Справа № 620/4716/23
Суддя: Поліщук Л.О.
Дата ухвалення: 2023-04-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
26 квітня 2023 року Чернігів Справа № 620/4716/23
Чернігівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Поліщук Л.О., розглянувши в порядку письмового провадження заяву представника ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними та скасування наказів, зобов`язання вчинити певні дії,
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Військової частини НОМЕР_1 , в якому просить:
визнати незаконними та скасувати накази командира Військової частини НОМЕР_1 від 11.04.2023 № 45-РС та від 12.04.2023 № 46-РС, наказ начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 14.04.2023 № 104, якими ОСОБА_1 було виключено із списків особового складу ІНФОРМАЦІЯ_2 та переведено в розпорядження командира військової частини НОМЕР_2 військової частини НОМЕР_3 ;
зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 та ІНФОРМАЦІЯ_1 поновити ОСОБА_1 на попередній або за його згодою на іншій, не нижчій, ніж попередня, посаді.
Крім того, представником позивача подано до суду заяву про забезпечення позову, в якій він просить:
заборонити Військовій частині НОМЕР_1 , Військовій частині НОМЕР_2 військової частини НОМЕР_3 та Військовій частині НОМЕР_3 здійснювати щодо ОСОБА_1 направлення (переміщення, переведення) його в зону бойових дій для виконання бойових завдань до набрання рішенням по даній справі законної сили;
заборонити Військовій частині НОМЕР_1 , Військовій частині НОМЕР_2 військової частини НОМЕР_3 та Військовій частині НОМЕР_3 переводити ОСОБА_1 по службі в інші частини до набрання рішенням по даній справі законної сили.
Заява мотивована тим, що у разі не застосування заходів забезпечення позову це поставить під загрозу можливість розгляду справи, оскільки позивач жодного разу не був оглянутий лікарями і стан його придатності до участі у бойових діях не визначений.
Дослідивши підстави, на яких ґрунтується заява про забезпечення позову, виходячи з системного аналізу положень чинного законодавства України і матеріалів справи, суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до частини першої статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.
Згідно із частиною другою статті 150 КАС України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:
1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або
2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.
Подання позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення суб`єкта владних повноважень, якщо суд не застосував відповідні заходи забезпечення позову (частина четверта статті 150 КАС України).
З огляду на приписи наведеної статті, небезпека заподіяння шкоди до вирішення справи по суті не є фактом, який підлягає встановленню, а є елементом аргументації або оціночною категорією.
Частиною першою статті 151 КАС України визначено, що позов може бути забезпечено:
1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта;
2) забороною відповідачу вчиняти певні дії;
4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору;
5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.
Суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб (частина друга статті 151 КАС України).
При цьому, співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії (зупинення оскаржуваного рішення). Заходи до забезпечення позову можуть бути вжиті судом лише в межах предмета позову та не повинні порушувати прав осіб, що не є учасниками даного судового процесу. Суди не вправі вживати такі заходи до забезпечення позову, які є фактично рівнозначними задоволенню позовних вимог.
У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності заявлених вимог щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.
Виходячи з системного тлумачення зазначених положень вбачається, що застосування заходів забезпечення позову можливе лише у випадку існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або якщо захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також наявність ознак, які свідчать про очевидність протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень. При цьому, небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача має бути очевидною.
Відповідно до статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В силу статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Під час вирішення питання про наявність підстав для забезпечення позову обов`язок щодо доведення та обґрунтування наявності очевидної протиправності, небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача, обґрунтованості та невідворотності додаткових зусиль і витрат у майбутньому, покладається саме на особу, яка заявляє клопотання.
Дослідивши зміст заяви про забезпечення позову суд зауважує, що в ній відсутні обґрунтування, в розумінні частини другої статті 150 КАС України.
Водночас, суд зауважує, що у спірному випадку, позивач звернувся до суду із позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Військової частини НОМЕР_1 . Предметом заявленого позову є визнання протиправними та скасування наказів командира Військової частини НОМЕР_1 від 11.04.2023 № 45-РС та від 12.04.2023 № 46-РС, наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 14.04.2023 № 104, на підставі яких ОСОБА_1 було виключено із списків особового складу ІНФОРМАЦІЯ_2 та переведено в розпорядження командира військової частини НОМЕР_2 військової частини НОМЕР_3 .
За змістом заяви про забезпечення позову підставою для звернення позивача до суду із позовом є, на його переконання, протиправність вказаних наказів відповідачів, оскільки вони суперечать вимогам чинного законодавства так як позивач не проходив військово-лікарську комісію.
Проте, доводи заявника про не погодження з оскаржуваними наказами, які за його позицією, прийняті з порушенням чинного законодавства, не вказує на очевидність ознак протиправності рішень суб`єктів владних повноважень, що є предметом судового оскарження, а судження заявника щодо цього мають оціночний, тобто суб`єктивний характер, доказів, які б свідчили про явну протиправність прийнятих наказів, суду не надано.
Очевидна протиправність прийнятих наказів має вказувати на такі обставини, що не потребують детального з`ясування чи додаткового доказування.
Встановлення ж протиправності чи обґрунтованості оскаржуваних наказів, що є предметом позову, потребує доведення та встановлення судом шляхом повного, всебічного та об`єктивного дослідження всіх зібраних доказів при розгляді справи по суті.
Поряд з цим, суд звертає увагу, що відповідно до пункту 10 частини третьої статті 151 КАС України не допускається забезпечення позову шляхом зупинення наказу або розпорядження командира (начальника), відданого військовослужбовцю в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці.
Таким чином, повноваження суду обмежені у застосуванні заходів забезпечення адміністративного позову шляхом зупинення наказу або розпорядження командира (начальника), відданого військовослужбовцю в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці.
Суд зазначає, що заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.
Оскільки, в оскаржуваних наказах йдеться про вибуття позивача для подальшого проходження військової служби у Військовій частині НОМЕР_2 військової частини НОМЕР_3 , а позивач у якості забезпечення позову просить заборонити вчиняти дії щодо його переміщення до іншої військової частини, то фактично йдеться про зупинення реалізації оскаржуваного наказу.
Окрім цього, представник позивача просить заборонити направлення (переміщення, переведення) його в зону бойових дій для виконання бойових завдань, тобто йдеться про зупинення реалізації наказів або розпоряджень командирів (начальників), відданих військовослужбовцю в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці.
Крім того, пунктом 5 частини третьої статті 151 КАС України передбачено, що не допускається забезпечення позову шляхом зупинення дії рішення суб`єкта владних повноважень, яке не є предметом оскарження в адміністративній справі, або встановлення заборони або обов`язку вчиняти дії, що випливають з такого рішення.
Разом з цим, як зазначено вище, заявник просить забезпечити позов шляхом заборони Військовій частині НОМЕР_1 , Військовій частині НОМЕР_2 військової частини НОМЕР_3 та Військовій частині НОМЕР_3 здійснювати щодо ОСОБА_1 направлення (переміщення, переведення) його в зону бойових дій для виконання бойових завдань до набрання рішенням по даній справі законної сили; заборони Військовій частині НОМЕР_1 , Військовій частині НОМЕР_2 військової частини НОМЕР_3 та Військовій частині НОМЕР_3 переводити ОСОБА_1 по службі в інші частини до набрання рішенням по даній справі законної сили, тобто шляхом унеможливлення прийняття рішень як одним із відповідачів, так іншими військовими частинами. Однак, такі рішення не є предметом заявленого спору.
На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, що заява про забезпечення позову є необґрунтованою та безпідставною, а тому не підлягає задоволенню.
Керуючись статтями 150, 151, 154, 243, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
У задоволенні заяви представника ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними та скасування наказів, зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.
Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 26.04.2023.

Суддя Л.О. Поліщук