Справа № 754/8480/22
Суддя: Скрипка О. І.
Дата ухвалення: 2023-04-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Номер провадження 2-а/754/12/23
Справа №754/8480/22
РІШЕННЯ

Іменем України

24 квітня 2023 року Деснянський районний суд м.Києва в складі:

головуючого судді Скрипки О.І.

при секретарі Моторенко К.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу за адміністративною позовною заяви ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, Головного управління національної поліції в Київській області в особі Фастівського РУП ГУ НП в Київській області про визнання протиправним та скасування рішення суб`єкта владних повноважень, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з даним адміністративним позовом до відповідача про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що 29.08.2022 року старшим сержантом поліції відділення поліції № 2 (смт Чабани) Фастівського РУП ГУНП в Київській області Пархоменком В.Л. було винесено постанову серії ЕАР № 5822877 про притягнення його (позивача) до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.121 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340,00 грн. за те, що він порушив ПДР України, а саме керував транспортним засобом, що підлягає обов`язковому технічному контролю, проте який його не пройшов, чим порушив вимоги ст.37 ЗУ «Про дорожній рух».

Зазначену постанову позивач вважає необґрунтованою, безпідставною та такою, що винесена з порушенням вимог чинного законодавства. Так, позивач зазначає про те, що дійсно, в той день він керував автомобілем, що належить на праві власності ТОВ «ДІАС Україна», маючи право на керування цим автомобілем протягом кількох днів в режимі демонстрації його ходових та інших властивостей для подальшого його придбання відповідно до договору № 28-08/22 проходження тест-драйву. Вказаний автомобіль підлягав реалізації, не використовується та не використовувався для надання послуг з перевезення, в тому числі для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку, а тому він не підлягає обов`язковому технічному контролю, про також відображено і у полісі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів ПрАТ «СК «Брокбізнес» від 20.07.2022 року.

Крім того, позивач зазначає про те, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення він виявив бажання скористатись правовою допомогою, про що сказав працівнику поліції, однак інспектором не вжито жодних дій щодо надання йому реалізувати таке право, чим було порушено порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення. Також, інспектор поліції розглянув справу та притягнув його до адміністративної відповідальності за відсутності доказів вчинення ним правопорушень та за відсутності доказів вини, упереджено, оскільки не взяв до уваги його пояснення.

Посилаючись на викладені обставини, позивач просить скасувати вищевказану постанову та закрити справу про адміністративне правопорушення, а також стягнути з відповідача на його користь судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 496,20 грн. та витрати на правову допомогу в розмірі 4000,00 грн.

Ухвалою судді Деснянського районного суду м.Києва Скрипки О.І. від 28.09.2022 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження у відповідності до ст. 263 КАС України. Відповідачу надано строк (15 днів) для подання відзиву на позов з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

03.11.2022 року до суду надійшов відзив представника відповідача ДПП Орлова О.С., в якому він просить відмовити в задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що ДПП є неналежним відповідачем у справі.

Ухвалою судді Деснянського районного суду м.Києва від 04.11.2022 року здійснено перехід з розгляду справи в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) та призначено справу в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін з призначенням судового засідання.

В судове засідання позивач не з`явився, надавши суду клопотання про розгляд справи без його участі.

Представники відповідачів, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явились, причини неявки суду не повідомили. Суд також звертає увагу на те, що відповідачем - ГУНП в Київській області було отримано копію позовної заяви з додатками та копію ухвали про відкриття провадження 26.10.2022 року, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення. Крім того, копію позовної заяви було повторно направлено відповідачу за його заявою та отримано 10.02.2023 року згідно повідомлення про вручення поштового відправлення. Однак, незважаючи на належне повідомлення та отримання направлених судом документів відповідачем ГУНП у Київській області відзиву на позовну заяву не надано.

Таким чином, враховуючи обставини справи та тривалість строку її розгляду, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін на підставі наявних доказів.

Дослідивши письмові докази, які знаходяться в матеріалах справи, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що постановою в справі про адміністративне правопорушення серії ЕАР № 5822877, винесеною старшим сержантом поліції відділення поліції № 2 (смт Чабани) Фастівського РУП ГУНП в Київській області Пархоменком В.Л., позивача ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.121 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340,00 грн. за те, що він порушив ПДР України, а саме керував транспортним засобом, що підлягає обов`язковому технічному контролю, проте який його не пройшов, чим порушив вимоги ст.37 ЗУ «Про дорожній рух».

Спірні правовідносини, що склались між сторонами, регулюються Конституцією України, Кодексом України про адміністративні правопорушення, Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306.

В силу вимог ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Нормами ст.222 КУпАП встановлено, що органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення, зокрема, про порушення правил дорожнього руху (ч.1 ст.126). Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Докази мають бути належними та допустимими. Допустимими є ті докази, які зібрані у відповідності до закону, а належними якщо вони містять інформацію щодо предмету доказування.

Відповідно до ст.268 КУпАП, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Згідно ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з"ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ч. 5 ст.258 КУпАП, якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст. 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі.

З аналізу норм чинного законодавства України вбачається, що постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачене ч.3 ст.121 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення без складання відповідного протоколу.

З наведених правових норм вбачається, що інспектор патрульної поліції, який уповноважений виносити постанову про притягнення особи до адміністративної відповідальності, на місці вчинення адміністративного правопорушення, зокрема, у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, має право здійснювати розгляд адміністративної справи де було вчинено таке адміністративне правопорушення та на місці де він несе службу в той час.

Також, відповідно до ч.5 ст.14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Пунктом 2.3 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою КМУ № 1306 від 10 жовтня 2001 р. передбачено, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний зокрема: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі; не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху.

Дорожня обстановка - сукупність факторів, що характеризуються дорожніми умовами, наявністю перешкод на певній ділянці дороги, інтенсивністю і рівнем організації дорожнього руху (наявність та стан дорожньої розмітки, дорожніх знаків, дорожнього обладнання, світлофорів), які повинен ураховувати водій під час вибору швидкості, смуги руху та прийомів керування транспортним засобом.

Пунктом 1.3 ПДР України встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги ПДР.

Відповідно до п. 1.9 ПДР України, особи, які порушують правила дорожнього руху, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Частиною 3 статті 121 КУпАП передбачено відповідальність за керування водієм транспортним засобом, що підлягає обов`язковому технічному контролю, але своєчасно його не пройшов.

Відповідно до п. 31.3 «Б» Правил дорожнього руху України, забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством, якщо вони не пройшли обов`язковий технічний контроль (для транспортних засобів, що підлягають такому контролю).

У судовому засіданні встановлено, що транспортний засіб, яким керував позивач, а саме: автомобіль «Skoda Fabia», д.н.з. НОМЕР_1 , є легковим автомобілем, який віднесено до категорії «В».

Згідно зі ст.35 Закону України «Про дорожній рух», транспортні засоби, що беруть участь у дорожньому русі та зареєстровані територіальними органами Міністерства внутрішніх справ України, підлягають обов`язковому технічному контролю відповідно до цієї статті.

Обов`язковому технічному контролю не підлягають:

1) легкові автомобілі усіх типів, марок і моделей, причепи (напівпричепи) до них (крім таксі та автомобілів, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку), мотоцикли, мопеди, мотоколяски та інші прирівняні до них транспортні засоби - незалежно від строку експлуатації;

2) легкові автомобілі, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку, вантажні автомобілі незалежно від форми власності вантажопідйомністю до 3,5 тонни, причепи до них - із строком експлуатації до двох років;

3) технічні засоби для агропромислового комплексу, визначені Законом України «Про систему інженерно-технічного забезпечення агропромислового комплексу України».

Порядок проведення обов`язкового технічного контролю та обсяги перевірки технічного стану транспортних засобів визначає Кабінет Міністрів України.

Також ст.35 Закону України «Про дорожній рух» визначено періодичність проходження обов`язкового технічного контролю, яка становить для легкових автомобілів, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку, вантажних автомобілів (незалежно від форми власності) вантажопідйомністю до 3,5 тонни, причепів до них із строком експлуатації більше двох років - кожні два роки.

Відповідно до пп. 2 п. 1 Порядку проведення обов`язкового технічного контролю та обсягів перевірки технічного стану транспортних засобів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 30 січня 2012 року №137, порядок проведення обов`язкового технічного контролю та обсяги перевірки технічного стану транспортних засобів (далі - Порядок) визначає процедуру проведення обов`язкового технічного контролю та обсяги перевірки технічного стану транспортних засобів, зареєстрованих уповноваженими органами МВС (далі - транспортні засоби), за результатами якої встановлюється їх придатність до експлуатації або неможливість експлуатації, крім таких транспортних засобів:

1) легкові автомобілі усіх типів, марок і моделей, причепи (напівпричепи) до них (крім таксі та автомобілів, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку), мотоцикли, мопеди, мотоколяски та інші прирівняні до них транспортні засоби - незалежно від строку експлуатації;

2) легкові автомобілі, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку, вантажні автомобілі незалежно від форми власності вантажопідйомністю до 3,5 тонни, причепи до них - із строком експлуатації до двох років.

Проаналізувавши вищевикладені правові норми, суд робить висновок, що автомобіль, яким керував позивач, не відноситься до переліку транспортних засобів, які підлягають обов`язковому технічному контролю. Вказана обставина також підтверджується і полісом № 210119802 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 20.07.2022 року, в якому зазначено, що вказаний автомобіль не використовується як таксі/маршрутне таксі і не підлягає обов`язковому технічному контролю.

Оскільки автомобіль, яким керував позивач, не підлягає обов`язковому технічному контролю, суд вважає, що позивачем не порушено вимоги ЗУ «Про дорожній рух», а, отже, не вбачає в діях позивача ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.121 КУпАП.

Також, відповідно до ст.72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів та показаннями свідків.

Згідно ч. 3 ст.73 КАС України, сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Частинами 1, 2 ст.77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, суб`єкт владних повноважень зобов`язаний довести правомірність своїх дій чи бездіяльності, а позивач зобов`язаний довести ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

Згідно ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Фактичні дані, на основі яких встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи у його вчиненні та інші обставини, встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, іншими визначеними законодавством доказами.

Згідно ч.2 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідачем ГУНП в Київській області відзив на позовну заяву не надано, а також не надано жодного доказу на підтвердження того, що позивач допустив вказане правопорушення та не спростовано його твердження про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення. Натомість, позивачем надано належні та допустимі докази, які спростовують обставини, викладені у оскаржуваній постанові.

Враховуючи зазначене та з урахуванням положень ст.77 КАС України суд вважає, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню в зв`язку з ненаданням доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.122 КУпАП.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку про наявність підстав для скасування оскаржуваної постанови та закриття справи про адміністративне правопорушення.

В той же час, суд не вбачає підстав для задоволення вимог до ДПП, виходячи з наступного.

Так, даний адміністративний позов заявлено до ДПП та ГУНП в Київській області.

Представник ДПП у відзиві просив відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що ДПП не є належним відповідачем у справі, оскільки інспектор поліції, що наклав на позивача стягнення, не є працівником ДПП, а Фастівське РУП є структурним підрозділом ГУНП в Київській області. Також, представником ДПП подано клопотання про заміну неналежного відповідача ДПП на належного - ГУНП в Київській області.

Згідно із ч.3 ст.48 КАС України, якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до ухвалення рішення у справі за згодою позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі, якщо це не потягне за собою зміни підсудності адміністративної справи. Суд має право за клопотанням позивача до ухвалення рішення у справі залучити до участі у ній співвідповідача.

Однак, під час розгляду даної справи, позивачем відповідного клопотання про заміну відповідача до суду подано не було, хоча позивач був ознайомлений як зі змістом відзиву, так і зі змістом клопотання про заміну неналежного відповідача, про що свідчить його заява про ознайомлення з матеріалами справи від 07.03.2023 року. З урахуванням наведеного, відсутні підстави для задоволення клопотання представника ДПП про заміну неналежного відповідача. Натомість, у позовних вимогах до ДПП належить відмовити як таких, що пред`явлені до неналежного відповідача.

З урахуванням наведеного, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до ст.139 КАС України, суд стягує з відповідача ГУНП в Київській області на користь позивача судові витрати пропорційно до задоволених вимог, а саме судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 248,10 грн., а також документально підтверджені витрати на правову допомогу в розмірі 2000,00 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 9, 21, 72-78, 90, 121, 123, 139, 205, 241-246, 250, 251, 286 КАС України, ст.122 ч.3, 245, 251, 268, 280 КУпАП, ЗУ «Про дорожній рух», суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, Головного управління національної поліції в Київській області в особі Фастівського РУП ГУ НП в Київській області про визнання протиправним та скасування рішення суб`єкта владних повноважень - задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати постанову серії ЕАР № 5822877 від 29.08.2022 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.121 КпАП України у вигляді штрафу у розмірі 340,00 грн. та закрити справу про адміністративне правопорушення.

Стягнути з Головного управління національної поліції в Київській області () за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (РНОКПП НОМЕР_2 ), судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 248,10 грн., а також витрати на правову допомогу в розмірі 2000,00 грн.

В задоволенні позовних вимог до Департаменту патрульної поліції - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя: