Справа № 755/3875/23
Суддя: Яровенко Н. О.
Дата ухвалення: 2023-04-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №:755/3875/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" квітня 2023 р. Дніпровський районний суд міста Києва в складі

головуючої судді Яровенко Н.О.,

при секретарі Локотковій І.С.

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Центрального Міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, закриття провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності,

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з позовом до Центрального Міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, закриття провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності. Свої вимоги мотивував тим, що 15.03.2023 року головним спеціалістом Центрального Міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області Мардановим Раван Яша огли складено протокол щодо позивача про адміністративне правопорушення, яке передбачено ч. 1 ст. 203 КУпАП. Крім того, 15.03.2023 року заступником начальника Центрального Міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області Петровим Д.В. винесено постанову ПН МКМ № 012726 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, яке передбачене ч. 1 ст. 203 КУпАП, у вигляді штрафу у розмірі 5 100,00 грн. Як вбачається зі змісту постанови про накладення адміністративного стягнення серії ПН МКМ № 012726 від 15.03.2023 року по вул. Вокзальна, 1 в м. Києві було виявлено громадянина Туркменістану ОСОБА_1 , який порушив правила перебування іноземців на території України, а саме: працевлаштування без відповідного дозволу, чим порушив ст. 42 Закону України «Про зайнятість населення», за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 203 КУпАП. Однак позивач вважає дану постанову протиправною, оскільки він є фізичною особою - підприємцем, працює продавцем, як самозайнята особа, сплачує єдиний податок, перебуває у шлюбі з громадянкою України, має посвідку на тимчасове проживання. У зв`язку з чим позивач просить визнати протиправною та скасувати постанову серії ПН МКМ № 012726 від 15.03.2023 року про накладення адміністративного стягнення за вчинення громадянином Туркменістану ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 203 КУпАП, закрити провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 30.03.2023 року відкрито провадження у адміністративній справі. Розгляд якої проводиться у порядку спрощеного позовного. Відповідачу роз`яснено його право подати відзив на позовом із доказами, якими він обґрунтовується.

Відповідно до ч.1 ст.257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.

В судове засіданні представник позивача не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. До суду подав заяву про розгляд справи у його відсутність.

В судове засіданні представник відповідача не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. До суду подав заяву про розгляд справи у його відсутність.

Дослідивши в судовому засіданні матеріали справи, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні правовідносини.

Позивач народився ІНФОРМАЦІЯ_1 та є громадянином Туркменістану.

15.03.2023 року головним спеціалістом Центрального Міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області Мардановим Раван Яша огли складено протокол щодо позивача про адміністративне правопорушення, яке передбачено ч. 1 ст. 203 КУпАП.

Крім того, 15.03.2023 року заступником начальника Центрального Міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області Петровим Дмитром Васильовичем винесено постанову ПН МКМ № 012726 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, яке передбачене ч. 1 ст. 203 КУпАП, у вигляді штрафу у розмірі 5 100,00 грн.

Як вбачається зі змісту постанови про накладення адміністративного стягнення серії ПН МКМ № 012726 від 15.03.2023 року по вул. Вокзальна, 1 в м. Києві було виявлено громадянина Туркменістану ОСОБА_1 , який порушив правила перебування іноземців на території України, а саме: працевлаштування без відповідного дозволу, чим порушив ст. 42 Закону України «Про зайнятість населення», за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 203 КУпАП.

Позивач просить визнати протиправною та скасувати постанову серії ПН МКМ № 012726 від 15.03.2023 року про накладення адміністративного стягнення за вчинення громадянином Туркменістану ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 203 КУпАП, закрити провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності.

Підставою для задоволення позовних вимог позивачем зазначено, що він є фізичною особою - підприємцем, працює продавцем, як самозайнята особа, сплачує єдиний податок, перебуває у шлюбі з громадянкою України, має посвідку на тимчасове проживання.

На підтвердження позовних вимог позивач надав суду довідку про реєстрацію місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 , витяг № 7949 з реєстру платників єдиного податку, копію посвідки на тимчасове проживання на території України, яка діє до 18 серпня 2022 року, виписку з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, свідоцтво про реєстрацію шлюбу з громадянкою України - ОСОБА_3 , витяг з інформаційної системи органів ДПС щодо стану розрахунків платника з бюджетом та цільовими фондами.

Представник відповідача скористався своїм правом подачі відзиву на позов, відповідно до якого позовні вимоги не визнав повністю, оскільки спірну постанову винесено у повній відповідності з законодавством України, через порушення позивачем вимог ч. 2 ст. 42 ЗУ «Про зайнятість населення».

Згідно ч. 1 ст. 203 КУпАП, адміністративна відповідальність за вказаною нормою закону настає за порушення іноземцями та особами без громадянства правил перебування в Україні, тобто проживання без документів на право проживання в Україні, за недійсними документами або документами, термін дії яких закінчився, або працевлаштування без відповідного дозволу на це, якщо необхідність такого дозволу передбачено законодавством України, або недодержання встановленого порядку пересування і зміни місця проживання, або ухилення від виїзду з України після закінчення відповідного терміну перебування, неприбуття без поважних причин до визначеного місця навчання або працевлаштування після в`їзду в Україну у визначений строк, а так само порушення правил транзитного проїзду через територію України, крім порушень, передбачених частиною другою цієї статті.

Відповідно до ч. 2 ст. 42 Закону України «Про зайнятість населення» праця іноземців та осіб без громадянства може застосовуватися на різних посадах в одного або декількох (двох і більше) роботодавців, за умови отримання дозволу на застосування праці іноземців та осіб без громадянства (далі - дозвіл) на кожній посаді.

Праця іноземних високооплачуваних професіоналів може застосовуватися без дозволу на посадах за сумісництвом, якщо строк дії трудового договору на посаді за сумісництвом не перевищує строк дії дозволу за основним місцем роботи.

Згідно ч. 6 ст. 42 Закону України «Про занятість населення» без передбаченого цією статтею дозволу здійснюється працевлаштування: 1) іноземців, які постійно проживають в Україні; 2) іноземців, які набули статусу біженця відповідно до законодавства України або одержали дозвіл на імміграцію в Україну; іноземців, яких визнано особами, що потребують додаткового захисту, або яким надано тимчасовий захист в Україні; представників іноземного морського (річкового) флоту та авіакомпаній, які обслуговують такі компанії на території України; працівників закордонних засобів масової інформації, акредитованих для роботи в Україні; спортсменів, які набули професійного статусу, артистів та працівників мистецтва для роботи в Україні за фахом; працівників аварійно-рятувальних служб для виконання термінових робіт; працівників іноземних представництв, які зареєстровані на території України в установленому законодавством порядку; священнослужителів, які є іноземцями і тимчасово перебувають в Україні на запрошення релігійних організацій для провадження канонічної діяльності лише у таких організаціях з офіційним погодженням з органом, який здійснив реєстрацію статуту (положення) відповідної релігійної організації; іноземців, які прибули в Україну для участі у реалізації проектів міжнародної технічної допомоги; іноземців, які прибули в Україну для провадження викладацької та/або наукової діяльності у закладах фахової передвищої та вищої освіти на їх запрошення; інших іноземців у випадках, передбачених законами та міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно витягу з Єдиного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, ОСОБА_1 від 11 січня 2022 року зареєстрований як фізична особа - підприємець.

Порядок державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, що не мають статусу юридичної особи, затвердженого Наказом Міністерством юстиції України № 09.02.2016 року за №359/5, визначає процедуру проведення відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» (далі - Закон) державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, що не мають статусу юридичної особи (далі - державна реєстрація), права та обов`язки суб`єктів у сфері державної реєстрації.

Згідно п. 5 розділу ІІ Порядку, під час прийняття заяви та документів для державної реєстрації, що подаються особисто заявником, державний реєстратор, уповноважена особа суб`єкта державної реєстрації встановлюють особу заявника за документом, що посвідчує таку особу, передбаченим Законом України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус». У разі коли заявником є іноземець, документом, що посвідчує особу такого заявника, є національний, дипломатичний чи службовий паспорт іноземця або інший документ, що посвідчує особу іноземця.

Відповідно до ст. 18 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців» для державної реєстрації фізичної особи підприємцем подаються такі документи: 1) заява про державну реєстрацію фізичної особи підприємцем; 2) заява про обрання фізичною особою спрощеної системи оподаткування та/або реєстраційна заява про добровільну реєстрацію як платника податку на додану вартість за формою, затвердженою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної податкової і митної політики, - за бажанням заявника; 3) нотаріально засвідчена письмова згода батьків (усиновлювачів) або піклувальника чи органу опіки та піклування - для фізичної особи, яка досягла шістнадцяти років і має бажання займатися підприємницькою діяльністю, але не має повної цивільної дієздатності.

Згідно з 5 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» дозвіл на застосування праці іноземців та осіб без громадянства - документ, який надає право роботодавцю тимчасово використовувати працю іноземця або особи без громадянства у порядку, встановленому законодавством України.

Відповідно до ст. 50 Цивільного кодексу України, право на здійснення підприємницької діяльності, яку не заборонено законом, має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Обмеження права фізичної особи на здійснення підприємницької діяльності встановлюються Конституцією України та законом. Фізична особа здійснює своє право на підприємницьку діяльність за умови її державної реєстрації в порядку, встановленому законом. Інформація про державну реєстрацію фізичних осіб - підприємців є відкритою.

Підприємницька діяльність - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

27 вересня 2017 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо усунення бар`єрів для залучення іноземних інвестицій» № 2058-VIII.

Законом № 2058-VIII внесено зміни, зокрема, до Закону України «Про зайнятість населення» до Розділу VII «Застосування праці іноземців та осіб без громадянства в Україні». Саме даним розділом Закону на сьогодні регулюється процедура працевлаштування іноземців.

Іноземці та/або особи без громадянства, які законно перебувають на території України, при проведенні підприємницької діяльності користуються тими ж правами і наділені тими ж обов`язками, що й громадяни України. За винятками, встановленими Конституцією України чи міжнародними договорами.

Іноземцю для державної реєстрації фізичної особи-підприємця в Україні не потрібно отримувати дозвіл на проживання та інших дозвільних документів.

Для того, щоб іноземець зміг розпочати підприємницьку діяльність на території України та зареєструватися як фізична особа-підприємець, необхідно отримати ідентифікаційний номер (реєстраційний номер облікової картки платника податків), в органах державної фіскальної служби.

Отже, іноземний громадянин може провадити будь-яку господарську діяльність і для цього має бути виконана одна умова - наявність посвідки на постійне чи тимчасове проживання.

Судом встановлено, що позивачу 19.08.2022 року видано посвідку на тимчасове проживання в Україні строком до 19.08.2023 року.

Відповідно до положень ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

За змістом ст.ст. 9, 33 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Відповідно до положень ст.ст. 245, 248 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності. Розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється на засадах рівності перед законом і органом (посадовою особою), який розглядає справу, всіх громадян незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мови та інших обставин.

За змістом ст.ст. 251, 252 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу. Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ст. 268 КУпАП, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст.ст. 278-280 КУпАП, орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи; 2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката. Розгляд справи розпочинається з оголошення складу колегіального органу або представлення посадової особи, яка розглядає дану справу. Головуючий на засіданні колегіального органу або посадова особа, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення. На засіданні заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що заступником начальника Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби України у місті Києві та Київській області Петровим Дмитром Васильовичем при винесенні постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення серії ПН МКМ № 012726 від 15.03.2023 року за ч. 1 ст. 203 КУпАП, відносно громадянина Туркменістану ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вигляді штрафу в сумі 5100,00 грн. не з`ясовано дійсні обставини справи, оскільки, позивач, зареєструвавшись на території України як фізична особа - підприємець, здійснюючи підприємницьку діяльність на власний ризик з метою одержання прибутку, у відповідності до чинного законодавства не зобов`язаний отримувати дозвіл на працевлаштування, отже висновок відповідача щодо порушення позивачем ч. 2 ст. 42 ЗУ «Про зайнятість населення» є передчасним, та таким, що не відповідає дійсним обставинам справи.

У відповідності з ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

За таких умов, суд приходить до висновку, що повноважна особа не дотрималась вимог закону про накладення адміністративного стягнення на підставах і в порядку, встановлених законом на основі суворого додержання законності у точній відповідності з законом. Порушено наведені вище положення про всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи, вирішення її в точній відповідності з законом, керуючись законом і правосвідомістю, врахованих ст. 33 КУпАП обставин зі змісту постанови про накладення адміністративного стягнення не вбачається.

Відповідно п.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 Кодексу адміністративного судочинства України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Враховуючи викладене, суд приходить висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до Центрального Міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, закриття провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності є обґрунтованими, та такими що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Керуючись Законом України "Про правовий статусі іноземців та осіб без громадянства", Законом України «Про зайнятість населення», ст. 50 ЦК України, ст.ст. 7, 9, 33, 245, 247, 248, 251, 252, 268, 278-280 КУпАП, ст.ст. 2, 5, 7-9,72-79, 90, 241, 242, 243, 246, 250, 255, 288, 289, 371 КАС України, суд,-

п о с т а н о в и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Центрального Міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, закриття провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати постанову заступника начальника Центрального Міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області Петрова Дмитра Васильовича серії ПН МКМ № 012726 від 15.03.2023 року про накладення адміністративного стягнення за вчинення громадянином Туркменістану ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 203 КУпАП, справу про адміністративне правопорушення закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Центрального Міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , витрати зі сплати судового збору у розмірі 536,80 грн.

Рішення суду може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н.О.Яровенко