Справа № 320/3348/23
Суддя: Леонтович А.М.
Дата ухвалення: 2023-04-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 квітня 2023 року № 320/3348/23

Суддя Київського окружного адміністративного суду Леонтович А.М., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім «Компанія з управління активами "КРІСТАЛ ЕССЕТ МЕНЕДЖМЕНТ»

до Державної податкової служби України

про визнання протиправним та скасування рішення,

в с т а н о в и в:

I. Зміст позовних вимог

До Київського окружного адміністративного суду звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім «Компанія з управління активами "КРІСТАЛ ЕССЕТ МЕНЕДЖМЕНТ» з позовом до Державної податкової служби України, в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення №17824/6/99-00-19-02-01-06 від 29.12.2022, яким змінене основне місце обліку платника податків ТОВ «Компанія з управління активами "КРІСТАЛ ЕССЕТ МЕНЕДЖМЕНТ» шляхом переведення його до Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків;

- визнати протиправним та скасувати наказ ДПС України №781 від 21.10.2022 зі змінами внесеними наказом ДПС від 28.12.2022 №963 "Про затвердження Реєстру великих платників податків на 2023 рік" в частині включення ТОВ «Торговий Дім «Компанія з управління активами "КРІСТАЛ ЕССЕТ МЕНЕДЖМЕНТ» до реєстру великих платників податку на 2023 рік .

II. Позиція позивача та заперечення відповідача

Мотивуючи позовні вимоги позивач вказує, що ДПС України безпідставно та протиправно здійснила заміну основного місця обліку позивача, чим порушила вимоги пункту 63.3 статті 63, пункту 64.7 статті 64 Податкового кодексу України та пункту 10 розділу X Порядку формування Реєстру великих платників податків, який затверджений наказом Міністерства фінансів України від 21.10.2015 №911, який зареєстрований в Міністерстві юстиції України 09.11.2015 за №1395/27840.

Відповідач проти задоволення позову заперечив з підстав, викладених у відзиві. Стверджує, що Відповідно до даних з інформаційної системи органів ДПС за результатами господарської діяльності позивачем щоквартально подано декларації та декларувало доходи на суму, що перевищує еквівалент 1,5 мільйона євро, визначений за середньозваженим офіційним курсом Національного банку України, що в свою чергу, дає підстави віднести його до платників податків, які досягли критеріїв великих платників податків.

III. Процесуальні дії у справі

Ухвалою суду від 17.02.2023 відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі та вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами.

Частиною 5 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Згідно з частиною 2 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження починається з відкриття першого судового засідання; якщо судове засідання не проводиться, розгляд справи по суті розпочинається через тридцять днів.

З огляду на завершення 30-ти денного терміну для подання заяв по суті справи, суд вважає можливим розглянути та вирішити справу по суті за наявними у ній матеріалами.

IV. Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини

Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «КРІСТАЛ ЕССЕТ МЕНЕДЖМЕНТ» перебуває на обліку в Головному управлінню ДПС в м. Києві.

Позивач є компанією з управління активами, та здійснює професійну діяльність учасника фондового ринку компанії з управління активами, що провадиться нею за винагороду від свого імені або на підставі відповідного договору про управління активами інституційних інвесторів.

Основним видом діяльності позивача є надання послуг з управління активами інституційних інвесторів. Діяльність якого здійснюється відповідно до Ліцензійних умов провадження професійної діяльності на фондовому ринку (ринку цінних паперів) діяльності з управління активами інституційних інвесторів (діяльності з управління активами), які затверджені рішенням НАЦІОНАЛЬНОЇ КОМІСІЯ З ЦІННИХ ПАПЕРІВ ТА ФОНДОВОГО РИНКУ №1281 від 23.07.2013 року із змінами та доповненнями, яке зареєстровано в Міністерстві юстиції України 12 вересня 2013 року за №1576/24108.

Позивач також є управителем пайових венчурних інвестиційних фондів, а саме ПВІФ «ІнтергалБудІнвест» НЗ (ЄДРІСІ 2331641); ПВІФ «Інтергал-Буд» (ЄДРІСІ 233405); ПВІФ «ІнтергалБудАктив» НЗ (ЄДРІСІ 23300285), які внесено до Єдиного державного реєстру інститутів спільного інвестування.

На виконання вимог Закону України «Про інститут спільного інвестування», позивач подавав декларації за 2021 рік та 2022 рік від імені пайових фондів.

12 січня 2023 року позивач отримав рішення №17824/6/99-00-19-02-01-06 від 29 грудня 2022 року, яким змінено основне місце обліку платника податків Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «КРІСТАЛ ЕССЕТ МЕНЕДЖМЕНТ» шляхом переведення його до Центрального міжрегіонального Управління ДПС по роботі з великими платниками податків.

Наказом ДПС України від 21.10.2022 №781 «Про затвердження Реєстру великих платників податків на 2023 рік» визначено перелік платників податків, які досягли критеріїв великих платників податків. Як зазначено в самому рішенні, воно прийняте на виконання вимог абзацу четвертого пункту 64.7 статті 64 глави 6 розділ ІІ Податкового Кодексу України та керуючись пунктом 20.1.25 пункту 20.1 статті 20 розділу І Податкового Кодексу України.

Вважаючи такі дії відповідача протиправними, позивач звернувся до суду з позовом.

V. Норми права, які застосував суд

Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до пп. 14.1.24 п. 14.1 ст. 14 розділу I Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року №2755-VI, із змінами та доповненнями (далі - ПКУ), великий платник податків (далі - ВПП) - юридична особа або постійне представництво нерезидента на території України, у якої обсяг доходу від усіх видів діяльності за останні чотири послідовні податкові (звітні) квартали перевищує еквівалент 50 мільйонів євро, визначений за середньозваженим офіційним курсом Національного банку України за той самий період, або загальна сума податків, зборів, платежів, сплачених до Державного бюджету України, контроль за справлянням яких покладено на податкові органи, крім митних платежів, за такий самий період перевищує еквівалент 1,5 мільйона євро, визначений за середньозваженим офіційним курсом Національного банку України за той самий період.

Наказом Міністерства фінансів України від 21.10.2015 №911, який зареєстрований в Міністерстві юстиції України 09.11.2015 за №1395/27840 затверджено Порядок формування Реєстру великих платників податків (далі - Порядок №911).

Згідно із пунктами 1, 2, 3 розділу I Порядку №911 формування та затвердження Реєстру великих платників податків (далі - Реєстр ВПП) здійснюються Державною податковою службою України (далі - ДПС) щороку.

До Реєстру ВПП включаються платники податків, які відповідають критеріям великого платника податків, визначеними підпунктом 14.1.24 пункту 14.1 статті 14 розділу I Податкового кодексу України (далі - Кодекс).

У разі включення платника податків до Реєстру ВПП на нього поширюються особливості щодо великих платників податків, визначені Кодексом.

Розділом II Порядку №911 регламентовано порядок відбору платників податків, формування та затвердження Реєстру ВПП.

Відбір платників податків для включення до Реєстру ВПП на наступний календарний рік здійснюється структурним підрозділом ДФС, за яким закріплено функцію супроводження Реєстру великих платників податків, на підставі аналізу інформації: 1) про сумарні обсяги доходів від усіх видів діяльності платника податків за останні чотири послідовні податкові (звітні) квартали (надається структурним підрозділом ДПС, за яким закріплена як за співвиконавцем процедура з організації проведення відбору підприємств, які відповідно до встановлених критеріїв належать до категорії великих платників податків, та формування Реєстру ВПП податків на відповідний рік, підтримання його в актуальному стані); 2) про суми сплачених до Державного бюджету України податків, зборів, платежів, контроль за справлянням яких покладено на податкові органи, крім єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, за друге півріччя попереднього року та перше півріччя поточного року (надається структурним підрозділом ДПС, за яким закріплена як за співвиконавцем процедура з організації проведення відбору підприємств, які відповідно до встановлених критеріїв належать до категорії великих платників податків, та формування Реєстру ВПП на відповідний рік, підтримання його в актуальному стані).

Інформація, визначена у підпунктах 1, 2 пункту 1 цього розділу, надається структурному підрозділу ДПС, за яким закріплено функцію супроводження Реєстру ВПП, до 10 вересня поточного року.

результатами аналізу структурний підрозділ ДПС, за яким закріплено функцію супроводження Реєстру ВПП, формує переліки великих платників податків (крім платників податків, стосовно яких прийнято рішення про припинення), які до 20 вересня поточного року направляються до головних управлінь ДПС в областях, місті Києві (далі - ГУ ДПС в областях, м. Києві) та міжрегіональні управління ДПС по роботі з великими платниками податків (далі - МУ ДПС по роботі з ВПП).

Головні управління ДПС в областях, місті Києві та міжрегіональні управління ДПС по роботі з великими платниками податків аналізують отримані переліки великих платників податків та до 27 вересня поточного року подають до структурного підрозділу ДПС, за яким закріплено функцію супроводження Реєстру ВПП, засобами електронного зв`язку обґрунтовані пропозиції щодо включення/виключення до/з переліків великих платників податків та пропозиції щодо основного місця обліку із закріплення за МУ ДПС по роботі з ВПП.

Структурний підрозділ ДПС, за яким закріплено функцію супроводження Реєстру ВПП, розглядає надані пропозиції та формує Реєстр ВПП на наступний календарний рік із закріпленням за основним місцем обліку за територіальним органом ДПС, що здійснює податкове супроводження великих платників податків за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку.

До Реєстру ВПП на наступний календарний рік не включаються бюджетні установи та платники, стосовно яких прийнято рішення про припинення або щодо яких до Єдиного державного реєстру внесено відомості про відкриття провадження у справі про банкрутство юридичної особи до дати затвердження Реєстру ВПП наказом ДПС на відповідний рік.

Реєстр ВПП на наступний календарний рік із закріпленням за основним місцем обліку за територіальним органом ДПС, що здійснює податкове супроводження великих платників податків, до 22 жовтня поточного року затверджується наказом ДПС, який надсилається до ГУ ДПС в областях, м. Києві, МУ ДПС по роботі з ВПП та оприлюднюється на офіційному порталі ДПС з дотриманням вимог Закону України «Про доступ до публічної інформації».

Наказом Міністерства фінансів України від 09.12.2011 №1588, який зареєстрований в Міністерстві юстиції України 29.12.2011 за №1562/20300 затверджено Порядок обліку платників податків і зборів (далі - Порядок №1588), який розроблений відповідно до Податкового кодексу України з метою використання єдиної раціональної методики обліку платників податків і зборів у контролюючих органах.

Згідно із абзацом 2 підпункту 1 пункту 10.22 розділу X Порядку №1588 дії контролюючих органів та платників податків після затвердження Реєстру великих платників податків визначені розділом ІІІ Порядку №911.

Структурний підрозділ ДПС, за яким закріплено функцію супроводження Реєстру ВПП, відповідно до наказу ДПС про затвердження Реєстру ВПП на наступний календарний рік до 01 листопада формує та направляє повідомлення про включення платника податків до Реєстру ВПП на наступний календарний рік засобами електронного зв`язку в електронній формі з дотриманням вимог Законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронні довірчі послуги» на електронну адресу, з якої надіслана остання прийнята ДПС податкова звітність, або надсилає на паперовому носії поштовим відправленням за формою № 1-ВПП, наведеною в додатку 2 до цього Порядку, з повідомленням про вручення.

Головні управління ДПС в областях, місті Києві та міжрегіональні управління ДПС по роботі з великими платниками податків:

1) після отримання наказу ДПС про затвердження Реєстру ВПП на наступний календарний рік проводять роз`яснювальну роботу з великими платниками податків, які не перебувають на обліку в територіальних органах ДПС, що здійснюють податкове супроводження великих платників податків відповідно до наказу ДПС, щодо виконання вимог Кодексу в частині обов`язковості переведення на облік до таких контролюючих органів, порядку такого переведення та забезпечують взяття на облік/зняття з обліку платників податків у відповідних контролюючих органах;

2) до 03 грудня поточного року надають структурному підрозділу ДПС, за яким закріплено функцію супроводження Реєстру ВПП, перелік платників податків, яких включено до Реєстру ВПП на наступний календарний рік та якими не подано заяву за формою №1-ОПП (додаток 5 до Порядку обліку платників податків і зборів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 09 грудня 2011 року № 1588, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 29 грудня 2011 року за №1562/20300) (у редакції наказу Міністерства фінансів України від 22 квітня 2014 року № 462) (далі - форма № 1-ОПП) до контролюючого органу, що здійснює супроводження великих платників податків.

За правилами пункту 3 розділу III Порядку №911 великі платники податків, які не обліковуються в територіальних органах ДПС, що здійснюють податкове супроводження великих платників податків відповідно до наказу ДПС, зобов`язані не пізніше 01 грудня поточного року подати заяву за формою № 1-ОПП (основне місце обліку) до територіального органу ДПС, що здійснює податкове супроводження великих платників податків, наведеного у повідомленні про включення підприємства до Реєстру ВПП на наступний календарний рік.

VI. Оцінка суду

Надаючи правову оцінку обставинам справи,суд зазначає таке.

Головні управління ДПС в областях, місті Києві та Офіс великих платників податків ДПС до 27 вересня поточного року надають структурному підрозділу ДПС, за яким закріплено функцію супроводження Реєстру ВПП, пропозиції щодо основного місця обліку у контролюючих органах, що здійснюють супроводження великих платників податків, платників податків, яких включено до Реєстру ВПП на наступний календарний рік та якими не подано заяву за формою №1-ОПП (додаток 5 до Порядку обліку платників податків і зборів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 09 грудня 2011 року №1588, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 29 грудня 2011 року за № 1562/20300) (далі - форма №1-ОПП) до контролюючого органу, що здійснює супроводження великих платників податків.

Вказані суб`єкти владних повноважень до 27 вересня поточного року надають структурному підрозділу ДПС, за яким закріплено функцію супроводження Реєстру ВПП, пропозиції щодо основного місця обліку у контролюючих органах, що здійснюють супроводження великих платників податків, платників податків, яких включено до Реєстру ВПП на наступний календарний рік та якими не подано заяву за формою №1-ОПП.

Пропозиції щодо основного місця обліку у контролюючих органах, що здійснюють супроводження великих платників податків можуть бути подані Головними управліннями ДПС в областях, місті Києві та Офісом великих платників податків ДФПС до 27 вересня поточного року виключно щодо тих платників великих податків, які включено до Реєстру ВПП на наступний календарний рік та якими не подано заяву за формою № 1-ОПП.

Заява за формою №1-ОПП подається до 01 грудня відповідного року тими платниками великих податків, які не обліковуються в контролюючих органах, що здійснюють супроводження великих платників податків до одного з контролюючих органів про включення підприємства до Реєстру ВПП на наступний календарний рік.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач перебував на обліку в Головному управлінні ДПС в м. Києві.

Заперечуючи проти позову відповідач вказує, що підставою для пропозиції щодо включення до переліку великих платників податків та пропозиції щодо основного місця обліку із закріплення за МУ ДПС по роботі з ВПП позивача стали дані з інформаційної системи органів ДПС за результатами господарської діяльності, згідно з якими ТОВ «КУА «КРІСТАЛ ЕССЕТ МЕНЕДЖМЕНТ» щоквартально подавало декларації та декларувало доходи у сумі за друге півріччя 2021 року 6 357 млн. грн; за перше півріччя 2022 року 1 320 млн. грн. Зазначені доходи відповідно до підпункту 14.1.24 пункту 14.1 статтті 14 ПК України перевищують еквівалент 50 мільйонів євро (близько 1 571 622 904,67 грн) визначені за середньозваженим офіційним курсом Національного банку України за той самий період, а саме за друге півріччя 2021 року та перше півріччя 2022 року (тобто, показник позивача перевищує майже в 5 разів).

Однак суд не погоджується з доводами відповідача, зважаючи на таке.

Позивач є компанією з управління активами, та здійснює професійну діяльність учасника фондового ринку компанії з управління активами, що провадиться нею за винагороду від свого імені або на підставі відповідного договору про управління активами інституційних інвесторів.

Компанія з управління активами (КУА) може одночасно здійснювати управління активами кількох інститутів спільного інвестування.

Основним та єдиним видом діяльності позивача є надання послуг з управління активами інституційних інвесторів, згідно з Ліцензійними умовами провадження професійної діяльності на фондовому ринку (ринку цінних паперів) діяльності з управління активами інституційних інвесторів (діяльності з управління активами).

Позивач є управителем пайових венчурних інвестиційних фондів (ПВІФ): «ІнтергалБудІнвест» НЗ; «Інтергал-Буд» НЗ; «ІнтергалБудАктив» НЗ, які внесено до Єдиного державного реєстру інститутів спільного інвестування.

Бухгалтерський та податковий облік операцій і результатів діяльності із спільного інвестування, які проводяться компанією з управління активами через пайовий фонд, здійснюється компанією з управління активами окремо від обліку операцій та результатів її господарської діяльності та обліку операцій і результатів діяльності інших інститутів спільного інвестування, активи яких перебувають в її управлінні (ч.1 ст.43 Закону України "Про інститути спільного інвестування").

Рішенням Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку від 26 листопада 2013 року №2669 затверджено Положення про особливості бухгалтерського обліку операцій інститутів спільного інвестування (далі - Положення №2669), відповідно до п.1 р.І бухгалтерський облік діяльності інститутів спільного інвестування здійснюється відповідно до Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", Міжнародних стандартів фінансової звітності (далі - МСФЗ).

Відповідно до Положення №2669, бухгалтерський та податковий облік операцій і результатів діяльності із спільного інвестування, які проводяться компанією з управління активами через пайовий фонд, здійснюється компанією з управління активами окремо від обліку операцій та результатів її господарської діяльності та обліку операцій і результатів діяльності інших інститутів спільного інвестуання, активи яких перебувають в її управлінні.

Відповідно до розділу ІІІ Положення №2669 компанія з управління активами складає окрему фінансову звітність за результатами власної діяльності та діяльності зі спільного інвестування кожного із пайових інвестиційних фондів що перебувають в її управлінні.

Відповідно до стаття 41 Закону України "Про інститут спільного інвестування, пайовий фонд - сукупність активів, що належать учасникам такого фонду на праві спільної часткової власності, перебувають в управлінні компанії з управління активами та обліковуються нею окремо від результатів її господарської діяльності.

Пайовий фонд не є юридичною особою і не може мати посадових осіб.

Відповідно до розділу ІІ Порядку 911, відбір платників податків для включення до Реєстру ВПП на наступний календарний рік здійснюється структурним підрозділом ДПС, за яким закріплено функцію супроводження Реєстру ВПП, на підставі аналізу інформації про сумарні обсяги доходів від усіх видів діяльності платника податків за останні чотири послідовні податкові (звітні) квартали.

Дослідивши фінансову звітність за 2020 та 2021 рік (поквартально), яку позивач надав суду, останній не має обсягу доходів від усіх видів діяльності за останні чотири послідовні податкові (звітні) квартали, що перевищує еквівалент 50 мільйонів євро, визначений за середньозваженим офіційним курсом Національного банку України за той самий період, або загальну суму податків, зборів, платежів, сплачених до Державного бюджету України, контроль за справлянням яких покладено на податкові органи, крім митних платежів, за такий самий період, що перевищує еквівалент 1,5 мільйона євро, визначений за середньозваженим офіційним курсом Національного банку України за той самий період.

Що стосується фінансової звітності пайових венчурних інвестиційних фондів, то оскільки така звітність подається окремо від звітності позивача, та облік також здійснюється окремо, та ПВІФ не є юридичною особою, показники такої звітності не можуть бути враховані в показниках позивача.

Відтак, суд дійшов висновку, що відповідачем не надано жодних належних та достатніх доказів на підтвердження наявності обставин для подання пропозицій щодо зміни основного місця обліку у контролюючих органах, що здійснюють супроводження великих платників податків, платника податків та наявність у нього обов`язку щодо подання заяви за формою №1-ОПП.

У той же час пунктом 4 розділу III Порядку №911 зазначено щодо великих платників податків, які не подали до відповідного контролюючого органу заяви за формою №1-ОПП у визначений пунктом 3 цього розділу строк, ДПС приймає рішення про зміну основного місця обліку та переведення на облік до територіального органу ДПС, що здійснює податкове супроводження великих платників податків, чи іншого територіального органу.

Рішення ДПС про зміну основного місця обліку та переведення на облік до територіального органу ДПС, що здійснює податкове супроводження великих платників податків, чи іншого територіального органу надсилаються великим платникам податків, які не подали в установлені терміни заяву за формою №1-ОПП про взяття на облік до відповідного територіального органу, у вигляді повідомлення засобами електронного зв`язку в електронній формі з дотриманням вимог Законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронні довірчі послуги» на електронну адресу, з якої надіслана остання прийнята ДПС податкова звітність, або на паперовому носії поштовим відправленням з повідомленням про вручення за формою №2-ВПП, наведеною в додатку 3 до цього Порядку.

Окрім цього, суд враховує, що положеннями пунктів 10.1-10.2 розділу X Порядку №1588 встановлено, що у разі зміни місцезнаходження або місця проживання платника податків, включення/не включення до Реєстру великих платників податків, реорганізації чи ліквідації контролюючих органів, внаслідок чого відбувається зміна контролюючого органу за основним місцем обліку платника податків, проводяться процедури відповідно зняття з обліку/взяття на облік такого платника податків.

Підставою для зняття з обліку платника податків в одному контролюючому органі і взяття на облік в іншому є надходження хоча б до одного з цих органів даних, що свідчать про належну державну реєстрацію таких змін органами державної реєстрації.

За правилами пункту 10.4 розділу X Порядку №1588 У зв`язку із зміною місцезнаходження/місця проживання платника податків, процедури, передбачені цим розділом, розпочинаються та проводяться контролюючими органами у разі надходження хоча б одного з таких документів:

відомостей із Єдиного державного реєстру про проведення державної реєстрації зміни місцезнаходження платника податків;

заяви за формою №1-ОПП або за формою №5-ОПП із відповідною позначкою, поданої платником податків до контролюючого органу за новим місцезнаходженням (місцем проживання);

заяви за формою №1-ОПН, поданої згідно з підпунктом 2 пункту 5.3 розділу V цього Порядку або абзацами другим, третім пункту 10.1 цього розділу.

Варто наголосити, що відповідачем в ході розгляду справи не надано належних та достатніх доказів на підтвердження наявності обставин передбачених пунктами 10.1-10.2, 10.4 розділу X Порядку №1588, у той час коли матеріалами справи підтверджено, що позивач не змінював свого місцезнаходження.

Отже, підсумовуючи наведене суд констатує про відсутність обставин передбачених пунктами 10.1-10.2, 10.4 розділу X Порядку №1588 для проведення процедури відповідно зняття з обліку/взяття на облік такого платника податків.

У той же час, суд акцентує увагу на тому, що згідно із пунктом 1 розділу V Порядку №911 протягом календарного року, на який сформовано Реєстр ВПП, до зазначеного Реєстру можуть бути внесені зміни у разі:

1) якщо платник податків у наступних після затвердження Реєстру ВПП податкових періодах досяг критеріїв, визначених підпунктом 14.1.24 пункту 14.1 статті 14 розділу I Кодексу (у тому числі за рахунок подання уточнюючих декларацій (розрахунків) або за результатами перевірок, проведених контролюючими органами);

2) припинення юридичної особи.

Внесення змін до Реєстру ВПП оформлюється наказом ДПС, проект якого готується структурним підрозділом ДПС, за яким закріплено функцію супроводження Реєстру ВПП, на підставі відповідних подань начальників (перших заступників начальників) головних управлінь ДПС в областях, місті Києві та міжрегіональних управліннях ДПС по роботі з великими платниками податків.

Звідси слідує, що Порядком №911 передбачено процедуру внесення змін до Реєстру великих платників податків, яка передбачає, що такі зміни можуть вноситися виключно протягом календарного року, на який сформовано Реєстр ВПП та за наявності обставин передбачених підпунктами 1,2 пункту 1 розділу V Порядку №911.

В цьому випадку, представником ДПС України не надано жодних пояснень щодо законодавчих підстав внесення змін у відповідний реєстр в частині, що стосується позивача.

Суд звертає увагу, що в оскаржуваному наказі містяться посилання на підпункт 20.1.25 пункту 20.1 статті 20, пункту 64.7 статті 64 Податкового кодексу України, однак наведені положення не передбачають повноважень ДПС щодо внесення змін до Реєстру великих платників податків.

Відповідно до частини 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Отже, суд вважає, що наказ Державної податкової служби України вiд 21.10.2022 №781 зі змінами внесеними наказом ДПС від 28.12.2022 №963 "Про затвердження Реєстру великих платників податків на 2023 рік" в частині включення ТОВ «Торговий Дім «Компанія з управління активами "КРІСТАЛ ЕССЕТ МЕНЕДЖМЕНТ» до реєстру великих платників податку на 2023 рік не відповідає критеріям, які встановлені частиною 2 статті 2 КАС України, а тому, на переконання суду позовні вимоги позивача в цій частині є обґрунтованими.

Надаючи правову оцінку оскаржуваному рішенню, суд зазначає таке.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків та зборів, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України (далі - ПК України).

Згідно із підпунктом 20.1.25 пункту 20.1 статті 20 ПК України контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, мають право приймати рішення про зміну основного та неосновного місця обліку великих платників податків, зняття їх з обліку та переведення до територіального органу центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, що здійснює податкове супроводження великих платників податків (його структурних підрозділів), та інших територіальних органів центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику.

Відповідно до пункту 64.1 статті 64 ПК України взяття на облік за основним місцем обліку юридичних осіб та їх відокремлених підрозділів як платників податків та зборів у контролюючих органах здійснюється на підставі відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, наданих згідно із Законом України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань", у день отримання зазначених відомостей контролюючими органами.

Дані про взяття на облік юридичних осіб та їх відокремлених підрозділів як платників податків і зборів у контролюючих органах передаються до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань у день взяття на облік юридичної особи та/або відокремленого підрозділу юридичної особи в порядку, встановленому Міністерством юстиції України та центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

За правилами пункту 64.7 статті 64 ПК України центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, визначає порядок обліку платників податків у контролюючих органах та порядок формування Реєстру великих платників податків на відповідний рік з урахуванням критеріїв, визначених цим Кодексом для великих платників податків.

У разі включення платника податків до Реєстру великих платників податків на нього поширюються особливості, визначені цим Кодексом для великих платників податків.

Після включення платника податків до Реєстру великих платників податків та отримання повідомлення центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, про таке включення платник податків зобов`язаний стати на облік за основним місцем обліку в територіальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, який здійснює супроводження великих платників податків, з початку податкового періоду (календарного року), на який сформовано Реєстр, та за неосновним місцем обліку в такому територіальному органі центрального органу виконавчої влади або його структурних підрозділах щодо наявних у межах населеного пункту за місцезнаходженням територіального органу центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, який здійснює супроводження великих платників податків, об`єктів оподаткування або об`єктів, які пов`язані з оподаткуванням за переліком, визначеним центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, або через які провадиться діяльність такого великого платника податків.

Щодо великих платників податків, які самостійно не стали на облік у територіальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, який здійснює супроводження великих платників податків, або його структурних підрозділах, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, приймає рішення про зміну основного та неосновного місця обліку таких великих платників податків та переведення їх на облік у територіальний орган центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, який здійснює супроводження великих платників податків, або його структурні підрозділи.

У разі прийняття рішення про переведення великого платника податків на облік у територіальний орган центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, який здійснює супроводження великих платників податків, чи інший контролюючий орган, відповідні контролюючі органи зобов`язані протягом 20 календарних днів після прийняття такого рішення здійснити взяття на облік/зняття з обліку такого платника податків.

Великий платник податків, щодо якого центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, прийнято рішення про переведення на облік у контролюючий орган, що здійснює супроводження великих платників податків, чи інший контролюючий орган, після взяття його на облік за новим місцем обліку зобов`язаний сплачувати податки за місцем попереднього обліку у контролюючих органах, а подавати податкову звітність та виконувати інші обов`язки, передбачені цим Кодексом, за новим місцем обліку.

Аналізуючи наведені положення, суд доходить висновку, що контролюючим органом надано повноваження щодо прийняття рішення щодо зміни основного та неосновного місця обліку великих платників податків, зняття їх з обліку та переведення до територіального органу центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, що здійснює податкове супроводження великих платників податків (його структурних підрозділів), та інших територіальних органів центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику.

Разом з тим, зміна основного місця обліку великих платників податків та переведення до територіального органу центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, що здійснює податкове супроводження великих платників податків (його структурних підрозділів), та інших територіальних органів центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику має супроводжуватися із дотриманням вимог положень пункту 64.7 статті 64 ПК України та й відповідно положень порядків №911, №1588.

У той же час, змістовний аналіз положень пункту 64.7 статті 64 ПК України дає суду підстави вважати, що зміна основного місця обліку великих платників податків та переведення до територіального органу центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, що здійснює податкове супроводження великих платників податків (його структурних підрозділів), та інших територіальних органів центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику можлива у разі коли великий платник податків самостійно не став на облік у територіальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, який здійснює супроводження великих платників податків, або його структурних підрозділах.

При цьому, обов`язок в частині перебування на обліку в територіальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, який здійснює супроводження великих платників податків, або його структурних підрозділах виникає у платника податків у разі настання 2 взаємопов`язаних елементів: по-перше, включення до Реєстру великих платників податків, а по-друге отримання повідомлення центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику про таке включення. Вказаний обов`язок виникає з початку податкового періоду (календарного року), на який сформовано Реєстр.

Отже, на переконання суду повноваження податкового органу в частині прийняття рішення про зміну основного місця обліку великих платників податків та переведення до територіального органу центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, що здійснює податкове супроводження великих платників податків (його структурних підрозділів), та інших територіальних органів центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику можлива за наявності таких обставин:

- первинне включення платника податків до Реєстру великих платників податків та відсутність подання ним заяви за формою №1-ОПП у зв`язку із включенням до Реєстру великих платників податків;

- зміна місцезнаходження юридичної особи, у тому числі наявність обставин передбачених пунктами 10.1-10.2, 10.4 розділу X Порядку №1588.

Беручи до уваги, що позивач перебував на обліку в Головному управлінні ДПС в м. Києві, у тому числі станом на час прийняття наказів №781, №963 та зважаючи на те, що в ході розгляду справи не підтверджено належними та обґрунтованими доказами правомірність наказу в частині зміни закріпленого територіального органу центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, суд вважає відсутніми підстави стверджувати про правомірність рішення Державної податкової служби України №17824/6/99-00-19-02-01-06 від 29.12.2022 про зміну основного місця обліку та переведення на облік до територіального органу ДПС, що здійснює податкове супроводження великих платників податків.

Отже спірне рішення не відповідає критеріям встановлені частиною 2 статті 2 КАС України, а тому його потрібно скасувати.

Частиною 1 статті 73 КАС України встановлено, що предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч. 2 ст. 77 КАС України).

Дослідивши надані докази, повно та всебічно проаналізувавши матеріали адміністративної справи суд дійшов висновку про невідповідність спірних рішень критеріям, які встановлені частиною 2 статті 2 КАС України, а відтак наявні підстави для визнання позовних вимог обґрунтованими.

VII. Висновок суду

Згідно з частиною першою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною першою статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до частини другої статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (частини перша та друга статті 76 Кодексу адміністративного судочинства України).

Частинами першою та другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до статей 9, 77 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не надав суду доказів на підтвердження правомірності своїх дій.

Системно проаналізувавши приписи законодавства України, що були чинними на момент виникнення спірних правовідносин між сторонами, зважаючи на взаємний та достатній зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення адміністративного позову в межах позовних вимог.

VIII. Розподіл судових витрат

Відповідно до ч. 1 ст. 143 Кодексу адміністративного судочинства України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Згідно ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем сплачено судовий збір у розмірі 5368,00 грн. Враховуючи задоволення позову, на користь позивача слід присудити понесені ним судові витрати в розмірі 5368,00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань призначених для ДПС України.

Керуючись статтями 9, 14, 73-78, 90, 143, 242-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення №17824/6/99-00-19-02-01-06 від 29.12.2022, яким змінене основне місце обліку платника податків ТОВ «Компанія з управління активами "КРІСТАЛ ЕССЕТ МЕНЕДЖМЕНТ» шляхом переведення його до Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків.

Визнати протиправним та скасувати наказ ДПС України № 781 від 21.10.2022 зі змінами внесеними наказом ДПС від 28.12.2022 №963 "Про затвердження Реєстру великих платників податків на 2023 рік" в частині включення ТОВ «Торговий Дім «Компанія з управління активами "КРІСТАЛ ЕССЕТ МЕНЕДЖМЕНТ» до реєстру великих платників податку на 2023 рік .

Стягнути на користь ТОВ «Компанія з управління активами "КРІСТАЛ ЕССЕТ МЕНЕДЖМЕНТ» (, місцезнаходження: 01010, м. Київ, вул. Острозьких князів, 8) судові витрати в розмірі 5368,00 грн. (п`ять тисяч триста шістдесят вісім грн. 00 коп.) за рахунок бюджетних асигнувань, призначених для Державної податкової служби України (ідентифікаційний код 43005393; місцезнаходження: 04053, м. Київ, Львівська площа, буд. 8).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Леонтович А.М.

Дата виготовлення та підписання повного тексту рішення - 28.04.2023