Справа № 182/4612/22
Суддя: Кобеляцька-Шаховал І. О.
Дата ухвалення: 2023-04-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 182/4612/22
Провадження № 2-а/0182/3/2023
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

18.04.2023 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді Кобеляцької - Шаховал І.О.

секретар Іванова Т.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Нікополі адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління патрульної поліції в Кіровоградській області про скасування постанови про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

В провадження Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління патрульної поліції в Кіровоградській області про скасування постанови про адміністративне правопорушення, -

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 22 листопада 2022 року його знайомий запропонував йому поїхати в м.Івано-Франківськ, щоб придбати та перегнати транспортний засіб до м.Нікополь. Прибувши в зазначене місто, вони зустрілись з представником ТОВ «АВТОМОТО-Сервіс», який є суб`єктом господарювання, що здійснює торгівлю транспортних засобів та перебуває на обліку у ГСЦ МВС за № 7613. Даний представник ТОВ «АВТОМОТО-Сервіс» надав можливість оглянути транспортний засіб марки Renault Premium, реєстраційний номер НОМЕР_1 . Після огляду даного автомобіля, перевірки його технічного стану та комплектності було укладено договір про купівлю даного автомобіля від 23 листопада 2022 року, покупцем якого був ОСОБА_2 . Відповідно до п.1.2 Договору, продавець передав автомобіль Renault Premium, реєстраційний номер НОМЕР_1 , та того ж дня вищевказаний ТЗ було перереєстровано на ОСОБА_2 у Територіальному сервісному центрі № 7342. Після вчинення вищевказаних реєстраційних дій, 24 листопада 2022 року, вони вирушили додому в м.Нікополь та вже по приїзду його знайомий ОСОБА_2 25 листопада 2022 року перереєстрував ТЗ, поставши його на обліку у територіальному сервісному центрі № 1245 і отримав нові реєстраційні номера АЕ 5157ТМ. При цьому, в момент перегону ТЗ з м.Івано - Франківська до м.Нікополя 24 листопада 2022 року, рухаючись автодорогою Н-23 Кропивницький-Кривий Ріг-Запоріжжя, не доїжджаючи до м.Кривий Ріг, вони були зупинені нарядом поліції. Після перевірки, один з поліцейських почав вимагати документи, які передбачаються для перевезення небезпечних вантажів, але вони пояснили, що будь-які небезпечні вантажі у них відсутні, а цистерна, яка встановлена на рамі автомобіля, є порожньою та випареною. Однак, поліцейський не погодився з їх доводами, пояснивши, що, оскільки наявна цистерна, то для даного ТЗ діють інші правила. Тому склав постанову серії БАВ № 454194 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.132-1 КУпАП та наклав штраф в розмірі 510 грн. 00 коп. Він з прийнятим рішенням не погоджується та вважає, що поліцейським було груб порушено вимоги закону, оскільки в постанові про накладання адміністративного стягнення містилось посилання на невиконання п.10 «Правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів», хоча, до вимог закону, а саме - вищевказаного пункту, де зазначено, що на транспортних одиницях, що перевозять небезпечні вантажі, мають бути такі засоби пожежогасіння: на транспортних одиницях, дозволена максимальна маса яких з вантажем становить понад 7,5 т, - два або більше переносних вогнегасників для гасіння пожеж класів A, B, C, сукупною ємністю 12 кг сухого порошку (чи еквівалентної кількості іншої вогнегасної суміші), принаймні, один з яких має мінімальну ємність 6 кг, а інші - 2 кг; на транспортних одиницях, дозволена максимальна маса яких з вантажем становить понад 3,5 т, але не більше 7,5 т, - два переносних вогнегасники для гасіння пожеж класів A, B, C, сукупною ємністю 8 кг сухого порошку (чи еквівалентної кількості іншої вогнегасної суміші), принаймні один з яких має мінімальну ємність 6 кг, а другий - 2 кг; на транспортних одиницях, дозволена максимальна маса яких з вантажем становить 3,5 т або менше,- два переносних вогнегасники для гасіння пожеж класів A, B, C кожний ємністю не менше 2 кг сухого порошку (чи еквівалентної кількості іншої вогнегасної суміші); на транспортних одиницях, незалежно від їх дозволеної максимальної маси, що перевозять небезпечні вантажі в пакуваннях без перевищення максимальної кількості на транспортну одиницю, зазначеної в підрозділі 1.1.3.6 додатка А до ДОПНВ, - один переносний вогнегасник для гасіння пожеж класів A, B, C, ємністю 2 кг сухого порошку (чи еквівалентної кількості іншої вогнегасної суміші). Переносні вогнегасники повинні бути опломбовані, мати маркування про відповідність стандарту та напис з датою (місяць, рік) закінчення терміну придатності. Вогнегасники мають встановлюватись на транспортних одиницях у легкодоступних місцях та бути захищеними від впливу погодних умов з метою збереження їх експлуатаційної надійності. Тобто, як вбачається з вищевикладеного, дані вимоги та правила обов`язкові лише для суб`єктів господарювання, незалежно від форм власності та фізичних осіб, які є учасниками дорожнього перевезення небезпечних вантажів, та пункт 10 правил вимагає мати, при наявності, на транспортних одиницях засоби пожежогасіння під час перевезення небезпечних вантажів. Тому, враховуючи вищевикладене, вважає, що він не здійснював перевезення небезпечних вантажів, а тому й вимоги правил на нього не поширюються, тому прийнята постанова є незаконною.

Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 23 грудня 2022 року по даній справі було відрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Учасникам справи вищевказана ухвала суду була надіслана та роз`яснено відповідачу, що у п`ятиденний строк з дня вручення даної ухвали він має право для подання відзиву на позовну заяву. У зазначений строк відповідач має право надіслати суду відзив на позовну заяву, який повинен відповідати вимогамст.162 КАС України, і всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову. У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами (ч.6 ст.162 КАС України) (а.с.14-15).

Відповідач про розгляд справи був повідомленим належним чином, про що свідчить повідомлення про поштове відправлення (а.с.16), своїм правом, визначеним кодексом адміністративного судочинства України, скористався та 13 березня 2023 року на адресу суду надав відзив на позовну заяву, згідно якого зазначає наступне.

Відповідно до ст.23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція, відповідно до покладених завдань,:здійснює превентивну та профілактичну діяльність, спрямовану на запобігання вчиненню правопорушень; виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживає у межах своєї компетенції заходів для їх усунення; вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення; у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання; регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі. Згідно «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої наказом МВС від листопада 2015 року № 1395 справа про адміністративне правопорушення розглядається на місці вчинення адміністративного правопорушення. Постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п`ятою і шостою статті 121,статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення. Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху» від 14 липня 2015 року статтю 258 було доповнено новою частиною такого змісту: «Протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі». Крім того, відповідно до пункту 4 наказу МВС «Про затвердження Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» від 07листопада 2015 року № 1395 встановлено, що у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст.283 КУпАП, без складання відповідного протоколу Частина 5 статті 258 КУпАП визначає, що у разі складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу. Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення. Правила дорожнього руху відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Так, 24 листопада 2022 року, о 10 год. 20 хв., на автодорозі Н-23, водій ОСОБА_3 керував Т3 Renault Premium, реєстраційний номер НОМЕР_2 , який належить до категорії небезпечних, при цьому, на ТЗ були відсутні засоби пожежогасіння, чим порушив вимоги п.10 Правил дорожнього руху перевезення небезпечних вантажів, затверджених Наказом МВС від 04.08.2018 № 656», чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 132-1 КУпАП. Згідно ч.1 ст.132-1 КУпАП, відповідальності підлягають водії транспортних засобів за порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів, правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами. Відповідно до п.1 Правил, ці Правила визначають порядок та основні вимоги до забезпечення безпеки дорожнього перевезення небезпечних вантажів на всій території України. Відповідно до п.3 Правил, вимоги цих Правил обов`язкові для суб`єктів господарювання незалежно від форм власності та фізичних осіб, які є учасниками дорожнього перевезення небезпечних вантажів. Згідно терміну «перевізник небезпечного вантажу», визначеного п. 7 Правил, - це юридична (резидент і нерезидент) або фізична особа (громадянин України, іноземець, особа без громадянства), яка здійснює перевезення небезпечного вантажу. Відповідно до п.10 Правил, на транспортних одиницях, що перевозять небезпечні вантажі, мають бути такі засоби пожежогасіння: на транспортних одиницях, дозволена максимальна маса яких з вантажем становить понад 7,5 т., - два або більше переносних вогнегасників для гасіння пожеж класів А, В, С, сукупною ємністю 12 кг сухого порошку (чи еквівалентної кількості іншої вогнегасної суміші), принаймні, один з яких має мінімальну ємність 6 кг, а інші - 2 кг; на транспортних одиницях, дозволена максимальна маса яких з вантажем становить понад 3,5 т, але не більше 7,5 г - два переносних вогнегасники для гасіння пожеж класів А, В, С, сукупно ємністю 8 кг сухого порошку (чи еквівалентної кількості іншої вогнегасної суміші), принаймні один з яких має мінімальну ємність 6 кг, а другий - 2 кг; на транспортних одиницях, дозволена максимальна маса яких з вантажем становить 3,5 т або менше, - два переносних вогнегасники для гасіння пожеж класів А, В, С, на транспортних одиницях, незалежно від їх дозволеної максимальної маси, що перевозять небезпечні вантажі в пакуваннях без перевищення максимальної кількості на транспортну одиницю, зазначеної в підрозділі 1.1.3.6 додатка А до ДОПНВ, - один переносний вогнегасник для гасіння пожеж класів А, В, С, ємністю 2 кг сухого порошку (чи еквівалентної кількості іншої вогнегасної суміші). Переносні вогнегасники повинні бути опломбовані, мати маркування про відповідність стандарту та напис з датою (місяць, рік) закінчення терміну придатності. Вогнегасники мають установлюватися на транспортних одиницях у легкодоступних місцях та бути захищеними від впливу погодних умов з метою збереження їх експлуатаційної надійності. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах Правил дорожнього руху. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством. Згідно зі ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Відповідно до Наказу Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 року № 1395, згідно розділу III пункту 10 «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожньої дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі». Поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. Згідно ч.2 ст.33 КУпАП, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі. Тому, представник відповідача вважає, що стягнення застосоване без порушення в межах санкції частини 1 статті 132-1 КУпАП, за якою позивач був притягнутий до адміністративної відповідальності, постанова винесена уповноваженою особою, яка мала на це право. Тому, підстави для скасування постанови відсутні та просять суд відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 до ГУНП в Кіровоградській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення в повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, суд приходить до наступного.

Згідно зі ст.6 Конвенції „Про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Відповідно до статті 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

Стаття 9 КУпАП визначає адміністративне правопорушення (проступок) як протиправну, винну (умисну або необережну) дію чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 132-1 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів, правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами.

Частиною 2 ст.29 Закону України «Про дорожній рух» передбачено, що з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів. Порядок видачі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, та розмір плати за його отримання встановлюються Кабінетом Міністрів України.

З Правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами, затверджених Постановою КМУ № 30 від 18 січня 2001 року (далі Правила) вбачається, що транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великогабаритним, якщо його габарити перевищують хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху.

Відповідно до п. 22.5 Правил дорожнього руху, за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м (для сільськогосподарської техніки, яка рухається за межами населених пунктів, дорогами сіл, селищ, міст районного значення, - 3,75 м), за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні (далі - дозвіл), виданим перевізникові уповноваженим підрозділом Національної поліції, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів (п. 4 Правил).

Пунктом 25 Правил визначено, що забороняється проїзд великогабаритних та великовагових транспортних засобів без дозволу, зазначеного у пункті 4 цих Правил, або документа, який підтверджує внесення плати за проїзд, що повинні знаходитися у водія і пред`являтися на вимогу уповноважених осіб.

Судом встановлено, що інспектором Кропивницького УП ГУНП в Кіровоградській області капітаном поліції Бєлічковим О.В. була складено постанову, серії БАВ № 454194, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.132-1 КУпАП та накладено штраф в розмірі 510 грн. 00 коп. (а.с.9). Згідно з вказаною постановою, 24 листопада 2022 року на дорозі Н-23 Кропивницький - Кривий Ріг - Запоріжжя позивач, керуючи ТЗ, не мав та були відсутні засоби пожежогасіння, чим було порушено вимоги п.10 «Правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів» (а.с.9). Тобто, в оскаржуваній постанові ставиться в вину відсутність засобів пожежогасіння.

За приписами ст.51 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Положеннями ст.280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При винесені постанови в справі про адміністративне правопорушення інспектором не були з`ясовані ці обставини.

За змістом ч.1 ст.72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин. Докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом. Суд не може витребовувати докази у позивача в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, окрім доказів на підтвердження обставин, за яких, на думку позивача, відбулося порушення його прав, свобод чи інтересів.

Разом з цим, згідно з ч.ч.1, 4 ст.73 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно ст.62 Конституції України, вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину, а згідно з частиною третьою цієї статті обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом у постанові ВС/КАС від 08.07.2020 року у справі № 463/1352/16-а, де вказано, що в силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Факт вчинення правопорушення ОСОБА_1 , а саме: відсутність засобів пожежогасіння, крім оспорюваної постанови, будь-якими доказами відповідачем не підтверджено.

Враховуючи наведене, оспорювана позивачем постанова підлягає скасуванню, оскільки судом не здобуто та відповідачами не надано належних та допустимих доказів скоєння позивачем правопорушень, передбачених ч.1 ст.132-1 КУпАП.

Відповідно до п.3 ч.3 ст.286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд, як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Згідно з ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відтак, на користь позивача з відповідача, за рахунок бюджетних асигнувань необхідно стягнути судовий збір в розмірі 496 грн. 20 коп.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.132-1, 251, 280 КУпАП, ст.ст.72, 77, 139, 241-246, 286 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Головного управління патрульної поліції в Кіровоградській області про скасування постанови про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Постанову у справі про адміністративне правопорушення серії БАВ № 454194 від 24 листопада 2022 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.132-1 КУпАП та застосування до нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу - скасувати, провадження у справі про адміністративне правопорушення - закрити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Дніпровського апеляційного адміністративного суду Дніпропетровської області протягом десяти днів з моменту його проголошення.

Суддя: І. О. Кобеляцька-Шаховал