Справа № 160/834/23
Суддя: Сліпець Надія Євгенівна
Дата ухвалення: 2023-04-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 квітня 2023 року Справа № 160/834/23
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіСліпець Н.Є.
за участі секретаря судового засіданняБублич А.В.
представника позивача представника відповідача Бершадської Т.О. Трубачової І.Ю.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Бетаком К" до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкових повідомлень-рішень,-
16.01.2023 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов позов Товариства з обмеженою відповідальністю «БЕТАКОМ К» до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, в якому позивач просить:
- визнати дії Головного управління ДПС у Дніпропетровській області щодо встановлення правопорушень з боку ТОВ «БЕТАКОМ К», що їх визначено в акті про результати позапланової виїзної документальної перевірки ТОВ «БЕТАКОМ К» від 21.11.2022 року №2376/04-36-07-14-04/43270200.
19.01.2023 року ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду відкрито провадження у справі, призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження та підготовче засідання призначено на 14.02.2023 року о 10:30 год.
14.02.2023 року у підготовчому судовому засіданні відкладено підготовче судове засідання до 28.02.2023 року об 11:00 год.
28.02.2023 року у підготовчому судовому засіданні задоволено клопотання представника позивача про надання додаткового часу для надання додаткових доказів по справі та оголошено перерву у підготовчому провадженні до 14.03.2023 року об 11:00 год.
13.03.2023 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду від Головного управління ДПС у Дніпропетровській області надійшли додаткові пояснення по справі, відповідно до яких вказано, що дії правового режиму воєнного стану в Україні недостатньо для оголошення простою, якщо підприємство може продовжувати нормально функціонувати. Також, вказано, що до позовної заяви не додано наказів про оголошення простою, у зв`язку з чим неможливо дійти висновку про правомірність цих наказів. З огляду на вказане, відповідач вказав, що позивачем було грубо порушено трудове законодавство.
14.03.2023 року у підготовчому судовому засіданні, з метою дотримання прав сторін, у підготовчому судовому засіданні оголошено перерву до 04.04.2023 року о 10:30 год.
15.03.2023 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду від Товариства з обмеженою відповідальністю «БЕТАКОМ К» надійшли додаткові докази по справі.
04.04.2023 року у підготовчому засіданні усною ухвалою суду, із занесенням до протоколу судового засідання, закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті 20.04.2023 року о 14:30 год.
Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила задовольнити позов з підстав, зазначених в позовній заяві.
Представник відповідача в судовому засіданні обставини, викладені у відзиві на позов та запереченнях на відповідь на відзив підтримала, проти позову заперечував, просила відмовити у його задоволенні в повному обсязі.
Заслухавши пояснення представника позивача, заперечення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, суд дійшов висновку наявність підстав для часткового задоволення позову, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що на підставі направлень на перевірку від 21.10.2022 №3964, №3965 виданих Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області Кармановою Н.В. - головним державним інспектором відділу перевірок у сфері обслуговування добувної промисловості та металургійного виробництва управління податкового аудиту ГУ ДПС у Дніпропетровській області, Севідовою С. - головним державним інспектором відділу перевірок у сфері обслуговування добувної промисловості та металургійного виробництва управління податкового аудиту ГУ ДПС у Дніпропетровській області, на підставі наказів ГУ ДПС у Дніпропетровській області від 19.10.2022 року №2985-п «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «БЕТАКОМ К» та від 11.11.2022 року №3333-п «Про продовження строків проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «БЕТАКОМ К» проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «БЕТАКОМ К» щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні за червень 2022 року від`ємного значення з податку на додану вартість у сумі 2030563 грн. у т.ч. заявленого до відшкодування з бюджету у сумі 1343984 грн., за липень 2022 року від`ємного значення з податку на додану вартість у сумі1058670 грн., у т.ч. заявленого до відшкодування з бюджету у сумі 462274 грн., за серпень 2022 року від`ємного значення з податку на додану вартість у сумі 543487 грн., у т.ч. заявленого до відшкодування з бюджету у сумі 110683 грн., з урахуванням періодів формування від`ємного значення та поданих уточнюючих розрахунків, за результатами якої було складено акт перевірки №2376/04-36-07-14-04/43270200 від 21.11.2022 року (далі - акт перевірки).
Відповідно до висновків акту перевірки №2376/04-36-07-14-04/43270200 від 21.11.2022 року перевіркою дотримання податкового законодавства при декларуванні у декларації від`ємного значення з ПДВ, яке визначено з урахуванням від`ємного значення з ПДВ, задекларованого у попередніх періодах встановлено порушення платником податків:
- п.44.1 ст.44, п.185.1 ст.185, п.186.1 ст.186, п.187.1 ст.187, п.188.1 ст.188, п.200.1, п.200.4 ст.200 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VІ (зі змінами та доповненнями), що призвело до:
- завищення від`ємного значення податку на додану вартість, що включається до складу наступного податкового періоду за серпень 2022 року на суму 462804 грн.;
- завищення заявленої суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість за серпень 2022 року на суму 110683 грн.;
Вирішуючи правомірність прийняття оскаржуваних податкових повідомлень-рішень, суд виходить з наступного.
Розділом V Податкового кодексу України врегульовані питання, пов`язані з обчисленням та сплатою податку на додану вартість.
Підпунктом 14.1.1561 п. 14.1 ст.14.1 Податкового кодексу України встановлено, що податкове зобов`язання (для цілей розділу V цього Кодексу) - загальна сума податку на додану вартість, одержана (нарахована) платником податку в звітному (податковому) періоді, та/або сума коштів, сформована за рахунок податкових пільг, що були використані платником податків не за цільовим призначенням чи з порушенням порядку їх надання, встановленим цим Кодексом.
У відповідності до п.185.1 ст.185 Податкового кодексу України об`єктом оподаткування податковим на додану вартість є операції платників податку з:
а) постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з безоплатної передачі та з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу у володіння та користування лізингоодержувачу/орендарю;
б) постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу;
в) ввезення товарів на митну територію України;
г) вивезення товарів за межі митної території України;
е) постачання послуг з міжнародних перевезень пасажирів і багажу та вантажів залізничним, автомобільним, морським і річковим та авіаційним транспортом.
Відповідно до п.186.1 ст.186 Податкового кодексу України місцем постачання товарів є:
а) фактичне місцезнаходження товарів на момент їх постачання (крім випадків, передбачених у підпунктах "б" і "в" цього пункту);
б) місце, де товари перебувають на час початку їх перевезення або пересилання, у разі якщо товари перевозяться або пересилаються продавцем, покупцем чи третьою особою;
в) місце, де провадиться складання, монтаж чи встановлення, у разі якщо товари складаються, монтуються або встановлюються (з випробуванням чи без нього) продавцем або від його імені.
Положеннями п.187.1 ст.187 Податкового кодексу України встановлено, що датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:
а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;
б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку. Для документів, складених в електронній формі, датою оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку, вважається дата, зазначена у самому документі як дата його складення відповідно до Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», незалежно від дати накладення електронного підпису.
Згідно з п.188.1 ст.188 Податкового кодексу України база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (крім акцизного податку, який нараховується відповідно до підпунктів 213.1.9 і 213.1.14 пункту 213.1 статті 213 цього Кодексу, збору на обов`язкове державне пенсійне страхування, що справляється з вартості послуг стільникового рухомого зв`язку, податку на додану вартість та акцизного податку на спирт етиловий, що використовується виробниками - суб`єктами господарювання для виробництва лікарських засобів, у тому числі компонентів крові і вироблених з них препаратів (крім лікарських засобів у вигляді бальзамів та еліксирів).
При цьому, база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг не може бути нижче ціни придбання таких товарів/послуг, база оподаткування операцій з постачання самостійно виготовлених товарів/послуг не може бути нижче звичайних цін, а база оподаткування операцій з постачання необоротних активів не може бути нижче балансової (залишкової) вартості за даними бухгалтерського обліку, що склалася станом на початок звітного (податкового) періоду, протягом якого здійснюються такі операції (у разі відсутності обліку необоротних активів - виходячи із звичайної ціни), за винятком: товарів (послуг), ціни на які підлягають державному регулюванню; газу, який постачається для потреб населення; електричної енергії, ціна на яку склалася на ринку електричної енергії.
До складу договірної (контрактної) вартості включаються будь-які суми коштів, вартість матеріальних і нематеріальних активів, що передаються платнику податків безпосередньо покупцем або через будь-яку третю особу у зв`язку з компенсацією вартості товарів/послуг. До складу договірної (контрактної) вартості не включаються суми неустойки (штрафів та/або пені), три проценти річних від простроченої суми та інфляційні витрати, відшкодування шкоди, у тому числі відшкодування упущеної вигоди за рішеннями міжнародних комерційних та інвестиційних арбітражів або іноземних судів, що отримані платником податку внаслідок невиконання або неналежного виконання договірних зобов`язань.
До бази оподаткування включаються вартість товарів/послуг, які постачаються (за виключенням суми компенсації на покриття різниці між фактичними витратами та регульованими цінами (тарифами) у вигляді виробничої дотації з бюджету та/або суми відшкодування орендодавцю - бюджетній установі витрат на утримання наданого в оренду нерухомого майна, на комунальні послуги та на енергоносії), та вартість матеріальних і нематеріальних активів, що передаються платнику податків безпосередньо отримувачем товарів/послуг, поставлених таким платником податку.
У випадках, передбачених статтею 189 цього Кодексу, база оподаткування визначається з урахуванням положень статті 189 цього Кодексу.
Підпунктом 14.1.181 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України встановлено, що податковий кредит - це сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.
Підпунктом «а» пункту 198.1 статті 198 Податкового кодексу України передбачено, що до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.
Пунктом 198.3 статті 198 Податкового кодексу України визначено, що податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду, зокрема, у зв`язку з придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг;
Відповідно до п.200.1 ст.200 Податкового кодексу України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.
Пунктом 200.4 статті 200 Податкового кодексу України передбачено, що при від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума:
а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу -
б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету;
в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.
Відповідно до абзацу п`ятого ч.1 ст.1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 №996-ХІV (далі - Закон України №996-ХІV) господарською операцією є дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства.
Пунктом 2 ст.3 Закон України №996-ХІV передбачено, що бухгалтерський облік є обов`язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.
Згідно з ч.1 ст.9 Закону України №996-ХІV підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.
Частиною 2 ст. ст.9 Закону України №996-ХІV визначено, що первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити, якщо інше не передбачено окремими законодавчими актами України: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.
Абзацом 11 ст.1 Закону України №996-ХІV визначено, що первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію.
Отже, платник податку, має право на включення сум ПДВ, сплачених у вартості товарів, робіт чи послуг, до складу податкового кредиту з податку на додану вартість відповідного податкового (звітного) періоду і, як наслідок, на його врахування при визначенні різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту такого періоду, лише за умови фактичного здійснення господарських операцій з придбання у контрагента товарів, робіт чи послуг, що підтверджується первинними та іншими документами, а також податковими накладними, складеними у відповідності до вимог чинного законодавства.
Тобто, для бухгалтерського обліку мають значення лише ті документи, які підтверджують фактичне здійснення господарських операцій.
Слід зазначити, що договір не є первинним обліковим документом для цілей бухгалтерського обліку. Відповідно до частини першої статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Отже, договір свідчить лише про намір виконати дії (операції) в майбутньому, а не про їх фактичне виконання.
Відповідно до вищенаведеного визначення, господарська операція пов`язана не з фактом підписання договору, а з фактом руху активів платника податків та руху його капіталу.
Вимога щодо реальних змін майнового стану платника податків як обов`язкова ознака господарської операції кореспондує з нормами Податкового кодексу України.
За умови реального здійснення господарської операції, яка призвела до фактичного руху активів або зміни у власному капіталі чи зобов`язаннях платника податків, придбання товарів та послуг з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності, правильності обчислення податкового кредиту, наявності первинних документів, в тому числі податкових накладних, виданих особою, зареєстрованою платником податку на додану вартість, платник податку на додану вартість має право на податковий кредит.
Надаючи оцінку правомірності винесення спірних податкових повідомлень-рішень та досліджуючи факт реальності господарських операцій між ТОВ «БЕТАКОМ К» та ТОВ «ВАЙЕР КР», ТОВ ВП «МЕТАЛ МАРКЕТ», суд зазначає наступне.
Так, судом встановлено, що в період квітень-серпень 2022 року між ТОВ «БЕТАКОМ К» та ТОВ «ВАЙЕР КР», ТОВ ВП «МЕТАЛ МАРКЕТ» були укладені договори підряду на промислову переробку, а саме: договір підряду на промислову переробку №05/ПП від 29.04.2022 року, укладений між ТОВ «БЕТАКОМ К» (Виконавець) та ТОВ ВП «МЕТАЛ МАРКЕТ» (Замовник), договір підряду на промислову переробку №01/ВК від 27.05.2022 року, укладений між ТОВ «БЕТАКОМ К» (Виконавець) та ТОВ «ВАЙЕР КР» (Замовник).
Відповідно до п.1.1 вказаних договорів, Замовник доручає, а Виконавець приймає на себе зобов`язання виконати роботи по промисловій переробці сталевої катанки Замовника на своїх виробничих потужностях та виготовити з неї дріт в порядку і на умовах, встановлених договором. При цьому Замовник зобов`язується прийняти Продукцію і оплатити вартість виконаних робіт по промпереробці катанки і виготовлення Продукції в порядку і на умовах встановлених цим договором.
Згідно пунктів 3.1, 3.2 вказаних договорів зазначено: Поставка матеріалу за цим Договором здійснюється на умовах СРТ-м.Кривий Ріг, Дніпропетровська область та на умовах EXW- м.Кривий Ріг, Дніпропетровська область.
Згідно пункту 3.3 зазначених договорів, Відвантаження готової продукції зі складу Виконавця проводиться Виконавцем за дорученням Замовника.
Відповідно до пункту 5.1, 5.2 договорів: прийом Матеріалу за якістю і кількістю проводиться за вагою нетто та наступними супроводжувальними документами: - акт прийому-передачі Матеріалу на переробку; - сертифікат якості заводу-виробника.
Прийом готової продукції за якістю та кількістю проводиться за наступними товаросупроводжувальними документами: - акту прийому-передачі готової продукції; - акту виконаних робіт по переробці матеріалу в готову продукцію; - сертифікат якості на готову продукцію.
Дослідивши надані позивачем первинні документи, що були підставою внесення відповідних записів до документів бухгалтерського та податкового обліку, встановлено, що вони в повній мірі відповідають вимогам ч.2 ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».
Разом з цим, в акті перевірки вказано, що згідно наданого до перевірки наказу по підприємству ТОВ «БЕТАКОМ К» від 07.06.2021 року за №10, матеріально-відповідальною особою за отримання сировини та матеріалів призначено ОСОБА_1 . Акти приймання-передачі готової продукції, складені між ТОВ «БЕТАКОМ К» та ТОВ «ВАЙЕР КР, ТОВ ВП «МЕТАЛ МАРКЕТ» підписані зі сторони Виконавця (ТОВ «БЕТАКОМ К» Заступником директора по загальним питанням ОСОБА_1 , водночас згідно розрахунків 1ДФ табелів обліку робочого часу відомостей нарахування заробітної плати за період березень-червень2022 року, встановлено, що ОСОБА_1 в зазначений період не працював, заробітна плата не нараховувалась.
Отже в ході проведення перевірки встановлено дефектність первинних документів щодо передачі сировини на переробку та передачу готової продукції (акти приймання сировини та акти видачі готової продукції) підписано особами, які на момент підписання документів знаходились в простої та особами яким не делеговані такі повноваження.
Таким чином, перевіркою не підтверджено передачу та використання давальницької сировини отриманої від ТОВ «ВАЙЕР КР», ТОВ ВП «МЕТАЛ МАРКЕТ» та як наслідок перевіркою не підтверджено виготовлення готової продукції на давальницьких умовах, внаслідок чого акти виконаних робіт щодо переробки давальницької продукції втрачають юридичну силу.
Вказані порушення призвели до:
Так, як було зазначено судом вище, відповідно до частини першої статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.
Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити, якщо інше не передбачено окремими законодавчими актами України: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.
Первинні документи, складені в електронній формі, застосовуються у бухгалтерському обліку за умови дотримання вимог законодавства про електронні документи та електронний документообіг.
Неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо.
Як вбачається з матеріалів справи, а саме з копій актів приймання сировини та актів видачі готової продукції, в них міститься інформація про кількість сировини переданої в переробку, загальну вартість робіт, дату, № акту, реквізити сторін, тобто зі змісту наданих позивачем первинних документів можна встановити фактичне здійснення господарських операцій.
Також, судом встановлено, що відповідно до протоколу 3/22 від 25.02.2022 року загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «БЕТАКОМ К» вирішено виплату заробітної плати працівникам товариства здійснювати за наявності обігових коштів на розрахунковому рахунку, але не пізніше надходження коштів з державного бюджету та надати повноваження підписання документів первинного обліку руху товарно-матеріальних цінностей з подальшим залученням згідно наказу заступнику директора з загальних питань, ОСОБА_1 , котрий знаходиться у відпустці без збереження заробітної плати.
Відповідно до наказу ТОВ «БЕТАКОМ К» №12/в від 01.03.2022 року «Про виплату та візування документів первинного обліку», вирішено виплату заробітної плати працівникам товариства здійснювати за наявності обігових коштів на розрахунковому рахунку, але не пізніше надходження коштів з державного бюджету та надати повноваження підписання документів первинного обліку руху товарно-матеріальних цінностей з подальшим залученням згідно наказу заступнику директора з загальних питань, ОСОБА_1 , котрий знаходиться у відпустці без збереження заробітної плати.
Тобто, вказаним протоколом та наказом підтверджується наявність повноважень заступника директора з загальних питань, ОСОБА_1 на підписання первинних документів.
При цьому, суд зазначає що відсутність відомостей про нарахування заробітної плати щодо ОСОБА_1 за період березень-червень 2022 року не є безумовною підставою, що останній не працював у позивача та не може підтверджувати нереальність даних господарських операцій в цілому, оскільки вказане може свідчити про можливе порушення позивачем порядку оформлення трудових відносин та не може призводити до притягнення позивача до відповідальності у сфері податкового законодавства.
Кім того, суд зазначає, що визначення давальницької сировини наведено у пп. 14.1.41 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу, а саме - це сировина, матеріали, напівфабрикати, комплектуючі вироби, енергоносії, що є власністю одного суб`єкта господарювання (замовника) і передаються іншому суб`єкту господарювання (виробнику) для виробництва готової продукції, з подальшим переданням або поверненням такої продукції або її частини їх власникові або за його дорученням іншій особі.
Особливість операцій з давальницькою сировиною полягає утому, що передавальна сторона зберігає за собою право власності на вихідну сировину або матеріали, що передано в переробку, і також на готову продукцію, отриману в результаті переробки, а переробник лише надає послуги з переробки. Операції з запасами, які підприємство передає іншому суб`єкту господарювання для переробки, обробки чи доопрацювання, по своїй суті належать до підрядних робіт та регламентуються главою 61 Цивільного кодексу України.
Так, згідно зі ст.837 Цивільного кодексу:
- за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник прийняти і оплатити виконану роботу;
- договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.
Статтею 840 Цивільного кодексу України передбачено можливість виконання робіт з матеріалу замовника. Причому підрядник відповідає за неправильне використання цього матеріалу і зобов`язаний надати замовникові звіт про використання матеріалу та повернути його залишок. У договорі підряду фіксуються норми витрат матеріалу, строки повернення його залишку та основних відходів, а також відповідальність підрядника за невиконання або неналежне виконання своїх обов`язків.
Крім того, відповідно до ст.841 Цивільного кодексу України підрядник зобов`язаний вжити заходів щодо збереження майна, переданого йому замовником, та відповідає за втрату або пошкодження цього майна.
Документами, що підтверджують використання сировини, допоміжних матеріалів, виготовлення готової продукції, є такі первинні документи:
- акт приймання-передачі сировини в переробку;
- звіт переробника про використання сировини, що складається в натуральних одиницях і містить дані про: кількість отриманої на переробку сировини; кількість та асортимент отриманої в результаті переробки продукції; кількість невикористаної сировини; кількість відходів, у тому числі зворотних; акт приймання-передачі виконаних робіт (містить вартісну оцінку витрат на виробництво за кожним видом отриманої продукції); акт приймання-передачі готової продукції з переробки.
Здійснивши аналіз наданих позивачем документів на підтвердження реальності господарських операцій, суд доходить висновку, що усі реквізити відповідно до вищенаведеного Закону сторонами дотримано, і з наданих документів можна отримати інформацію про кількість сировини переданої в переробку та загальну вартість робіт, а отже твердження відповідача про дефектність первинних документів щодо передачі сировини на переробку та передачу готової продукції є помилковими та не відповідають матеріалам справи.
Щодо тверджень відповідача, що згідно наданих до податкового органу розрахунків 1-ФД ТОВ «ВАЙЕР КР» встановлено відсутність нарахування заробітної плати ОСОБА_2 за період березень-серпень 2022 року, підпис якої зазначено в паперових носіях на передачу сировини на переробку та отримання готової продукції, суд зазначає, наступне.
Так, в акті перевірки зазначено, що згідно наданих до податкового органу розрахунків 1-ФД ТОВ «ВАЙЕР КР» встановлено відсутність нарахування заробітної плати ОСОБА_2 за період березень-серпень 2022 року, підпис якої зазначено в паперових носіях на передачу сировини на переробку та отримання готової продукції. Отже в актах приймання давальницької сировини не зазначені матеріально відповідальні особи за складський облік або виробничий процес та відсутні первинні документи щодо підтвердження подальшого руху давальницької сировини після отримання останніх директором товариства.
Так, відповідно до виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань керівником Товариства з обмеженою відповідальністю «ВАЙЄР КР» є ОСОБА_2 та відповідно до рішення №02/22 від 28.02.2022 року одноособового Учасника Товариства з обмеженою відповідальністю «ВАЙЄР КР» призначено матеріально-відповідальною особою за отримання сировини та матеріалів директора - ОСОБА_2 .
При цьому, суд зазначає, що розглянувши матеріали акту судом встановлено, що викладені в акті доводи податкового органу про вчинення платником податків порушення закону стосуються діяльності контрагента платника, тобто третьої особи та допущених ним правопорушень у сфері податкового, цивільного чи іншого законодавства.
Вказані порушення, також, можуть свідчити лише про можливі порушення контрагентом порядку оформлення трудових відносин, але це не свідчить про порушення податкового законодавства та не може свідчити про нереальність господарської операції. Порушення контрагентами норм трудового законодавства не може призводити до притягнення позивача до відповідальності у сфері податкового законодавства.
Крім того, суд звертає увагу на принцип персональної відповідальності платника податку, згідно якого, право на податковий кредит не може ставитись у пряму залежність від додержання податкової дисципліни третіми особами.
Порушення контрагентом позивача правил ведення господарської діяльності не може бути підставою для висновку про порушення позивачем вимог закону щодо формування податкового кредиту. За умови реального здійснення господарської операції, яка призвела до об`єктивної зміни складу активів платника податків - позивача, будь-які порушення його контрагентами податкового законодавства чи правил ведення господарської діяльності не можуть бути підставою для позбавлення позивача права на податковий кредит.
Таким чином, позивач не може нести відповідальність за господарську діяльність контрагентів. Приписами ч. 2 ст. 61 Конституції України встановлений індивідуальний характер юридичної відповідальності.
Суд зазначає, що докази і доказування - один із найважливіших інститутів адміністративного права, адже саме з допомогою доказів суд з`ясовує дійсні правовідносини сторін, обставини, що мають значення для справи.
Суд зауважує, що докази це будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність оспорюваних обставин. Тобто доказом є не факт, не обставина, а фактичні дані.
Належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у справі, та інших обставин, які мають значення, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.
Достатність доказів визначається як наявність у справі такої сукупності зібраних доказів, яка викликає у суб`єкта доказування внутрішню переконаність у достовірному з`ясуванні наявності або відсутності обставин предмету доказування, необхідних для встановлення об`єктивної істини та прийняття правильного рішення у справі.
Оцінивши належність, допустимість, достовірність вказаних вище доказів окремо, а також достатність і взаємний зв`язок цих доказів у їх сукупності, суд вважає, що відповідачем не надано доказів нереальності господарських операцій позивача з його контрагентами та не надано доказів невідповідності первинних документів, жодних зауважень щодо залишків сировини під час перевірки виявлено не було.
При цьому, суд зазначає, що визнання протиправними та такими, що підлягають скасуванню спірних податкових повідомлень-рішень є ефективним способом захисту порушеного права позивача, а тому відсутні підстави для задоволення позовної вимоги в частині скасування вказаних податкових повідомлень-рішень винесених на підставі Акту про результати позапланової виїзної документальної перевірки ТОВ «БЕТАКОМ К» від 21.11.2022 року № 2376/04-36-07-14-04/43270200 з питань дотримання вимог податкового законодавства при декларуванні за червень 2022 року від`ємного значення з податку на додану вартість у сумі 2030563 грн., у т.ч. заявленого до відшкодування з бюджету у сумі 1343984 грн., за липень 2022 року від`ємного значення з податку на додану вартість у сумі 1058760 грн, у т.ч. заявленого до відшкодування з бюджету у сумі 462274 грн., за серпень 2022 року від`ємного значення з податку на додану вартість у сумі 543487 грн., у т.ч. заявленого до відшкодування з бюджету у сумі 110683 грн., з урахуванням періодів формування від`ємного значення та поданих уточнених розрахунків в наслідок якої, підприємству неправомірно донараховано податок на додану вартість в сумі 1077739,50 грн., в тому числі: за основним платежем 631004,00 грн., за фінансовими санкціями 446735,50 грн. та відмови у задоволенні заявленого до відшкодування з бюджету ПДВ у сумі 110683 грн.
Відповідно до п.120-1.2 ст.120-1 Податкового кодексу України у разі відсутності реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної/розрахунку коригування, складеної на операції з постачання товарів/послуг, що звільняються від оподаткування податком на додану вартість, та/або податкової накладної/розрахунку коригування, складеної на операції, що оподатковуються за нульовою ставкою, податкової накладної, складеної відповідно до пункту 198.5 статті 198 цього Кодексу у разі здійснення операцій, визначених підпунктами "а" - "г" пункту 198.5 статті 198 цього Кодексу, та розрахунку коригування, складеного до такої податкової накладної, податкової накладної, складеної відповідно до статті 199 цього Кодексу, та розрахунку коригування, складеного до такої податкової накладної, податкової накладної, складеної відповідно до абзацу одинадцятого пункту 201.4 статті 201 цього Кодексу, протягом граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, для реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних, що зазначена в податковому повідомленні-рішенні, складеному за результатами перевірки контролюючого органу, - тягне за собою накладення на платника податку штрафу в розмірі 5 відсотків обсягу постачання (без податку на додану вартість), але не більше 3400 гривень.
Судом встановлено, що штрафну санкцію застосовано у розмірі 50 відсотків від суми нарахованого податкового зобов`язання з податку на додану вартість.
Щодо позовних вимог в частині визнати протиправними дії Головного управління ДПС у Дніпропетровській області щодо встановлення правопорушень з боку ТОВ «БЕТАКОМ К», що їх визначено в акті про результати позапланової виїзної документальної перевірки ТОВ «БЕТАКОМ К» від 21.11.2022 року №2376/04-36-07-14-04/43270200, суд зазначає наступне.
Відповідно до п. 86.1 ст. 86 ПК України результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка.
Акт (довідка), складений за результатами перевірки та підписаний посадовими особами, які проводили перевірку, або особами, уповноваженими на це у встановленому порядку, у строки, визначені цим Кодексом, надається платнику податків або його законному представнику, який зобов`язаний його підписати.
Верховний Суд у постанові від 19.06.2020 у справі № 140/388/19 сформував висновок про те, що акт перевірки - це документ, в якому зафіксовано факти та оціночні судження осіб, що її проводили, тому до акту можуть пред`являтися лише ті вимоги, що стосуються доказів. Оцінка акту перевірки, в тому числі й оцінка дій службових осіб контролюючого органу щодо його складання, викладення у ньому висновків перевірки, може бути надана судом при вирішенні спору щодо оскарження рішення, прийнятого на підставі такого акту.
Таким чином, акт податкової перевірки та дії щодо встановлення правопорушень під час перевірки, як самостійний документ, не створює для платника податків жодних наслідків, не володіє властивостями як індивідуального, так і нормативно-правового акту.
За таких обставин, оскільки акт про порушення норм законодавства, що встановлені за результатами перевірки даних, задекларованих у податковій звітності з податку на додану вартість та дії щодо встановлення правопорушень під час здійснення перевірки, не створюють, не змінюють та не припиняють права та обов`язки платника податків, не містять обов`язкових до виконання приписів, у зв`язку з чим позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.
Згідно із частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Частина 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначає, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача.
В той же час, і ч. 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України покладено обов`язок на позивача довести ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги та заперечення.
Оцінуючи усі докази, які були досліджені судом у їх сукупності, а також обставини, встановлені у ході судового розгляду справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають частковому задоволенню.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.
Згідно ч. 1, 3 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
Керуючись ст. 2-10, 11, 12, 47, 72-77, 94, 122, 132, 139, 193, 241-246, 250, 251, 257-262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
У задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 28 квітня 2023 року.

Суддя Н.Є. Сліпець