Справа № 520/24572/21
Суддя: Любчич Л.В.
Дата ухвалення: 2023-04-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2023 р.Справа № 520/24572/21
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Любчич Л.В.,

Суддів: Спаскіна О.А. , Присяжнюк О.В. ,

за участю секретаря судового засідання Токар А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 21.06.2022, головуючий суддя І інстанції: Спірідонов М.О., майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022, повний текст складено 28.06.22 по справі №520/24572/21

за позовом ОСОБА_1

до Харківської митниці як відокремлений підрозділ Державної митної служби України

про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2021 року ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) звернулась до суду з адміністративним позовом до Харківської митниці як відокремленого підрозділу Державної митної служби України (далі відповідача) в якому просила:

- визнати протиправним та скасувати наказ Харківської митниці від 28 жовтня 2021 року №192-о «Про звільнення ОСОБА_1 ».

- поновити її на посаді головного державного інспектора відділу митного оформлення «Сортувальний» митного поста «Куп`янськ» Харківської митниці, а за відсутності такої посади - на іншій рівнозначній посаді в цьому (або іншому) державному органі.

- стягнути з відповідача на її користь середній заробіток за час вимушеного прогулу з 09.11.2021 до набрання законної сили судовим рішенням у справі.

- допустити негайне виконання рішення суду в частині поновлення на посаді в Харківській митниці як відокремленому підрозділі Державної митної служби України та виплатити заробітної плати у межах стягнення за 1 місяць.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 21.06.2022 відмовлено в задоволенні адміністративного позову.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просила скасувати оскаржуване судове рішення та ухвалити постанову, якою задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначила, що відповідачем на підтвердження правомірності оскаржуваного наказу про звільнення так і не надано до суду акту про призначення на посаду, у якому суб`єкт призначений в особі Харківської митниці встановив позивачу випробування з метою перевірки відповідності державного службовця займаній посаді із зазначенням його строку.

На думку апелянта, суд першої інстанції у рішенні від 21.06.2022 не прийняв до уваги доводів позивачки, що укладений з нею контракт про проходження державної служби №363 від 30.06.2021 має строк дії з 01.07.2021 по 01.07.2024.

Крім цього вказала, що в.о заступника начальника митного поста начальник відділу митного оформлення «Сортувальний» митного поста «Куп`янськ» зазначив, що у встановлений строк випробування ОСОБА_1 , згідно вимог наказу Держмитслужби України від 06.09.2021 №671 «Про проведення тестування з питань кваліфікації та благонадійності», проходила друге експериментальне тестування, передбачене Порядком реалізації проекту щодо тестування посадових осіб митних органів з питань кваліфікації та благонадійності. Зазначене тестування позивачем вдруге пройдено неуспішно, а саме, за результатами повторного тестування тест 1 не складено, тест 2 отримано відмітку добре, до тесту 3 була не допущена. Враховуючи положення частини 6 статті 35 Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 №889-VІІ (далі Закон №889-VІІ) та вимоги наказу Державної митної служби України від 05.04.2021 №227 «Про деякі питання організації роботи з персоналом» (далі Наказ №227) відповідач зробив висновок, що ОСОБА_1 не відповідає займаній посаді.

Однак, у поданій відповідачем копії доповідної записки від 27.10.2021 №7.14-28- 06/562, виникло виконання завдання - успішне проходження повторного тестування, не визначене ані Контрактом № 363, ані Графіком до цього Контракту №363. При цьому, з урахуванням наведених позивачем у позові помилок у зазначенні посади ОСОБА_1 у розділі «Висновок» цієї доповідної записки, та з урахуванням наведеної практики Верховного Суду (постанова від 25 серпня 2020 року у справі № 826/19766/16) відповідач переробив висновки та пропозиції цієї доповідної записки.

Зазначила, що на підтвердження звільнення ОСОБА_1 відповідач надав до суду відомості про проходження нею у період перебування на державній службі тестування. Відповідач лише додатково підтверджує, що фактично позивача звільнено з займаної посади у зв`язку з непроходженням тестування.

На думку апелянта, суд першої інстанції обґрунтовуючи правомірність прийнятого відповідачем оскаржуваного наказу про звільнення не звернув уваги на те, що наказ Державної митної служби України №671 «Про проведення тестування з питань кваліфікації та благодійності» прийнято 06.09.2021, тобто вже після укладення 30.06.2021 Харківською митницею контракту №363 з ОСОБА_1 головним державним інспектором відділу митного оформлення «Сортувальний» митного поста «Куп`янськ» Харківської митниці. Виконання завдання відповідно до Контракту №363 щодо успішного проходження тестування не могло бути внесенем як завдання до Контракту.

Згідно з положеннями ч.1, 3 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів, вислухавши суддю доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які апелянт посилається в апеляційній скарзі дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судовим розглядом встановлено обставини, які не оспорено сторонами.

Відповідно до наказу від 18.02.2021 №105 «Про проходження державної служби з укладанням контракту» Харківською митницею, як відокремленим підрозділом Державної митної служби України із ОСОБА_1 було укладено контракт про проходження державної служби №363 від 30.06.2021.

З даним наказом позивачку було ознайомлено під підпис, що підтверджується відомістю ознайомлення посадових осіб відділу митного оформлення «Сортувальний» митного поста «Купянськ» з наказом Харківської митниці від 30.06.2021 №10-о «Про призначення працівників».

З метою встановлення відповідності займаній посаді ОСОБА_1 було встановлено випробування строком шість місяців за вказаною посадою, на підставі частини 1 статті 35 Закону №889-VІІ та відповідно до пункту 1 Наказу №227.

Пунктом 2 вказаного наказу затверджений Перелік завдань, які крім інших профільних обов`язково визначаються на строк випробування.

Серед обов`язкових завдань на випробувальний термін, з якими позивачку було ознайомлено під підпис, їй серед іншого встановлено завдання «Успішне проходження повторного тестування, передбаченого постановою Кабінету Міністрів України від 30 вересня 2020 року №916, відповідно до пункту 20 Порядку реалізації експериментального проекту щодо тестування осіб митних органів з питань кваліфікації та благонадійності, затвердженого цією постановою».

Тестування, яке проводилось на виконання наказу Державної митної служби України від 13.04.2021 №248 «Про проведення тестування кваліфікації та благонадійності» ОСОБА_1 вперше проходила 20.04.2021 та отримала наступні оцінки:

Тест 1 «Знання митного та антикорупційного законодавства» - 15 балів - оцінка «незадовільно»;

Тест 2 «Загальні здібності» - 14 балів - оцінка «незадовільно»;

Тест 3 «Благонадійність» - недопущенна за результатами тестування 1 та 2.

На виконання наказу Державної митної служби України від 06.09.2021 №671 «Про проведення тестування з питань кваліфікації та благонадійності» на підставі заяви поданої позивачкою, її було допущено до повторного проходження тестування.

21.09.2021 Харківською митницею проведено повторне тестування, за результатами якого ОСОБА_1 отримані наступні оцінки:

Тест 1 «Знання митного та антикорупційного законодавства» - 11 балів - оцінка «незадовільно»;

Тест 2 «Загальні здібності» - 21 бал - оцінка «добре»;

Тест 3 «Благонадійність» - недопущенна за результатами тестування 1.

27.10.2021 керівником відділу митного оформлення «Сортувальний» митного поста «Куп`янськ», було підготовлено доповідну записку від 27.10.2021 №7.14-28-06/562 щодо забезпечення виконання вимог Наказу №227, в якій доведено керівнику митниці про невиконання ОСОБА_1 завдань встановлених на випробувальний термін.

Наказом Харківської митниці від 28.10.2021 №192-о «Про звільнення ОСОБА_1 », попереджено 29.10.2021 ОСОБА_1 про звільнення, 08.11.2021 припинено дію контракту №363 про проходження державної служби від 30.06.2021 у зв`язку із встановленням невідповідності займаній посаді протягом строку випробовування, та звільнено 08.11.2021 позивачку з займаної посади.

29.10.2021 листом №7.14-1/12/10/4318 копію вказаного наказу було направлено на електронну адресу, вказану у особовій справі ОСОБА_1 .

Позивачка, вбачаючи в зазначеному наказі порушення своїх прав, звернулась за їх захистом до суду.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив того, що оскаржуваний наказ Харківської митниці від 28 жовтня 2021 року №192-о «Про звільнення ОСОБА_1 » є законним та таким, що прийнятий в межах чинного законодавства України, а тому не підлягає скасуванню.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції та зазначає.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частинами 1 та 6 статті 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.

Принципи, правові та організаційні засади забезпечення публічної, професійної, політично неупередженої, ефективної, орієнтованої на громадян державної служби, яка функціонує в інтересах держави і суспільства, а також порядок реалізації громадянами України права рівного доступу до державної служби, що базується на їхніх особистих якостях та досягненнях визначає Закон №889-VIII.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 87 цього Закону підставами для припинення державної служби за ініціативою суб`єкта призначення є, зокрема, встановлення невідповідності державного службовця займаній посаді протягом строку випробування.

Згідно ст. 35 Закону №889-VIII в акті про призначення на посаду суб`єкт призначення може встановити випробування з метою встановлення відповідності державного службовця займаній посаді із зазначенням його строку. При призначенні особи на посаду державної служби вперше встановлення випробування є обов`язковим. На строк випробування державному службовцю визначаються завдання, зміст та обсяг яких має відповідати посадовим обов`язкам. Строки виконання завдань мають бути реальними для досягнення необхідного результату. Випробування встановлюється строком від одного до шести місяців. У разі незгоди особи з рішенням про встановлення випробування вона вважається такою, що відмовилася від зайняття посади державної служби. У такому разі застосовується відкладене право суб`єкта призначення на повторне визначення переможця конкурсу. Якщо державний службовець у період випробування був відсутній на роботі у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, перебуванням у додатковій відпустці у зв`язку з навчанням або з інших поважних причин, строк випробування продовжується на відповідну кількість днів, протягом яких він фактично не виконував посадові обов`язки. Суб`єкт призначення має право звільнити державного службовця з посади до закінчення строку випробування у разі встановлення невідповідності державного службовця займаній посаді на підставі пункту 2 частини першої статті 87 цього Закону. Суб`єкт призначення попереджає державного службовця про звільнення у письмовій формі не пізніш як за сім календарних днів. У разі якщо строк випробування закінчився, а державного службовця не ознайомлено з наказом про його звільнення з посади державної служби, він вважається таким, що пройшов випробування.

Порядок реалізації експериментального проекту щодо тестування посадових осіб митних органів з питань кваліфікації та благонадійності, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 30.09.2020 №916 визначає процедуру реалізації експериментального проекту щодо тестування з питань кваліфікації та благонадійності посадових осіб територіальних органів Держмитслужби, які відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30.09.2020 №895 «Деякі питання територіальних органів Державної митної служби» реорганізуються шляхом приєднання до Держмитслужби (далі - посадові особи), а також тестування на благонадійність посадових осіб митних органів, що включаються до складу комісій з проведення тестування з питань кваліфікації та благонадійності.

Пунктом 2 Порядку встановлено, що тестування посадових осіб з питань кваліфікації та благонадійності (далі - тестування) проводиться з метою підвищення ефективності діяльності митних органів, запровадження моніторингу та контролю кваліфікації та благонадійності та відповідного інформування суб`єкта призначення.

Згідно п. 13 Порядку тестування включає: 1) тестування рівня знань митного та антикорупційного законодавства (далі - тестування №1); 2) тестування на загальні здібності (зокрема, абстрактне мислення, числове мислення, вербальне мислення) (далі - тестування №2); 3) тестування на благонадійність (далі - тестування №3), яке є психологічним тестом, призначеним оцінити особистісні фактори благонадійності та лояльності посадових осіб для виявлення посадових осіб із ризиками схильності до порушення встановлених правил та непродуктивної поведінки на робочому місці.

Відповідно до п. 20 Порядку у разі набрання посадовою особою за результатами проходження тестування №1 та тестування №2 кількості балів, яка дорівнює або є більшою мінімально допустимої кількості балів для відповідного виду тестування, посадова особа допускається до тестування №3. Посадова особа, яка за результатами проходження тестування №1 та/або тестування №2 набрала меншу кількість балів, ніж мінімально допустима, або була відсторонена від подальшого проходження тестування відповідно до пункту 18 цього Порядку, не допускається до проходження тестування №3, а комісія приймає рішення про неуспішне проходження тестування.

За бажанням такої посадової особи допускається ще один раз пройти тестування №1 та/або тестування №2, але не раніше ніж протягом одного місяця від дати проходження відповідного виду тестування, про що під підпис такої посадової особи робиться відмітка у протоколі засідання комісії.

Пунктом 21 Порядку унормовано, що результати тестування фіксуються у протоколі засідання комісії, який підписують усі присутні члени комісії.

Згідно з п. 23 Порядку, про результати тестування комісія інформує суб`єкта призначення, який в установленому законом порядку приймає рішення щодо переведення посадової особи до територіального органу Держмитслужби, утвореного відповідно до статті 21-1 Закону України «Про центральні органи виконавчої влади».

З матеріалів справи вбачається, що 30.06.2021 Харківською митницею, як відокремленим підрозділом Державної митної служби України укладено з ОСОБА_1 контракт про проходження державної служби №363.

Згідно п. 21 вказаного контракту дія контракту припиняється, зокрема, за ініціативою державного органу - у разі невиконання або неналежного виконання особо умов цього контракту.

Відповідно до п. 22 контракту неналежним виконанням або невиконанням особою цього контракту вважається, серед іншого, невиконання посадовою особою завдання(завдань) у строки, визначені графіком виконання завдань, недосягнення особою ключових показників завдання (завдань) та невиконання додаткових умов цього контракту.

Пунктом 17.1 контракту визначено, що додатковими умовами контракту про проходження державної служби, зокрема, особі може бути встановлено випробовування з метою визначення її відповідності займаній посаді строком від одного до шести місяців.

ОСОБА_1 на період випробування затверджено перелік завдань, серед обов`язкових завдань на випробувальний термін, встановлено завдання «Успішне проходження повторного тестування, передбаченого постановою Кабінету Міністрів України від 30 вересня 2020 року №916, відповідно до пункту 20 Порядку реалізації експериментального проекту щодо тестування осіб митних органів з питань кваліфікації та благонадійності, затвердженого цією постановою».

21.09.2021 Харківською митницею проведено тестування, за результатами якого ОСОБА_1 отримані наступні оцінки: Тест 1 «Знання митного та антикорупційного законодавства» - 11 балів - оцінка «незадовільно»; Тест 2 «Загальні здібності» - 21 бал - оцінка «добре»; Тест 3 «Благонадійність» - недопущенна за результатами тестування 1.

Колегія суддів, зауважує, що приписи Порядку не встановлюють такої міри відповідальності за неуспішне складення тесту, як звільнення зі служби.

Більш того, проведений ретельний аналіз Порядку дозволяє стверджувати, що процедура тестування з питань кваліфікації та благонадійності стосується посадових осіб територіальних органів Держмитслужби, які реорганізуються шляхом приєднання до Держмитслужби з метою відповідного інформування суб`єкта призначення.

Міністерство фінансів України у своєму роз`ясненні щодо застосування Порядку №916 повідомило, що даний нормативний акт визначає процедуру реалізації експериментального проекту щодо тестування посадових осіб територіальних органів Держмитслужби, які фактично працюють та не стосується питань вступу на державну службу, а також не передбачає звільнення з державної служби з інших, ніж передбачено Законом №889-VIII підстав. Ціллю експериментального проекту є забезпечення суб`єкта призначення інформацією про результати тестування посадових осіб, яка враховуватиметься при визначенні посади для переведення відповідного державного службовця у встановленому законом порядку. Експериментальний проект за предметом правового регулювання не стосується основ державної служби.

Тобто проходження процедури тестування з питань кваліфікації та благонадійності застосовується до осіб, які мають намір працювати в територіальних органах Держмитслужби та не може бути підставою для звільнення вже призначеного працівника.

Як вбачається з матеріалів справи, з 01 липня 2021 року позивачку було переведено до Харківської митниці, як відокремленого підрозділу Державної митної служби України.

З урахуванням вище зазначеного, колегія суддів не погоджується з твердженням відповідача про повторне незадовільне складання тесту на загальні здібності, оскільки у неї відсутній обов`язок проходити відповідні тестування, а відповідача враховувати їх результати. Результати тестування від 20.04.2021 не можуть бути віднесені до процедури тестування, визначеної ОСОБА_1 під час проходження випробувального терміну, оскільки вказана процедура тестування відбулась до призначення останньої на посаду та до затвердження переліку завдань на період випробування.

Крім цього, колегія суддів дослідила доповідну записку щодо невиконання ОСОБА_1 завдань, визначених на період строку випробування та констатує, що вона складена виключно стосовно події не проходження позивачем тестування та не містить жодних відомостей про виконання інших завдань, встановлених позивачеві на період строку випробування.

Враховуючи вище зазначене та положення правових норм, колегія суддів вважає, що відповідачем не проведено належну оцінку діяльності позивача у період проходження строку випробування та прийнято необґрунтоване рішення про невідповідність ОСОБА_1 займаній посаді, як наслідок оскаржуваний наказ №192-о від 28.10.2021 «Про звільнення ОСОБА_1 » є протиправним та підлягає скасуванню, а позивач - поновленню на посаді головного державного інспектора відділу митного оформлення «Сортувальний» митного поста «Куп`янськ» Харківської митниці з 09.11.2021.

Щодо вимоги позивача про поновлення її на іншій рівнозначній посаді в цьому (або іншому) державному органі, колегія суддів зазначає.

Законодавством чітко передбачено спосіб відновлення порушеного права особи, яка була незаконно звільнена шляхом її поновлення на займаній посаді. Виходячи із положень КЗпП України незаконно звільнений працівник не поновлюється на попередній роботі лише тоді, коли повністю ліквідоване підприємство.

Колегія суддів зазначає, що закон не наділяє орган, який розглядає трудовий спір, повноваженнями на обрання іншого способу захисту трудових прав, ніж зазначені в частині першій статті 235 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України) з покладанням на відповідача непередбачених законодавством обов`язків, а відтак встановивши, що звільнення відбулось з порушенням установленого законом порядку, суд зобов`язаний поновити працівника на попередній роботі.

Окрім того, частиною 2 ст. 235 КЗпП України встановлено, що при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Згідно правового висновку, зазначеного у постанові Верховного Суду України від 14.01.2014 у справі №21-395а13, суд, ухвалюючи рішення про поновлення на роботі, має вирішити питання про виплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу, визначивши при цьому розмір такого заробітку за правилами, закріпленими у порядку.

Згідно з п. 5 Порядку №100, нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати провадиться виходячи з розміру середньоденної (годинної) заробітної плати.

Згідно з п. 8 Порядку №100, нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

Згідно довідки №7.14.22.02/23 від 08.11.2021 про розрахунок середньомісячної та середньоденної заробітної плати ОСОБА_1 на момент звільнення 08.11.2021 вбачається, що позивачу за вересень-жовтень 2021 року, нараховано заробітну плату у сумі 33 175, 06 грн.

Колегією суддів встановлено, що середньомісячна заробітна плата складає 22 449,26 грн, а середньоденна заробітна плата позивача складає 1 065,84 грн.

Період вимушеного прогулу складає 16 місяців та 27 робочих днів, зокрема, у період з 10 листопада 2021 року (наступний день після звільнення) по 17 квітня 2023 року (день ухвалення судом апеляційної інстанції постанови).

Таким чином, заробітна плата ОСОБА_1 за час вимушеного прогулу, складає: 387 965, 84 грн, тому вказана сума підлягає стягненню з відповідача.

Ухвалюючи дане судове рішення, колегія суддів керується ст. 322 КАС України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, практикою Європейського суду з прав людини (рішення «Серявін та інші проти України») та Висновком №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів (п.41) щодо якості судових рішень.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини по справі «Серявін та інші проти України» (п.58) суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішенні судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Пунктом 41 Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів зазначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Враховуючи вищезазначені положення, дослідивши фактичні обставини та питання права, що лежать в основі спору у цій справі, колегія суддів дійшла висновку про відсутність необхідності надання відповіді на інші аргументи сторін, оскільки судом були досліджені усі основні питання, які є важливими для прийняття даного судового рішення.

Відповідно до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Оскільки рішення суду першої інстанції ухвалене з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, колегія суддів дійшла висновку про скасування рішення суду першої інстанції, з прийняттям постанови про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 21 червня 2022 року по справі №520/24572/21 скасувати.

Прийняти постанову, якою адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати наказ Харківської митниці від 28 жовтня 2021 року №192-о «Про звільнення ОСОБА_1 ».

Поновити ОСОБА_1 на посаді головного державного інспектора відділу митного оформлення «Сортувальний» митного поста «Куп`янськ» Харківської митниці з 09.11.2021.

Стягнути з Харківської митниці як відокремленого підрозділу Державної митної служби України () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) середній заробіток за час вимушеного прогулу, а саме з 09.11.2021 по день ухвалення даного судового рішення у сумі 387965 грн 84 коп.

В іншій частині в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя Л.В. Любчич
Судді О.А. Спаскін О.В. Присяжнюк
Повний текст постанови складено 27.04.2023