Справа № 140/7457/22
Суддя: Данилевич Н.А.
Дата ухвалення: 2023-04-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

27 квітня 2023 року

м. Київ

справа №140/7457/22

адміністративне провадження № К/990/12732/23

Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Данилевич Н.А.,

суддів: Мацедонської В.Е., Шевцової Н.В.,

перевіривши касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Тертичного Юрія Вікторовича на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 22 березня 2023 року у справі №140/7457/22 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Волинській області про визнання протиправним та скасування наказу,-

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Волинській області (надалі - ГУ ДПС у Волинській області), в якому просила:

визнати протиправним та скасувати наказ №6-дс від 09 листопада 2022 року про застосування дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення;

визнати протиправним та скасувати наказ ГУ ДПС у Волинській області №499-о від 10 листопада 2022 року про звільнення з посади головного державного інспектора відділу ліцензування торгівлі підакцизними товарами та зберігання пального, управління контролю за підакцизними товарами ГУ ДПС у Волинській області;

поновити ОСОБА_1 на посаді головного державного інспектора відділу ліцензування торгівлі підакцизними товарами та зберігання пального, управління контролю за підакцизними товарами ГУ ДПС у Волинській області з 10 листопада 2022 року;

стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 23 грудня 2022 року позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано наказ ГУ ДПС у Волинській області №6-дс від 09 листопада 2022 року про застосування до ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення.

Визнано протиправним та скасовано наказ ГУ ДПС у Волинській області №499-о від 10 листопада 2022 року про звільнення ОСОБА_1 з посади головного державного інспектора відділу ліцензування торгівлі підакцизними товарами та зберігання пального, управління контролю за підакцизними товарами ГУ ДПС у Волинській області;

поновлено ОСОБА_1 на посаді головного державного інспектора відділу ліцензування торгівлі підакцизними товарами та зберігання пального, управління контролю за підакцизними товарами ГУ ДПС у Волинській області з 11 листопада 2022 року.

Стягнуто з ГУ ДПС у Волинській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 29970 гривень 60 копійок. Рішення в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді та стягнення середнього заробітку в межах суми стягнення за один місяць в розмірі 29970 гривень 60 копійок звернуто до негайного виконання.

Додатковим рішенням від 30 грудня 2022 року визнано протиправним та скасовано наказ ГУ ДПС у Волинській області від 10 листопада 2022 року №508-о «Про внесення змін до наказу Головного управління ДПС у Волинській області №499-о від 10 листопада 2022 року».

Поновлено ОСОБА_1 на посаді головного державного інспектора відділу ліцензування торгівлі підакцизними товарами та зберігання пального, управління контролю за підакцизними товарами ГУ ДПС у Волинській області з 15 листопада 2022 року.

Стягнуто з ГУ ДПС у Волинській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 27972 гривні 56 копійок.

Ухвалою від 20 січня 2023 року в задоволенні заяви ГУ ДПС у Волинській області про роз`яснення судового рішення від 23 грудня 2022 року відмовлено.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 22 березня 2023 року апеляційні скарги Головного управління ДПС у Волинській області задоволено.

Рішення Волинського окружного адміністративного суду від 23 грудня 2022 року, додаткове рішення від 30 грудня 2022 року та ухвалу від 20 січня 2023 року про відмову у роз`ясненні судового рішення у справі №140/7457/22 скасовані та прийнято постанову, якою в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

10 квітня 2023 року касаційна скарга надійшла до Верховного Суду як суду касаційної інстанції в адміністративних справах відповідно до статті 327 Кодексу адміністративного судочинства України.

В касаційний скарзі представник позивача зазначає, що судом апеляційної інстанції неправильно застосовано норми матеріального права.

Просить скасувати постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 22 березня 2023 року у справі №140/7457/22, а рішення Волинського окружного адміністративного суду від 23 грудня 2022 року, додаткове рішення Волинського окружного адміністративного суду від 30 грудня 2022 року та ухвалу Волинського окружного адміністративного суду від 20 січня 2023 року залишити без змін.

Вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження, Верховний Суд зазначає наступне.

Пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України серед основних засад судочинства закріплює забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Згідно із частиною першою статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Аналіз указаних положень дає підстави для висновку, що особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями після їх перегляду в апеляційному порядку, можуть скористатися правом їх оскарження у касаційному порядку лише у визначених законом випадках.

Водночас, пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України обумовлено, що не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Відповідно до даних Єдиного державного реєстру судових рішень суд першої інстанції вирішив розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження.

Оскаржуючи судове рішення у справі, які розглянута судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження, представник позивача в касаційній скарзі вказав на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та послався на підпункти «в», «б» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.

Представник позивача зазначив, що справа має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу, проте з наведених скаржником доводів не вбачається виняткового випадку, оскільки рішення у цій справі, у контексті індивідуальних ознак цього спору, не тягне за собою наслідки, які мають самобутню своєрідність, особливості, характерні виключно для особи, яка подає касаційну скаргу.

Також представник позивача обґрунтовує необхідність прийняття цієї касаційної скарги тим, що він позбавлений можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді інших справ, проте відсутність можливості спростувати обставини при розгляді якої саме іншої справи ним не зазначено.

Аналіз доводів касаційної скарги в сукупності з установленими судами обставинами цієї адміністративної справи не дають підстав для висновку про наявність обставин, наведених у підпунктах "а"-"г" пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, оскільки наведені скаржником в касаційній скарзі обставини є загальними і в контексті обставин справи зводяться до переоцінки доказів у справі та незгоди з висновком суду апеляційної інстанції щодо застосування норм матеріального права.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Зважаючи на вищевикладене, оскільки з наведених у касаційній скарзі мотивів й доданих до неї матеріалів не вбачається наявності передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України виняткових обставин, у відкритті касаційного провадження у даній справі необхідно відмовити.

На підставі викладеного, керуючись статтями 328, 333 КАС України, Суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Тертичного Юрія Вікторовича на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 22 березня 2023 року у справі №140/7457/22 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Волинській області про визнання протиправним та скасування наказу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та не може бути оскаржена.

СуддіН.А. Данилевич В.Е. Мацедонська Н.В. Шевцова