Справа № 753/4766/23
Суддя: Шаповалова К. В.
Дата ухвалення: 2023-04-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/4766/23
провадження № 2-а/753/38/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2023 року Дарницький районний суд м. Києва в складі

головуючої судді Шаповалової К.В.,

за участі секретаря судового засідання Москаленко А.П.

позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду за адресою: м. Київ, вул. О. Кошиця, 5а адміністративний позов ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції у м. Києві про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

23 березня 2023 року до Дарницького районного суду міста Києва надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до ДПП про скасування постанови про адміністративне правопорушення.

Згідно із протоколом автоматизованого розподілу судової справи № 753/4766/23 між суддями від 23 березня 2023 року головуючим суддею обрано Шаповалову К.В. Фактично справу було передано судді 24 березня 2023 року.

4 квітня 2023 року від позивача надійшло клопотання про приєднання доказів у справі.

05 квітня 2023 року до суду від Управління соціального захисту населення Дарницької РДА в м. Києві надійшла інформація щодо того, що ОСОБА_1 перебуває на обліку управління як внутрішньо переміщена особа та задекларував адресу фактичного місця проживання: АДРЕСА_1 .

Ухвалою суду від 12 квітня 2023 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду на 25 квітня 2023 року.

Копія ухвали суду від 12 квітня 2023 року та позовна заява з додатками надсилалась відповідачу ДПП на офіційну електронну адресу 14 квітня 2023 року та була доставлена, що підтверджується відповідною роздруківкою про отримання листа ДПП.

У судове засідання 25 квітня 2023 року з`явився позивач та підтримав свої позовні вимоги в повному обсязі, просив скасувати постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності, закрити провадження у справі та стягнути з відповідача судовий збір.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується матеріалами справи, будь-яких заяв з процесуальних питань суду не подавав, не скористались своїм право та не подав до суду відзив на позовну заяву із доказами заперечення чи визнання позовних вимог, у строк, визначений ухвалою суду про відкриття провадження у справі. Причини неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи суду не подавав.

Суд, вивчивши доводи позовної заяви, докази, надані на її обґрунтування, повно, всебічно та об`єктивно оцінивши зібрані у справі докази, заслухавши пояснення позивача, дійшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що відповідно до постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі серії ЕАС № 6681798 від 15 березня 2023 року інспектором УПП в. М. Києві Нестеровим І.П. Сюсяйла О.М. притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 122 КУпАП, а саме те, що керуючи транспортним засобом «Volvo ХC 90» д.н.з. НОМЕР_1 по вул. Привокзальній, 1а не виконав вимогу дорожнього знаку 3.21, чим порушив п. 33 ПДР України (порушення вимог дорожніх знаків).

Позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності на накладено на нього штраф в розмірі 340 грн.

Не погоджуючись із такою постановою працівника поліції та звертаючись із відповідним позовом до суду ОСОБА_1 зазначає, що 15 березня 2023 року, керуючи транспортним засобом переїхав Дарницький міст у бік Лівого берега та виїхав на вул. П. Радзіня, під`їхав до перехрестя вул. П. Радзіня і Привокзальної та, дочекавшись зеленого світла світлофора, розпочав рух. Після виїзду на перехрестя був одразу зупинений працівниками поліції та йому повідомили, що він вчинив адміністративне правопорушення, проте яке саме не зазначили. Оскільки в цей час оголосили повітряну тривогу, він швиденько забрав постанову, не ознайомлюючись з її змістом та покинув відкриту ділянку дороги. Пізніше, ознайомившись із змістом постанови, зрозумів, що не вчиняв цього адміністративного правопорушення, оскільки знаку 3.21 «В`їзд заборонено» на ділянці дороги, по якій він рухався не встановлено. Оскільки він не вчиняв правопорушення, що полягає у порушенні вимог дорожнього знаку 3.21, просив постанову скасувати, а провадження у справі закрити.

Відповідно до Закону України "Про дорожній рух" правила дорожнього руху встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (ПДР України).

Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

Кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.

Згідно із пунктом 8.1 ПДД України регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками.

Пунктом 33 ПДР визначений перелік дорожніх знаків: попереджувальні, знаки пріоритету, заборонні знаки, наказові, інформаційно-вказівні, знаки сервісу.

Дорожній знак 3.21 «В`їзд заборонено» забороняє в`їзд усіх транспортних засобів з метою, зокрема, запобігання зустрічному руху транспортних засобів на ділянках доріг з одностороннім рухом.

Відповідно до частини першої статті 122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно із частиною першою статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Дії ОСОБА_1 працівником поліції кваліфіковані за частиною першою статті 122 КпАП України, проте без зазначення доказів про вчинене ним правопорушення, що підтверджується постановою про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, за умови, що позивач не погоджується із вчиненим правопорушенням, водночас відповідачем доказів про вчинення ОСОБА_1 правопорушення, зокрема порушення саме вимоги дорожнього знаку 3.21 ПДР України, не надано як і не надано їх як заперечення до поданого позивачем позову.

Оскаржувана постанова не містить зазначення щодо порушення позивачем інших дорожніх знаків, які розміщенні на ділянці дороги вул. Привокзальна, 1а (перехрестя вул. П. Радзіня і Привокзальної).

Як вбачається з відповіді РФ «Південно-Західна залізниця» АТ «Укрзалізниця» від 3 квітня 2023 року, проектною документацією № 1202-ДП/КДМП-0510-ОР, погодженою УДАІ ГУМВС України в м. Києві від 12 жовтня 2012 року № 10/2721ДН, не передбачено встановлення дорожнього знаку 3.21 «В`їзд заборонено», який забороняє рух транспорту (виїзд) з вул. П. Радзіня на вул. Привокзальну у м. Києві (а.с. 56).

Суд вказує, що відповідно пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Згідно зі статтею 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Аналогічна за своїм змістом вимога міститься й у статті 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення, якою передбачено, що постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху повинна також містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь - які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами та іншими документами.

Тобто, КУпАП зобов`язує суб`єкта владних повноважень, що використовує свої повноваження, перед прийняттям рішення про притягнення до адміністративної відповідальності, зібрати всі докази, які підтверджують наявність складу правопорушення та спростувати надані свідчення.

Представник ДПП не скористався своїм правом та не надав суду будь-яких заперечень щодо поданого позову із доказами на спростування заявлених позовних вимог. Постанова про притягнення до адміністративної відповідальності також не містить будь-яких даних щодо того, яким чином було зафіксоване зазначене правопорушення та чим воно підтверджується (запис камер, покази свідків тощо). В графі постанови: «до постанови додається» наявний запис 473495, без вказівки, того, що це за цифри та що саме вони підтверджують.

Відповідно до статті 222 Кодексу України про адміністративні правопорушення органи Національної, поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення, як про порушення громадського порядку, Правил дорожнього руху України, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів, в тому числі порушення, передбачені статтею 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно із частиною другою вказаної статті від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Частиною другою статті 19 Конституції України, органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із статтею 7 КУпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

У постанові Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 26 квітня 2018 року у справі № 338/855/17 зазначено, що аналіз положень статей КУпАП дозволяє дійти висновку, що зміст постанови у справі про адміністративне правопорушення має відповідати вимогам, передбаченим статтям 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Для виконання визначених статтею 245 КУпАП завдань на орган чи посадову особу, яка розглядає справи про адміністративні правопорушення, статтею 280 КУпАП покладено обов`язок з`ясувати всі обставини для встановлення істини у справі.

Для доведення того чи іншого факту орган чи посадова особа, уповноважена розглядати справу про адміністративне правопорушення, повинна навести відповідні докази.

Відповідно до статті 258 КУпАП протокол не складається в разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, передбачених частиною другою статті 122-2, частинами другою, третьою статті 132-1, статтею 132-2 цього Кодексу, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі, а також порушень правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису).Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення.

У даному випадку уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу або залишається повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності за порушення правил зупинки, стоянки або паркування транспортних засобів у разі їх фіксації у режимі фотозйомки (відеозапису), крім випадків фіксації в автоматичному режимі правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті, що зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, та правопорушень, передбачених статтею 132-2 цього Кодексу.

Частиною першою статті 251 КУпАП визначено поняття доказів та наведено їх види, а частиною другої цієї статті обов`язок щодо їх збирання покладено на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Згідно зі статтею 73 КАС України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

В адміністративних справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень встановлена презумпція його вини. Презумпція вини покладає на суб`єкта владних повноважень обов`язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів.

Відповідачем у справі при винесенні постанови серії ЕАС № 6681798 від 15 березня 2023 року не надано доказів на підтвердження вчинення позивачем адміністративного правопорушення, що полягає у порушення саме вимог дорожнього знаку 3.21 «В`їзд заборонено».

За наведених обставин, єдиним доказом вчинення позивачем адміністративного правопорушення є сама оскаржувана постанова у справі про адміністративне правопорушення, в якій зафіксовано порушення водієм правил дорожнього руху. Однак, зазначена постанова є предметом спору між сторонами та не може розглядатись як доказ за відсутності інших доказів на підтвердження обставин вказаних в оскаржуваній постанові, оскільки суперечить стандартам доказування «поза розумним сумнівом», (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), оскільки відомості, зазначені в постанові, не випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011

Відповідно до пункту 3 частини третьої статті 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право в тому числі скасувати рішення суб`єкта владних повноважень.

Отже, постанова, яка винесена без додержання вказаних вище норм діючого законодавства, не може бути визнана належним та допустимим доказом вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого частиною першою статті 122 КУпАП.

Таким чином, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд вважає за необхідне скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення від 15 березня 2023 року серія ЕАС № 6681798 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене частиною першою статті 122 КУпАП, а провадження у справі закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

На підставі викладеного та керуючись статтями 122, 251, 283, 288 Кодексу України про адміністративні правопорушення, статтями 2, 8, 9, 72-77, 78, 139, 205, 241-246, 250, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

УХВАЛИВ:

позовну заяву ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції у м. Києві про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити.

Скасувати постанову серія ЕАС № 6681798 від 15 березня 2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 122 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн.

Закрити провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 122 КУпАП.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції (м. Київ, вул. Федора Ернста, 3, ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНП НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) судовий збір у розмірі 429,50 гривень.

Рішення може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а в разі його оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Суддя К.В. Шаповалова