Справа № 280/5272/22
Суддя: Сафронова С.В.
Дата ухвалення: 2023-04-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

28 квітня 2023 року м. Дніпросправа № 280/5272/22

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Сафронової С.В. (доповідач),

суддів: Чепурнова Д.В., Мельника В.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 29.12.2022 року в адміністративній справі №280/5272/22 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_2 звернулась до Запорізького окружного адміністративного суду із позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, в якій позивач просить суд: визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо незарахування ОСОБА_2 в пільговому обчисленні трудовий стаж роботи в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, за період з 26 листопада 1980 року по 01 січня 1991 року із розрахунку один рік фактичної роботи за один рік шість місяців; зобов`язати Головне управління Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області зарахувати ОСОБА_2 в пільговому обчисленні трудовий стаж роботи в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, за період з 26 листопада 1980 року по 01 січня 1991 року з розрахунку один рік фактичної роботи за один рік шість місяців та провести перерахунок і виплату пенсії (з урахуванням виплачених сум) з 13 липня 2020 року; визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області нездійснення перерахунку пенсії ОСОБА_2 із урахуванням довідок про заробітну плату від 22.1 1.2021 року за вихідним № 176, виданих Муніципальною казеною установою Муніципальний архів Томионського району Республіки Саха (Якутія); зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області здійснити ОСОБА_2 перерахунок та виплату пенсії з урахуванням найвигіднішого періоду заробітної плати за 60 місяців до 01 липня 2000 відповідно до довідок про заробітну плату від 22.11.2021 року за вихідним № 176, виданих Муніципальною казеною установою Муніципальний архів Томпонського району Республіки Саха (Якутія) відповідно до Порядку визначення заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії особам, що у період до запровадження обмеження максимального розміру заробітної плати (доходу), з якої сплачувалися внески па державне соціальне страхування або збір на обов`язкове державне пенсійне страхування, отримували заробітну плату (дохід) за результатами роботи, строк виконання якої перевищував календарний місяць, затвердженого Постановою КМУ від 20.04.2005 № 306 з часу призначення пенсії із урахуванням різниці, що вже була виплачена.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на те, що звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області із заявою про перерахунок пенсії з урахуванням кратності обчислення стажу роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, з 26 листопада 1980 року по 27 червня 1992 року. Вказує, що їй було відмовлено у перерахунку з мотивів відсутності письмового трудового договору, що є безпідставним, адже основним і достатнім документом є трудова книжка, у якій наявні відповідні записи та які також підтверджені архівними довідками. Крім того, вказує, що факт її роботи в зазначений період на вище зазначеному підприємстві підтверджується наданими, на запит Пенсійного фонду України, Муніципальною казеною установою «Муніципальний архів Томпонського району» Республіки Саха (Якутія) архівними довідками на трьох відокремлених листах за вих. № 176 від 22.11.2021 року, які знаходяться в матеріалах пенсійної справи. Також посилається на те, що Муніципальною казеною установою «Муніципальний архів Томпонського району» Республіки Саха (Якутія), до архівних довідок додано належним чином завірені ксерокопії заведених підприємством на позивача особистих карток (лицьових рахунків та лицьових карток), щодо нарахування та видачі їй заробітної плати за період роботи з 1985 року по 1992 рік та особистої картки форми Т-2, які є первинними документами та підтверджують відомості викладені в архівних довідках. Проте, при обчисленні їй розміру пенсії, зазначені документи не взято до уваги та відповідно не правильно визначено розмір середньої зарплати, виходячи з якого позивачу нарахована пенсія. Вважає бездіяльність відповідача протиправною, на підставі чого, просить позовні вимоги задовольнити.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 29.12.2022 року адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо не зарахування ОСОБА_2 в пільговому обчисленні стажу роботи в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, за період з 26 листопада 1980 року по 01 січня 1991 року із розрахунку один рік фактичної роботи за один рік шість місяців. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_2 з 01.04.2022 шляхом зарахування в пільговому обчисленні періоду роботи з 26.11.1980 по 01 січня 1991 року в районах Крайньої Півночі із розрахунку один рік роботи за один рік шість місяців. В іншій частині позовних вимог, - відмовлено.

Із цим рішенням суду першої інстанції не погодився відповідач та оскаржив в апеляційному порядку. Вважає його необґрунтованим, таким, що прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому просить скасувати судове рішення та постановити нове, яким у задоволенні позову відмовити повністю.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Враховуючи те, що апеляційну скаргу подано на рішення суду першої інстанції, ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, суд апеляційної інстанції вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з таких мотивів.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що з ОСОБА_2 звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області із заявами про перерахунок пенсії, де просила зарахувати в пільговому обчисленні трудовий стаж роботи в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі з розрахунку один рік фактичної роботи за один рік шість місяців та провести перерахунок і виплату пенсії (з урахуванням виплачених сум) з 13 липня 2020 року та з урахуванням найвигіднішого періоду заробітної плати за 60 місяців до 01 липня 2000 відповідно до довідок про заробітну плату від 22.11.2021 року за вихідним № 176.

Листом Головного управління пенсійного фонду України в Запорізькій області від 28.06.2022 вих. № 6218-5651/3-02/8-0800/22 повідомлено, що позивачем надано заяву на перерахунок пенсії згідно із статтею 40 Закону № 1058, яку розглянуто Відділом перерахунків пенсій № 2 управління пенсійного забезпечення в Хмельницькій області та винесено рішення про відмову Вам в проведенні перерахунку від 08.04.2022 року. Також вказує, що період роботи з 26.11.1980 року по 27.06.1992 року зарахований до страхового стажу календарно, оскільки в наданій довідці пільгове користування в районах Крайньої Півночі не зазначено (тобто провести перерахунок в пільговому обчисленні стажу підстави відсутні).

Позивач не погодившись з бездіяльністю відповідача щодо перерахунку пенсії та з вимогою вчинити певні дії, звернувся з даним адміністративним позовом до суду..

Задовольняючи частково позовні вимоги у повному обсязі, суд першої інстанції виходив з того, що надані позивачем документи підтверджують наявність достатніх та необхідних правових підстав для зарахування спірних періодів його роботи в районах Крайньої Півночі до трудового стажу.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій визначені Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV від 09.07.2003 (далі - Закон № 1058-IV).

В розумінні ст. 1 Закону №1058-IV під поняттям «пенсія» розуміється щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом; страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески.

Відповідно до ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 №1788-XII (далі - Закон №1788-XII) основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встанолюється Кабінетом Міністрів України.

Аналогічне положення міститься у п.1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №637 від 12.08.1993 (далі - Порядок №637).

Згідно п. 5 розділу XV Прикінцевих положень Закону №1058-IV, період роботи до 01.01.1991 в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі колишнього Союзу РСР, а також на острові Шпіцберген, зараховується до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло до 01.01.1991.

Пільгове обчислення страхового стажу застосовується для осіб, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та на яких поширювалися пільги, передбачені для працюючих в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, відповідно до Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10.02.1960 «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі», постанови Ради Міністрів Союзу РСР №148 від 10.02.1960 «Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР» від 10.02.1960 «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі», Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 26.09.1967 «Про розширення пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі».

За змістом наведеної норми (в редакції Закону №32-V від 26.07.2006), пільгове обчислення страхового стажу провадиться на підставі трудової книжки, або письмового трудового договору, або довідки, в яких зазначено період роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та користування пільгами, передбаченими вищезазначеними нормативно-правовими актами.

Отже, з огляду на вищенаведені норми права, для обчислення пільгового стажу при роботі в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до неї, повинні бути надані або трудова книжка або письмовий трудовий договір або довідка, в якій зазначено період роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі. Тобто достатньо одного із перерахованих документів, а не їх сукупність.

Перелік районів Крайньої Півночі і місцевостей, прирівняних до районів Крайньої Півночі, на яких розповсюджується дія Указів Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року і від 26 вересня 1967 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі», визначений постановою Ради Міністрів СРСР від 10 листопада 1967 року № 1029 Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради СРСР від 26.09.1967 «Про розширення пільг осіб, що працюють у районах Крайньої Півночі та у місцевостях прирівняних до районів Крайньої Півночі» (в редакції постанови Ради Міністрів СРСР від 03 січня 1983 року № 12).

Підпунктом «д» пункту 5 Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10.02.1960 «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі» передбачено, що робітникам, які переводяться, направляються або запрошуються на роботу в райони Крайньої Півночі і в місцевості, які прирівнюються до районів Крайньої Півночі, з інших місцевостей держави, на умовах укладення ними трудових договорів на роботу в цих районах на строк 5 років, а на островах Північного Льодовитого океану - два роки, надавати додаткові наступні пільги: зараховувати один рік роботи в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, які прирівнюються до районів Крайньої Півночі, за один рік і шість місяців при обчисленні стажу, який дає право на отримання пенсії за віком і по інвалідності. Пільги, які передбачені цією статтею, надаються також особам, які прибули в райони Крайньої Півночі і в місцевості, які прирівнюються до районів Крайньої Півночі, за власним бажанням і які уклали строковий договір про роботу в цих районах.

Указом Президії ВР СРСР від 29 вересня 1967 року було скорочено тривалість трудового договору, який надає право на отримання пільг, передбачених статтею 5 Указу Президії Верховної Ради СРСР від 10 лютого 1960 року, а саме: зарахування одного року роботи в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, за один рік і шість місяців роботи при обчисленні стажу, що дає право на отримання пенсії за віком та по інвалідності, виключно працівникам, які прибули на роботу в райони Крайньої Півночі та місцевості, прирівняні до районів Крайньої Півночі з інших місцевостей країни за умови укладення ними трудового договору про роботу в цих районах строком на три роки.

Згідно п.3 постанови Ради Міністрів Союзу РСР №148 від 10.02.1960 «Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10.02.1960 «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі» працівникам, які користуються в даний час пільгами, кожний рік роботи в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, які прирівнюються до районів Крайньої Півночі, до 01.03.1960 зараховувати за два роки роботи при розрахунку стажу для отримання пенсії за віком, по інвалідності і за вислугу років, а після 01.03.1960 - за один рік і шість місяців роботи при обрахуванні стажу для отримання пенсії за віком і по інвалідності.

Відповідно до пунктів 1, 2 Розділу 1 Інструкції № 530/П-28, пільги, встановлені Указами Президії Верховної Ради СРСР від 10 лютого 1960 «Про впорядкування пільг для осіб, що працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі» і від 26 вересня 1967 року «Про розширення пільг для осіб, що працюють з районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі», надаються всім робочим і службовцям (в тому числі місцевим жителям і іншим особам, прийнятим на роботу на місці) державних, кооперативних і громадських підприємств, установ, організацій, що знаходяться в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі».

Пільги, передбачені статтями 1, 2, 3, 4 Указу Президії Верховної Ради СРСР від 10 лютого 1960 року, з урахуванням змін та доповнень, внесених Указом від 26 вересня 1967 року, надаються незалежно від наявності письмового строкового трудового договору.

На думку апеляційного суду, системний аналіз вказаних положень дає підстави дійти висновку, що достатньою та необхідною правовою підставою для обчислення стажу роботи особи в районах Крайньої Півночі та прирівняних до них місцевостях із застосуванням пільгового коефіцієнту (один рік за один рік і шість місяців) є сукупність наступних обставин:

1) документальне підтвердження наявності в особи стажу роботи в районах Крайньої Півночі та прирівняних до них місцевостях;

2) поширення на особу в період її роботи в таких місцевостях пільг, регламентованих Указами Президії ВР СРСР від 10 лютого 1960 року та від 29 вересня 1967 року та Постановою Ради Міністрів Союзу РСР від 10 лютого 1960 року № 148 «Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі».

При цьому, основним документом, підтверджуючим факт роботи особи в районах Крайньої Півночі та прирівняних до них місцевостях є її трудова книжка, а також ці обставини можуть підтверджуватися й іншими документами.

Суд апеляційної інстанції зауважує, що згідно записів згідно з трудовою книжкою позивачки НОМЕР_1 від 26.02.1979 остання працювала в періоди з 26.11.1980 по 02.10.1984 на різних посадах на Шахті «Нежданінська» комбіната «Джугджурзолото», яка 01.06.1981 року перейменована в рудник «Нежданінський» комбіната «Джугджурзолото».

В матеріалах справи також наявні архівні довідки від 22.11.2021 № 176, що підтверджують вказані періоди роботи позивачки на вищевказаному підприємстві. Згідно вказаних довідкок підприємство знаходиться на території Томпонського району Республіка Саха (Якутія) в с. Нежданинское, який відповідно до Постанови СМ СРСР від 03.01.1983 №12 «Про внесення змін і доповнень в перелік районів Крайньої Півночі та місцевостей, прирівняних до районів Крайньої Півночі, затверджений постановою СМ СРСР від 10.11.1967 №1029» віднесений до районів Крайньої Півночі, де застосовується районний коефіцієнт до заробітної плати, рівний 1,6 для працівників невиробничих сфер та 1,7 для працівників виробничих сфер.

Отже, стаж роботи позивача в районах Крайньої Півночі та місцевостях прирівняних до районів Крайньої Півночі підтверджується відомостями, що містяться в трудовій книжці та наданих довідках, в яких зазначено період його роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, тобто у відповідності до вимог до п. 5 розділу XV Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», що є підставою для здійснення пільгового обчислення його страхового стажу.

Аналогічний висновок міститься у постановах Верховного Суду від 19.09.2019 по справі №348/2208/16-а, від 14.11.2019 по справі №265/6105/16-а, який в силу положень ч. 5 ст. 242 КАС України має бути врахований при розгляді цієї справи.

Таким чином, апеляційна скарга Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області не спростовує правильність доводів, яким мотивовано судове рішення, зводиться по суті до переоцінки проаналізованих судом доказів та не дає підстав вважати висновки суду першої інстанції помилковими.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального права, тому відповідно до ст. 316 КАС України, апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, рішення суду без змін.

Керуючись ст. ст. 311, 316, 321, 322, 325, 328, КАС України, суд -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області - залишити без задоволення, а рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 29.12.2022 року в адміністративній справі №280/5272/22- без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України.

Головуючий - суддя С.В. Сафронова

суддя Д.В. Чепурнов

суддя В.В. Мельник