Справа № 420/10490/21
Суддя: Іванов Е.А.
Дата ухвалення: 2023-04-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

26 квітня 2023 року м. Одеса
Одеський окружний адміністративний суд у складі судді Іванова Е.А., розглянувши заяву про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання по адміністративній справі за позовом Головного управління ДПС в Одеській області до Фізичної особи-платника податків ОСОБА_1 про стягнення суми податкового боргу,-
В провадженні Одеського окружного адміністративного суду перебувала справа за позовом Головного управління ДПС в Одеській області до Фізичної особи-платника податків ОСОБА_1 (далі ФО-ПП ОСОБА_1 ) про стягнення з відповідача суми заборгованості:
- з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за рахунок річного декларування у сумі 4112,11 грн. на відповідний бюджетний рахунок;
- з військового збору у сумі 328,52 грн. на відповідний бюджетний рахунок.
Рішенням суду від 20.09.2021 року позов задоволено.

Вказане рішення набрало законної сили та видано виконавчий лист.

17.04.2023 року за вх.№12025/23 до суду надійшла заява позивача про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Відповідно до ч.3 ст.376 КАС України суд розглядає заяву про поновлення пропущеного строку в десятиденний строк у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду.

Разом з тим суд зазначає, що Указом Президента України від 24.02.2022 року №64/2022 з 5:30 24 лютого 2022 року в Україні введений воєнний стан.

Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 14.03.2022 №133/2022, затвердженого Законом України №7168 від 16.03.2022 року воєнний стан продовжений до 25.04.2022 року.

Указом Президента України від 18.04.2022 № 259/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України №2212-IX від 21.04.2022, воєнний стан продовжений до 25.05.2022 року.

Указом Президента України від 17 травня 2022 року №341/2022 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України №2263-IX від 22 травня 2022 року, воєнний стан продовжений до 23.08.2022 року.

Указом Президента України від 12 серпня 2022 року №573/2022 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України №2500-IX від 15.08.2022 року, воєнний стан продовжений на 90 днів.

Указом Президента України від 07 листопада 2022 року №757/2022 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України №2738-IX від 16.11.2022 року, воєнний стан продовжений до 19.02.2023 року.

З огляду на вищезазначені обставини через існуючу загрозу життю та здоров`ю людей заяву розглянуто в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч.1 ст.376 КАС України стягувачам, які пропустили строк для пред`явлення виконавчого листа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

В обґрунтування заяви про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання, заявником зазначено, що до ГУ ДПС в Одеській області виконавчий лист надійшов 18.01.2022 року. Разом з тим, у зв`язку з великим обсягом документів, які надходять до контролюючого органу та стислий строк пред`явлення виконавчого листа до виконання, запровадження Постановою Кабінету Міністрів України №211 від 11.03.2020 року «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби Covid-19, спричиненої корона вірусом SARS-CoV-2» на усій території України карантин установлено з 12.03.2020 року та його дію було продовжено відповідними постановами Кабінету Міністрів України та діє до теперішній час, було позбавлено можливості своєчасно та у досить стислі строки, а саме 6 календарних днів з моменту отримання виконавчого листа, а не 3 місяці, як це передбачено КАС України, для пред`явлення виконавчого листа, звернутись до виконавчої служби з метою виконання судового рішення.

Необхідною правовою підставою для поновлення строку пред`явлення виконавчого документа до виконання є наявність поважних причин такого пропуску.

ЄСПЛ напрацював наступні підходи до питання поновлення строків, а саме:

- поновлення пропущеного строку є порушенням принципу правової визначеності, тому має бути достатньо виправданим та обґрунтованим;

- поновленню підлягає лише той строк, який пропущений з поважних, об`єктивних, непереборних, не залежних від волі та поведінки особи обставин;

- оцінка поважності причин пропуску строку має здійснюватися індивідуально у кожній справі;

- будь-які поважні причини пропуску строку не можуть розцінюватися як абсолютна підстава для поновлення строку;

- необхідно враховувати тривалість пропуску строку,

- враховувати можливі наслідки його відновлення для інших осіб.

Суд звертає увагу, що встановлення законом процесуальних строків передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов`язків особи чи при розгляді будь-якого кримінального обвинувачення, що пред`являється особі, гарантує й стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), яка ратифікована Україною відповідним Законом від 17.07.1997 №475/97-ВР.

Ключовими принципами статті 6 Конвенції є верховенство права та належне здійснення правосуддя. Ці принципи також є основоположними елементами права на справедливий суд.

У пункті 36 рішення Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ, Європейський суд) від 04.12.1995 у справі «Белле проти Франції» (Bellet v. France) ЄСПЛ зазначив, що стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.

В той же час, у своїй практиці Європейський суд неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у 6 § 1 Конвенції, не є абсолютним і може підлягати обмеженню; такі обмеження допускаються з огляду на те, що за своїм характером право доступу потребує регулювання з боку держави. У цьому відношенні Високі Договірні Сторони користуються певними межами свободи розсуду, хоча остаточне рішення про те, чи було дотримано вимог Конвенції, має виносити Суд. Суд повинен переконатися, що застосовані обмеження не звужують чи не зменшують залишені особі можливості доступу до суду в такий спосіб або до такої міри, що це вже спотворює саму суть цього права. Крім того, обмеження суперечитиме пункту 1 статті 6 Конвенції, якщо воно не ставить законної мети і якщо не забезпечено відповідного пропорційного співвідношення між застосованими засобами та поставленою метою (див. рішення у справі «Вайт і Кеннеді проти Німеччини» [GC], №26083/94, ECHR 1999-I, пункт 59; рішення у справі "Т. Р. та К. М. проти Сполученого Королівства" [GC], №28945/95, пункт 98, ECHR 2001; рішення у справі "Z. та інші проти Сполученого Королівства" [GC], №29392/95, пункт 93, ECHR 2001, рішення від 12.07.2001 у справі за заявою №42527/98 «Принц Ліхтенштейну Ганс-Адам ІІ проти Німеччини» (CASE OF PRINCE HANS-ADAM II OF LIECHTENSTEIN v. GERMANY), пункт 44).

Право на доступ до правосуддя не є абсолютним і обмежене передусім встановленим строком звернення до суду. Такий підхід обумовлений необхідністю дотримання іншого, не менш важливого принципу - верховенства права, а точніше, одного з його елементів - принципу правової визначеності.

Поряд із цим, ЄСПЛ звертав увагу на те, що "застосовуючи процесуальні норми, національні суди повинні уникати як надмірного формалізму, який може вплинути на справедливість провадження, так і надмірною гнучкості, яка призведе до анулювання вимог процесуального законодавства (див. рішення у справі "Волчлі проти Франції" (Walchli v. France), заява №35787/03, п. 29, від 26.07.2007)".

Разом з тим, позивачем не наведено наявність поважних причин пропуску такого строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, що в свою чергу вказує на не зацікавленість особи у вирішенні даного питання в межах строків встановлених КАС України та іншими чинним нормами законодавства.

Суд критично ставиться до посилань заявника щодо корона вірусу, оскільки це не є поважною підставою для поновлення строку в даному випадку враховуючи, що представниками ГУ ДПС в Одеській області постійно подаються позови та/або заяви до Одеського окружного адміністративного суду починаючи зокрема з 12.03.2020 року (дата запровадження карантину на усій території України).

Також суд критично відноситься до підстави щодо великого обсягу роботи, оскільки це не є поважною причиною пропуску строку для пред`явлення виконавчого листа.

З урахуванням вищевикладеного, суд не вбачає підстав для задоволення заяви про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання, у зв`язку з чим суд дійшов висновку про необхідність відмови у задоволенні такої заяви.

Керуючись статтями 243, 248, 256, 376 КАС України, п.п.18.4 п.18 розділу VII Перехідні положення КАС, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання Головного управління ДПС в Одеській області - відмовити.

Ухвала набирає законної сили в порядку та строки встановлені ст.256 КАС України.

Ухвала суду може бути оскаржена до П`ятого апеляційного адміністративного суду в порядку та строки, встановлені статтями 293, 295 КАС України.

Суддя Е.А.Іванов