , у якого не підсвітлювався задній номерний знак, що є порушенням п. 2.9 (в) Правил дорожнього руху України (водієві забороняється керувати транспортним засобом з номерним знаком, що неосвітлений (у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості) чи перевернутий).

На підставі п.п.1 ч.1 ст.35 Закону України «Про Національну поліцію» працівниками національної поліції зупинено вищевказаний автомобіль, за наслідками чого в подальшому посадовими особами відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП та постанову про вчинене правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Автомобіль марки «Opel» моделі «Astra» державний номер НОМЕР_1 на підставі акту огляду та тимчасового затримання транспортного засобу №920/8 від 21.08.2021 року вилучено працівниками поліції у ОСОБА_1 та поміщено на спеціальний майданчик тимчасового зберігання транспортних засобів.

Постановою Біляївського районного суду Одеської області, залишеною без змін постановою Одеського апеляційного суду від 25.05.2022 у справі № 496/3915/21, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, з накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з правомірності дій поліцейських. Суд також врахував, що позивачем жодним чином не обґрунтовано, в чому полягає незаконність вилучення автомобіля та чим самим йому завдано матеріальну та моральну шкоду.

Судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції, враховуючи наступне.

Частиною першою статті 5 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Отже, обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду.

Таким чином, у контексті спірних правовідносин суд повинен з`ясувати або спростувати наявність факту або обставин, які б свідчили про порушення прав, свобод чи інтересів позивача з боку відповідача - суб`єкта владних повноважень, створення перешкод для їх реалізації або наявність інших утисків прав та свобод позивача.

Поряд із цим, суд враховує, що обсяг судового контролю в адміністративних справах, визначено частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, в якій зазначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Тобто, суд повинен з`ясувати, чи були дії відповідача здійснені в межах повноважень, відповідно до закону та з дотриманням установленої процедури, а також, чи було його рішення прийнято на законних підставах.

Відповідно до приписів ст. 265-2 КУпАП у разі наявності підстав вважати, що водієм вчинено порушення, передбачені частинами першою, другою, третьою, четвертою, шостою і сьомою статті 121, частинами третьою, п`ятою, шостою і сьомою статті 122 (в частині порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху, або загрозу безпеці руху, порушення правил зупинки чи стоянки на місцях, що позначені відповідними дорожніми знаками або дорожньою розміткою, на яких дозволено зупинку чи стоянку лише транспортних засобів, якими керують водії з інвалідністю або водії, які перевозять осіб з інвалідністю), транспортних засобів, оснащених електричними двигунами (одним чи декількома), статтями 122-5, 124, 126, частинами першою, другою, третьою і четвертою статті 130, статтями 132-1, 206-1 цього Кодексу, працівник уповноваженого підрозділу України, що забезпечує безпеку дорожнього руху, тимчасово затримує транспортний засіб шляхом блокування або доставляє його для зберігання на спеціальний майданчик чи стоянку, що дозволяється виключно у випадку, якщо розміщення затриманого транспортного засобу суттєво перешкоджає дорожньому руху або створює загрозу безпеці руху, або транспортний засіб розміщений на місцях, призначених для зупинки, стоянки, безоплатного паркування транспортних засобів, якими керують водії з інвалідністю або водії, які перевозять осіб з інвалідністю, призначених для зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, оснащених електричними двигунами (одним чи декількома), в тому числі за допомогою спеціального автомобіля - евакуатора.

При тимчасовому затриманні транспортного засобу складається акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, форма якого затверджується Кабінетом Міністрів України. У разі фіксації обставин тимчасового затримання транспортного засобу в режимі фотозйомки (відеозапису) таке затримання відбувається без присутності понятих.

Такий порядок затверджений постановою Кабінету Міністрів від 17.12.2008 року № 1102.

Пунктом 2 Порядку № 1102 встановлено, що тимчасове затримання транспортного засобу проводиться поліцейським у разі наявності в нього підстав вважати, що водієм вчинено порушення, передбачені частинами першою - четвертою, шостою і сьомою статті 121, частинами третьою - п`ятою статті 122 (у частині порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху, порушення правил зупинки чи стоянки на місцях, що позначені відповідними дорожніми знаками або дорожньою розміткою, на яких дозволено зупинку чи стоянку лише транспортних засобів, якими керують водії з інвалідністю або водії, які перевозять осіб з інвалідністю), статтями 122-5, 124, 126, частинами першою - четвертою статті 130, статтями 132-1, 206-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Тобто, у разі існування загрози безпеки дорожньому руху поліцейський вправі тимчасово затримати транспортний засіб шляхом доставки його для зберігання на спеціальний майданчик.

З матеріалів справи вбачається, що поліцейським ВРПП Одеського РУП № 2 ГУНП в Одеській області старшим сержантом поліції Івахненко Ю.М. на виконання ч.1 ст.265-2 КУАП, враховуючи, що відносно водія ОСОБА_1 складений протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУАП, складено акт №920/8 від 21.08.2021 року огляду та тимчасового затримання транспортного засобу - автомобілю марки «Opel» моделі «Astra» державний номер НОМЕР_1 .

Позивачем ані у позовній заяві, ані в апеляційній скарзі не зазначено, в чому полягає невірність дій поліцейських при складанні зазначеного акту про тимчасове затримання транспортного засобу.

З огляду на вищевказане суд дійшов вірного висновку, що посадовими особами ВРПП Одеського РУП № 2 ГУНП в Одеській області акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу №920/8 від 21.08.2021 року складений у порядку та у спосіб, визначений законом.

Доводи апелянта про певні недоліки акту огляду та тимчасового затримання транспортного засобу №920/8 від 21.08.2021 не спростовують висновку суду, враховуючи принцип переваги змісту документу над його формою.

Відсутність відзиву відповідача на позовну заяву не доводить неправомірності дій поліцейських при тимчасовому затримання транспортного засобу, яким керував позивач, оскільки такі повноваження відповідача визначені законом, що не спростовано позивачем.

Крім того, правомірність зупинки, перевірки транспортного засобу позивача, а в подальшому притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП постановою Біляївського районного суду Одеської області від 21 лютого 2022 року у справі № 496/3915/21, яка набрала законної сили, визнані правомірними, що також виключає протиправність складання акту огляду та тимчасового затримання транспортного засобу №920/8 від 21.08.2021 року.

Оцінюючи викладене в сукупності, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно та у достатньому обсязі встановив обставини справи, і ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, що відповідно до ст.316 КАС України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Враховуючи, що дана справа правомірно віднесена судом першої інстанції до категорії незначної складності та розглядалась за правилами спрощеного провадження, що підтверджується ухвалою суду про відкриття провадження від 07 листопада 2022 року, постанова суду апеляційної інстанції може бути оскаржена до Верховного Суду лише з підстав, передбачених пп. "а"- "г" п.2 ч.5 ст.328 КАС України.

Керуючись ст.ст.308,310,315,316,321,322,325,328 КАС України, судова колегія

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу адвоката Богомолової Ірини Георгіївни представника ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 11 січня 2023 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення з підстав, передбачених ст.328 КАС України.

Повни текст постанови складений та підписаний колегією суддів 27 квітня 2023 року.

Головуючий: Н.В.Вербицька

Суддя: О.В.Джабурія

Суддя: К.В.Кравченко