Справа № 140/16593/21
Суддя: Затолочний Віталій Семенович
Дата ухвалення: 2023-04-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2023 рокуЛьвівСправа № 140/16593/21 пров. № А/857/2385/23

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Затолочного В.С.,

суддів: Большакової О.О., Качмара В.Я.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 20 січня 2023 року у справі № 140/16593/21 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії (рішення суду першої інстанції ухвалене суддею Димарчук Т.М. в м. Луцьку Волинської області 20.01.2023 року), -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) звернувся в суд з позовом до Військової частини НОМЕР_1 (далі - відповідач) про визнання протиправними дій щодо нездійснення перерахунку виплаченої індексації з 01.03.2018 відповідно до абзаців 4, 5 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078 (далі Порядок № 1078); зобов`язання здійснити перерахунок раніше виплаченої індексації з урахуванням абзаців 4, 5 пункту 5 Порядку № 1078; стягнення 18903,10 грн недоплаченої індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по день звільнення.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 20 січня 2023 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням, його оскаржив позивач, який вважає, що рішення прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, просить рішення Волинського окружного адміністративного суду від 20 січня 2023 року скасувати і ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

У доводах апеляційної скарги посилається на те, що при здійсненні нарахування індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по день звільнення відповідачем не було враховано вимоги абзаців 4, 5 пункту 5 Порядку № 1078. Вказує, що відповідно до довідки про грошове забезпечення в березні 2018 розмір його грошового забезпечення зріс на 478,13 грн (9242,10 грн. 8763,93 грн), відтак сума індексації у березні 2018 (4258,75 грн) перевищує суму зростання грошового забезпечення у вигляді оплати праці (грошового забезпечення) на суму 3780,62 грн. (4 258,75 478,13 грн), відповідно за період з березня 2018 по день звільнення заборгована фіксована сума індексації грошового забезпечення склала 18903,10 грн.

Відповідач скористався правом на подання відзиву на апеляційну скаргу, в якому просив в задоволенні такої відмовити.

Справа розглядається в порядку письмового провадження відповідно до статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України).

Вислухавши суддю-доповідача, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що позивач ОСОБА_1 проходив, зокрема, у період 2008-2018 роки військову службу у військовій частині НОМЕР_1 на різних посадах, з 13.07.2018 виключений зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 13.07.2018 № 139.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 03.09.2021 у справі № 140/4505/21 визнано протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо нездійснення ОСОБА_1 перерахунку раніше виплаченої індексації грошового забезпечення за період з 01 січня 2016 року по 01 березня 2018 року, із застосуванням січня 2008 року, як місяця, за яким здійснюється обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення (базового місяця). Зобов`язано військову частину НОМЕР_1 провести перерахунок та виплату (з урахуванням виплачених сум) ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01 січня 2016 року по 01 березня 2018 року, із застосуванням січня 2008 року, як місяця, за яким здійснюється обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення (базового місяця).

На виконання вказаного судового рішення відповідачем перераховано позивачу кошти за індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 01.03.2018 в сумі 19178,64 грн, що підтверджується платіжним дорученням від 29.11.2021 № 631, розрахунково-платіжною відомістю № 313 та довідкою-розрахунком суми індексації за період з 01.01.2016 по 01.03.2018.

На звернення позивача щодо здійснення перерахунку індексації грошового забезпечення з березня 2018 по день звільнення відповідно до вимог пункту 5 Порядку № 1078 відповідач листом від 09.12.2021 № 986 повідомив, що рішення суду у справі № 140/4505/21 виконано повністю; враховуючи те, що інших зобов`язань, в тому числі щодо перерахунку індексації грошового забезпечення з березня 2018 по день звільнення відповідно до вимог пункту 5 Порядку № 1078 в рішенні суду не визначено, відповідно підстав щодо перерахунку немає.

Оцінюючи спірні правовідносини що виникли між сторонами, апеляційний суд виходить з наступних міркувань.

Відповідно до статті 43 Конституції України кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Спеціальним законом, який визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі є Закон України від 20 грудня 1991 року № 2011-ХІІ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі Закон № 2011-XII).

Відповідно до частин першої та другої статті 9 Закону № 2011-XII держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів. До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону (частина 3 статті 9 Закону № 2011-XII).

Правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України визначені Законом України від 3 липня 1991 року № 1282-ХІІ «Про індексацію грошових доходів населення» (далі Закон № 1282-XII).

Статтею 1 Закону № 1282-XII визначено, що індексація грошових доходів населення - це встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Відповідно до статті 2 Закону № 1282-XII індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення). Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.

Тобто, основною метою індексації грошових доходів населення є забезпечення достатнього життєвого рівня населення України за рахунок відшкодування подорожчання споживчих товарів і послуг.

Статтею 4 Закону № 1282-ХІІ встановлено, що індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка.

Обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цього Закону.

Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений у частині першій цієї статті.

Підвищення грошових доходів населення, у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін.

У разі якщо грошові доходи населення підвищено з урахуванням прогнозного рівня інфляції випереджаючим шляхом, при визначенні обсягу підвищення грошових доходів у зв`язку із індексацією враховується рівень такого підвищення у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Згідно з статтею 5 вказаного Закону підприємства, установи та організації підвищують розміри оплати праці у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів. Підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з Державного бюджету України, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів Державного бюджету України. Проведення індексації грошових доходів населення здійснюється у межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування на відповідний рік.

В силу статті 6 Закону № 1282-XII у разі виникнення обставин, передбачених статтею 4 цього Закону, грошові доходи населення визначаються як результат добутку розміру доходу, що підлягає індексації в межах прожиткового мінімуму для відповідних соціальних і демографічних груп населення, та величини індексу споживчих цін. Порядок проведення індексації грошових доходів населення визначається Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 1-1 Порядку № 1078 підвищення грошових доходів громадян у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін. Індексація грошових доходів населення проводиться у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який встановлюється в розмірі 103 відсотка. Індекс споживчих цін обчислюється Держстатом і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях. Обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком починаючи з березня 2003 р. - місяця опублікування Закону України від 6 лютого 2003 р. № 491-IV «Про внесення змін до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення». Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений в абзаці другому цього пункту.

Пунктом 2 Порядку № 1078 передбачено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, зокрема, грошове забезпечення військовослужбовців, поліцейських, осіб рядового і начальницького складу, посадових осіб митної служби.

Згідно з пунктом 5 Порядку № 1078 у разі підвищення тарифних ставок (окладів), стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначених у пункті 2 цього Порядку, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків. Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення. Сума індексації у місяці підвищення грошових доходів, зазначених у абзаці першому цього пункту, не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалася у місяці підвищення доходу. Якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу, сума індексації у цьому місяці визначається з урахуванням розміру підвищення доходу і розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу. У разі зростання заробітної плати за рахунок інших її складових без підвищення тарифних ставок (окладів) сума індексації не зменшується на розмір підвищення заробітної плати. У разі коли відбувається підвищення тарифної ставки (окладу), у місяці підвищення враховуються всі складові заробітної плати, які не мають разового характеру. До чергового підвищення тарифних ставок (окладів), стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, крім щомісячних страхових виплат потерпілим на виробництві (з урахуванням виплат на необхідний догляд за потерпілим) та членам їх сімей, до визначеної суми індексації додається сума індексації, яка складається внаслідок перевищення величини індексу споживчих цін порогу індексації, зазначеного у пункті 1-1 цього Порядку.

Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що місяць, в якому відбулося підвищення тарифних ставок (окладів), є базовим місяцем при проведенні індексації грошового забезпечення військовослужбовців.

Разом з тим, для правовідносин, пов`язаних з нарахуванням індексації, визначальним є також факт підвищення саме грошового доходу, а не лише тарифних ставок (окладів).

01.03.2018р. вступила в дію постанова Кабінету Міністрів України від 30.08.2017р. № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» (далі Постанова № 704), якою було затверджено нові схеми тарифних розрядів військовослужбовців.

Пунктом 2 даної Постанови встановлено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Таким чином, у березні 2018 року відбулося зростання грошового забезпечення військовослужбовців.

Відповідно до частини другої пункту 1.9 Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженої наказом Міністра оборони України 11 червня 2008 року № 260, чинної на момент виникнення спірних правовідносин, грошове забезпечення військовослужбовцям виплачується за місцем штатної служби в поточному місяці за минулий.

Отже, виходячи з даного положення Інструкції, обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації у даному випадку слід здійснювати з квітня 2018 року.

Оскільки в березні 2018 року відбулося підвищення посадових окладів, відповідно до абзацу 4 пункту 5 Порядку № 1078, сума індексації в березні 2018 року повинна розраховуватися як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу.

Згідно з абзацом 6 пункту 5 Порядку № 1078 до визначеної (згідно абзаців 4, 5 пункту 5 Порядку № 1078) суми індексації додається сума індексації, яка складається внаслідок перевищення величини індексу споживчих цін порогу індексації (103 відсотка).

Таким чином, з березня 2018 року підлягає до виплати сума індексації грошового забезпечення, визначена на підставі вищенаведених положень Порядку № 1078, а у разі коли величина індексу споживчих цін перевищить поріг в розмірі 103 відсотка, то в підвищеному розмірі, аж до наступного підвищення тарифної ставки (окладу), при якому сума збільшення грошового забезпечення (заробітної плати) перевищить таку суму індексації.

За офіційними даними Державної служби статистики України поріг індексації, передбачений пунктом 1-1 Порядку № 1078 та розрахований наростаючим підсумком, з березня 2018 року по липень 2018 року включно (в березні 2018 року - 101,1%, в квітні 2018 року - 100,8%, в травні 2018 року - 100,0%, в червні 2018 року - 100,0%, в липні 2018 року - 99,3%) не перевищив 103 відсотки.

Оскільки величина індексу споживчих цін з 01.03.2018р. по 13.07.2018р. (дата виключення позивача із списків особового складу військової частини) не перевищила порогу індексації у розмірі 103 відсотка, тому відповідно до пункту 1-1 Порядку № 1078 індексація грошових доходів населення не проводиться.

Згідно наявних в матеріалах справи довідки-розрахунку суми індексації, розрахунково-платіжної відомості № 313 на виплату згідно рішення суду, картки особового розрахунку військовослужбовця № 106 за 2018 рік позивачу виплачена індексація грошового забезпечення відповідно до норм і правил нарахування індексації за період січень 2016 року лютий 2018 року, індексація за квітень 2018 року - липень 2018 року при обчисленні індексу споживчих цін для проведення індексації з квітня 2018 року становить 0,00 грн. щомісячно.

Звідси, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідачем правомірно не проводились нарахування та виплата на користь позивача індексації грошового забезпечення з березня 2018 року по 13 липня 2018 року (включно).

За таких умов, право позивача щодо нарахування і виплати індексації грошового забезпечення в період з 01.03.2018р по 13.07.2018р. (дата виключення позивача із списків особового складу військової частини) не є порушеним, а тому відповідач діяв відповідно до вимог чинного законодавства.

Аналогічна правова позиція висвітлена у постановах Верховного Суду від 19.05.2022р. у справі № 380/11404/21, від 15.06.2022р. у справі № 520/4061/21, від 09.09.2022р. у справі № 600/524/21-а, від 02.11.2022р. у справі № 120/12718/21-а, від 22.12.2022р. у справі № 380/14479/21 та від 27 лютого 2023 року при розгляді справи № 560/5997/21.

Апелянт зазначає, що хоча розмір його грошового забезпечення з березня 2018 року значно виріс за рахунок збільшення посадового окладу (з 720 грн. до 3000 грн.), окладу за військовим званням (з 60 грн. до 950 грн.), надбавки за вислугу років (з 273 грн. до 1975 грн.), надбавки за таємність (з 72 грн. до 300 грн.), однак відповідач на врахував необхідність виплати позивачу фіксованої суми індексації грошового забезпечення.

При цьому апелянт наголошує, що суд першої інстанції хибно сприйняв його покликання в позовній заяві на термін «фіксована сума індексації» як вихідну умову для обрахунку заборгованої йому відповідачем суми індексації. Позивач в апеляційній скарзі стверджує, що його обрахунки ґрунтуються на положеннях пункту 5 Порядку № 1078, оскільки різниця між фактичним підвищенням його грошового забезпечення у березні 2018 року в порівнянні з лютим 2018 року була значно меншою за виплачувану йому суму індексації за лютий 2018 року, а відтак ця різниця і становить той розмір індексації його грошового забезпечення, що мав би йому виплачуватися відповідачем до дня звільнення.

Оцінюючи дані доводи апелянта, апеляційний суд зазначає, що попри таке викладення своєї позиції, апелянт обрахунок заборгованої, на його погляд, відповідачем суми індексації грошового забезпечення здійснює із застосуванням фіксованої суми індексації, про що прямо зазначає у позовній заяві (а.с. 4).

З цього приводу слід суд апеляційної інстанції наголошує, що позовні вимоги стосовно застосування щомісячної фіксованої індексації ґрунтуються на положеннях Порядку № 1078 в редакції, яка не діяла на час виникнення спірних правовідносин.

Так, Закон № 1282-ХІІ та Порядок № 1078 у період існування спірних правовідносин (з 01 березня 2018 року до 13 липня 2018 року) не містили в собі такого поняття як «фіксована сума індексації».

Зазначений термін використовувався у Додатку 4 «Приклад проведення індексації у разі підвищення грошових доходів» до Порядку № 1078, однак, лише в редакції, що діяла до 15 грудня 2015 року.

Наведені висновки відповідають правовій позиції Верховного Суду, викладеній в постановах від 15.06.2022р. у справі № 520/4061/21 та від 09.09.2022р. у справі № 600/524/21-а.

В силу приписів частини п`ятої статті 242 КАС України та частини шостої статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» враховуються апеляційним судом під час вирішення цього спору.

Крім того, на думку апеляційного суду хибним є підхід апелянта щодо обрахунку реального зростання його грошового забезпечення в березні 2018 року.

Так, він зазначає, що розмір грошового забезпечення позивача в березні 2018 року становив 9247,1 грн., у лютому 2018 року 8763,97 грн. Різниця між цими виплатами становить 478,13 грн.

Суд звертає увагу, що на відміну від постійних складових грошового забезпечення, які зросли на підставі Постанови № 704, апелянт включив у грошове забезпечення за лютий 2018 року щомісячну додаткову грошову допомогу, яка не є постійною складовою грошового забезпечення і розмір якої не залежав від посадового окладу позивача та постійно змінювався.

З березня 2018 року дана виплату даної додаткової грошової допомоги позивачу, як і іншим військовослужбовцям, було припинено.

До того ж, при обрахунку індексації, що виплачувалася позивачу до березня 2018, року дана щомісячна додаткова грошова допомога не враховувалася як виплата, яка впливала на зростання грошових доходів позивача, що підтверджується рішенням суду від 3 вересня 2021 року по справі № 140/4505/21.

Відтак, на переконання апеляційного суду, відсутні підстави для тверджень, що зростання грошового забезпечення позивача, яке відбулося в березні 2018 року, не перевищило розміру індексації, яка виплачувалася позивачу до березня 2018 року.

За наведених обставин, апеляційний суд вважає, що доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права, що відповідно до статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду - без змін.

Відповідно до частин 1-4 ст. 242 КАС України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

З огляду на вищезазначене, вказаним вимогам оскаржуване рішення суду першої інстанції відповідає.

Відповідно до положень ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частин 1 та 2 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до пункту 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Відповідно до статті 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 241, 242, 308, 311, 315, 317, 321, 370 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Волинського окружного адміністративного суду від 20 січня 2023 року у справі № 140/16593/21 без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, касаційному оскарженню не підлягає за виключенням випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Головуючий суддя В. С. Затолочний
судді О. О. Большакова
В. Я. Качмар