Справа № 601/322/23
Суддя: Большакова Олена Олегівна
Дата ухвалення: 2023-04-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2023 рокуЛьвівСправа № 601/322/23 пров. № А/857/6492/23

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Большакової О.О.,

суддів Курильця А.Р., Мікули О.І.

з участю секретаря судового засідання Гриньків І.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Тернопільській області про скасування постанови про адміністративне правопорушення та закриття справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Кременецького районного суду Тернопільської області від 16 березня 2023 року (суддя першої інстанції Мочальська В.М., м. Кременець, повне рішення складено 16.03.2023)

В С Т А Н О В И В :

У лютому 2023 року ОСОБА_1 звернувся до Кременецького районного суду Тернопільської області з позовом до Головного управління Національної поліції в Тернопільській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАР № 6337967 від 28.12.2022 про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн за ч.1 ст.122 КУпАП.

Рішенням Кременецького районного суду Тернопільської області від 16 березня 2023 року позов задоволено частково. Постанову про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 по справі про адміністративне правопорушення за ч. 1ст. 122 КУпАП серії ЕАР №6337967 від 28.12.2022 скасовано. Справу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1ст. 122 КУпАП направлено на новий розгляд до компетентного органу Головного управління Національної поліції в Тернопільській області. В іншій частині вимог відмовлено. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління Національної поліції в Тернопільській області на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 268 грн 40 коп.

Не погодившись з рішенням суду в частині не задоволення позовних вимог, вважаючи таке в цій частині необґрунтованим, ухваленим з неповним з`ясуванням судом обставин, що мають значення для справи, його оскаржив ОСОБА_1 . Просить скасувати рішення від 16.03.2023 в частині направлення справи на новий розгляд до компетентного органу Головного управління Національної поліції в Тернопільській області та закрити справу. В обґрунтування апеляційних вимог зазначив, що правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 122 КУпАП в частині порушення вимоги дорожньої розмітки 1.1, він не вчиняв, оскільки виходячи з дорожньої розмітки 1.1, то у вказаному місці, вона невірно нанесена на дорожнє покриття, так як в даному місці дороги наявні по одній полосі руху (а не 2+1). Крім того, з протилежного боку для заїзду на заправку є розрив у суцільній лінії, а при виїзді з заправки розриву немає. При цьому виїзд з заправки тією ж дорогою, що й заїзд заборонено дорожнім знаком. Тому, виїжджаючи з заправки слід повертати направо та продовжувати рух шукаючи, де суцільна лінія буде мати перериви, однак так зробити не було можливості, оскільки приблизно на відстані 30-40 м від виїзду з заправки є ще один виїзд на головну дорогу, на який виїжджав 40 тонний автомобіль з причіпом, завантажений щебнем, та вказаний автомобіль перекрив дорогу та тривалий час не міг виїхати через мокре дорожнє покриття. Відтак, апелянт стверджує, що він був вимушений перетнути суцільну лінію, щоб доїхати до дому, що не суперечить Правилам дорожнього руху, оскільки перетин суцільної лінії дозволяється при об`їзді перешкоди або обгону транспортного засобу, який рухається з швидкістю до 30 кілометрів за годину. Апелянт стверджує, що виїжджаючи зі заправки і направляючись до дому, перетинаючи вимушено суцільну лінію розмітки він не скоював правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 122 КУпАП, в розумінні статті 9 КУпАП, оскільки рух інших транспортних засобів на дорозі приблизно о 00 годин 40 хвилин був відсутній, з одного боку дороги рух був перекритий багатотонним автомобілем з причіпом, який перекрив дорогу та тривалий час не міг виїхати. Також апелянт вказав, що його дії не були протиправними, оскільки не посягали на громадський порядок, на будь-чию власність, права і свободи громадян, в даному випадку, його дії не впливали на права інших учасників руху, за які законом передбачена адміністративна відповідальність.

Учасники справи у судове засідання не з`явились, хоча були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду справи.

Позивач був належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду шляхом надіслання повідомлення на номер телефону, зазначений ним в апеляційній скарзі, вказане повідомлення прийняте ним 21.04.2023 о 09:50 год, що підтверджено телефонограмою.

Представник позивача подав заяву про розгляд справи без участі позивача та його представника.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши письмові докази, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, винесеною інспектором лейтенантом поліції Кременецького районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області Рачук О.А., серії ЕАР № 6337967 від 28.12.2022, ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн. У вказаній постанові зазначено, що до неї додана відеофіксація.

Згідно постанови 28.12.2022 о 00:56:12 по вул. Лятуринської, 5 у м. Кременець ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки «KIA CARENC» д.н.з. НОМЕР_1 порушив вимогу дорожньої розмітки 1.1, чим порушив п.8.1. ПДР України, а саме - порушив вимоги регулювання дорожнього руху.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що із відеозапису, на якому зафіксована процесуальна послідовність винесення оскаржуваної постанови у справі про адміністративне правопорушення щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності, видно, що розгляд справи поліцейським за ч.1 ст. 122 КУпАП не відбувся. Оскаржувана постанова винесена інспектором 28.12.2022 о 01:10:11, позивачу інспектором повідомлено про постанову 28.12.2022 о 01.36.23, після цього пред`явлено відеофіксацію події та повідомлено, що він може ознайомитися зі змістом постанови і доказами. Такими діями інспектор поліції порушив права особи, яка притягалася до адміністративної відповідальності, тому і порушено порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення, що є підставою для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Надаючи правову оцінку такому висновку суду першої інстанції, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог сторонами не оскаржене.

Згідно статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасниками дорожнього руху є особи, які використовують автомобільні дороги, вулиці, залізничні переїзди або інші місця, призначені для пересування людей та перевезення вантажів за допомогою транспортних засобів. До учасників дорожнього руху належать водії та пасажири транспортних засобів, пішоходи, велосипедисти, погоничі тварин. Учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Статтею 53 Закону України «Про дорожній рух» передбачено, що юридичні та фізичні особи, винні в порушенні законодавства про дорожній рух, відповідних правил, нормативів і стандартів, несуть відповідальність згідно з законодавством України.

Порядок початку руху, зміни руху за напрямком, розташування транспортних засобів і пішоходів, вибору швидкості руху та дистанції, обгону та стоянки, проїзду перехресть, пішохідних переходів і залізничних переїздів, зупинок транспортних засобів загального користування, користування зовнішніми світловими приладами, правила пересування пішоходів, проїзд велосипедистів, а також питання організації руху та його безпеки на території України відповідно до статті 41 Закону України «Про дорожній рух» регулюються Правилами дорожнього руху (далі ПДР), затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306.

Згідно п. 8.1 ПДР України регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками.

Розділом 34 ПДР України передбачено, що горизонтальна розмітка має таке значення: 1.1 (вузька суцільна лінія) - поділяє транспортні потоки протилежних напрямків (осьова розмітка) на дорогах з двома чи трьома (2 + 1) смугами руху в обох напрямках, позначає межі смуг руху у попутному напрямку (розділювальна розмітка), позначає межі проїзної частини, на які в`їзд заборонено (напрямні острівці та острівці безпеки); розділяє пішохідний і велосипедний рух на суміжних пішохідних та велосипедних доріжках, позначених знаком 4.18; розділяє смуги на велосипедних доріжках з двостороннім рухом у разі наближення до велосипедного переїзду, позначеного розміткою 1.15.

Частина 1 статті 122 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, що тягне за собою накладення штрафу в розмірі в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Нормами Закону України «Про Національну поліцію» № 580-VIII передбачено, що до повноважень Національної поліції відповідно до покладених на неї обов`язків належать: виявляти причини та умови, вживати заходів щодо попередження та усунення виявлених адміністративних правопорушень; патрульні поліцейські уповноважені перевіряти документи, що посвідчують особу, чи документи, що підтверджують певне право особи; складати протоколи про адміністративні правопорушення, застосовувати інші передбачені законом заходи забезпечення провадження у справах про адміністративні правопорушення; у випадках, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення, здійснювати провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймати рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечувати їх виконання.

Пунктом 5 розділу IV Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ, від 07.11.2015 № 1395 (далі Інструкція № 1395) передбачено, що постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі (додаток 5), складається у письмовій формі (заповнюється відповідно до вимог пункту 10 розділу ХV цієї Інструкції) або за наявності технічної можливості в електронній формі у вигляді стрічки, яка роздруковується за допомогою спеціальних технічних пристроїв, із зазначенням відомостей, що відповідають пунктам постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, наведеної у додатку 5 до цієї Інструкції..

У статті 276 КУпАП визначено місце розгляду справи про адміністративне правопорушення. Так, справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Процедуру оформлення поліцейськими підрозділів патрульної поліції та поліцейськими, на яких покладаються обов`язки із забезпечення безпеки дорожнього руху в окремих регіонах та населених пунктах, де тимчасово відсутня патрульна поліція, матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі визначає Інструкція № 1395.

У разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу (пункт 4 розділ 1 Інструкції № 1395).

Пункт 1 розділу ІІІ Інструкції № 1395 передбачає, що справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення.

У ст. 245 КУпАП закріплено, що завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Встановлено, що до матеріалів справи додано відеозапис, описаний у постанові про адміністративне правопорушення, який в розумінні ст. 251 КУпАП є належним доказом по справі. При цьому у постанові серії ЕАР № 6337967 від 28.12.2022 містяться відомості про вказаний доказ.

Суд апеляційної інстанції, дослідивши відеозапис, наданий стороною відповідача, встановив, що ОСОБА_1 28.12.2022 о 00:56:12 по вул. Лятуринської, 5 у м. Кременець, керуючи автомобілем марки «KIA CARENC» д.н.з. НОМЕР_1 , порушив вимогу дорожньої розмітки 1.1.

Разом з тим, як правильно зауважив суд першої інстанції, із вказаного відеозапису, на якому зафіксована процесуальна послідовність винесення оскаржуваної постанови у справі про адміністративне правопорушення щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності, видно, що розгляд справи поліцейським за ч.1 ст. 122 КУпАП не відбувся. Оскаржувана постанова винесена інспектором 28.12.2022 о 01:10:11, позивачу інспектором повідомлено про постанову 28.12.2022 о 01.36.23, після цього пред`явлено відеофіксацію події та повідомлено, що він може ознайомитися зі змістом постанови і доказами.

Отже, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що такими діями інспектор поліції порушив права особи, яка притягалася до адміністративної відповідальності, порушивши порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення, що є підставою для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Згідно п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Враховуючи, положення ст.286 КАС України, а також що відповідачем порушено порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення про накладення на позивача адміністративного стягнення, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про необхідність скасування такої постанови та надіслання справи на новий розгляд до компетентного органу Головного управління Національної поліції в Тернопільській області

Таким чином, суд першої інстанції вирішив спір у відповідності з нормами матеріального права та при дотриманні норм процесуального права, при цьому судом були повно і всебічно з`ясовані обставини в адміністративній справі з наданням оцінки аргументам учасників справи, а доводи апеляційної скарги їх не спростовують.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v.) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).

Керуючись ст.ст. 272, 286, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Кременецького районного суду Тернопільської області від 16 березня 2023 року без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя О. О. Большакова
судді А. Р. Курилець
О. І. Мікула