Справа № 420/2104/20
Суддя: Шишов О.О.
Дата ухвалення: 2023-04-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2023 року

м. Київ

справа № 420/2104/20

адміністративне провадження № К/9901/44065/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого - Шишова О.О.,

суддів: Дашутіна І.В., Яковенко М.М.

розглянув в порядку письмового провадження в касаційній інстанції справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Октан Лімітед» до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, провадження в якій відкрито

за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Октан Лімітед» на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 23.03.2021, ухвалене у складі головуючого судді Тарасишиної О.М., та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 05.08.2021, прийняту у складі колегії суддів: Шеметенко Л.П. (головуючий), Стас Л.В.. Турецької І.О.

І. Суть спору

1. Товариство з обмеженою відповідальністю (далі - ТОВ) «Октан Лімітед» звернулося до суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС в Одеській області (далі - ГУ ДПС в Одеській області), в якому просило суд визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 12.11.2019:

- № 000435508 про збільшення суми грошового зобов`язання з ПДВ на 6 599 148 грн. та застосовані штрафні санкції на 1649787 грн.,

- № 000436508 на суму завищення від`ємного значенням ПДВ на суму 6 050 990 грн.

2. Обгрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначив, що за результатами документальної позапланової невиїзної перевірки складено акт, висновки якого базуються на припущеннях і не враховують докази та відомості у періоді, який перевірявся, та, відповідно, донарахування податкових зобов`язань та покладення на позивача відповідальності у вигляді штрафних санкцій є безпідставним та таким, що суперечить чинному законодавству.

ІІ. Установлені судами фактичні обставини справи

3. Судами попередніх інстанцій установлено, що ГУ ДПС в Одеській області, на підставі п.п. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, п.п. 78.1.4 п. 78.1 ст. 78 ПК України та відповідно до наказу ГУ ДПС в Одеській області від 27.09.2019 року № 427, проведена позапланова виїзна документальна перевірка ТОВ «Октан Лімітед» з питань дотримання вимог податкового законодавства з податку на додану вартість з контрагентами ТОВ «Еріда Стандарт», за період з 01.01.2019 року по 31.01.2019 року та за період з 01.04.2019 року по 30.04.2019 року, ТОВ «Аріус Груп» за період з 01.02.2019 року по 31.03.2019 року, ТОВ «Елекон Трейд» за період з 01.04.2019 року по 30.04.2019 року.

4. За наслідками перевірки складено акт від 16.10.2019 року № 161/15-32-05-08/41639187, відповідно до висновків якого встановлено порушення: п. 44.1 ст. 44, пп. «а» п. 198.1 та абзацу першого п. 198.3, п. 198.6 ст. 198, п. 201.7 ст. 201 ПК України, що призвело до заниження податку на додану вартість, що підлягає сплаті до бюджету у загальній сумі 6599148,00 грн., в тому числі за квітень 2019 року 6599148 грн.; п. 44.1 ст. 44, пп. «а» п. 198.1 та абзацу першого п. 198.3, п. 198.6 ст. 198, п. 201.7 ст. 201 ПК України, в результаті чого завищено від`ємне значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду, в періоді, що перевірявся на суму 6 050 990 грн., у тому числі: за квітень 2019 року на суму 6050990 грн. (з урахуванням зменшення від`ємного значення ПДВ, попередніх податкових періодів).

5. За результатами перевірки ГУ ДПС в Одеській області прийняті податкові повідомлення-рішення, а саме: від 12.11.2019 року № 000435508 про збільшення суми грошового зобов`язання з ПДВ на 6599148 грн. та застосовані штрафні санкції на 1649787 грн., № 000436508 на суму завищення від`ємного значення ПДВ на суму 6 050 990 грн.

6. Не погоджуючись із вказаними податковими повідомленнями - рішеннями, позивач звернувся до суду з цим позовом.

ІІІ. Рішення судів першої та апеляційної інстанцій і мотиви їх ухвалення

7. Одеський окружний адміністративний суд рішенням від 23.03.2021 у задоволенні позовної заяви відмовив повністю.

8. Ухвалюючи таке рішення суд першої інстанції виходив із того, що господарські операції позивача із контрагентами не підтверджені належними та допустимими доказами.

9. П`ятий апеляційний адміністративний суд постановою від 05.08.2021 підтримав висновки суду першої інстанції та за результатом апеляційного перегляду залишив рішення суду першої інстанції без змін.

IV. Касаційне оскарження

10. У касаційні скарзі представник позивача, посилаючись на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а також невірної правової оцінки обставин у справі, просить скасувати їх рішення, прийняти нову постанову, якою в задоволенні адміністративного позову відмовити.

11. Як підставу касаційного оскарження відповідач указав пункт 1 частини четвертої статті 328 КС України, - застосування судами попередніх інстанцій норми матеріального та процесуального права при вирішенні цієї справи без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.

12. Відповідач своїм правом на подання заперечень на касаційну скаргу не скористався, що не перешкоджає перегляду судового рішення.

V. Релевантні джерела права й акти їх застосування

13. Пункт 44.1 статті 44 Податкового кодексу України (далі - ПК України).

14. Для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, реєстрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків та зборів, ведення яких передбачено законодавством.

15. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

16. Підпункт 134.1.1. пункту 134.1. статті 134.

17. Об`єктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього Кодексу.

18. Пункт 198.1. статті 198 ПК України

19. До податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з:

20. а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг;

21. б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);

22. в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;

23. г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

24. Абзац 1 пункту 198.2. статті 198 ПК України

25. Датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше:

26. дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг;

27. дата отримання платником податку товарів/послуг.

28. Пункт 198.3 статті 198 ПК України

29. кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті.

30. Нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали в икористовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

31. Пункт 198.6 статті 198 ПК України

32. Не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів (послуг), не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

33. У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

34. Стаття 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні»

35. Господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства.

36. Первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію.

37. Частина перша статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні»

38. Підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

39. Частина друга статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні»

40. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

VІ. Оцінка Верховного Суду

41. Відповідно до обставин справи між сторонами виник спір щодо правомірності винесення контролюючим органом податкових повідомленнь-рішеннь від 12.11.2019 № 000435508, № 000436508, які ґрунтуться на висновках останнього про нереальність здійснення господарських операцій між позивачем та контрагентами ТОВ «Еріда Стандарт», ТОВ «Аріус Груп» та ТОВ «Елекон Трейд».

42. Правові наслідки у вигляді виникнення права платника податку на формування податкового кредиту наступають лише у разі реального (фактичного) вчинення господарських операцій з придбання товарів (робіт, послуг) з метою їх використання в своїй господарській діяльності, що пов`язані з рухом активів, зміною зобов`язань чи власного капіталу платника, та відповідають економічному змісту, відображеному в укладених платником податку договорах, що має підтверджуватись належним чином оформленими первинними документами.

43. Якщо господарська операція фактично не відбулася, то первинні документи, складені платником податку та його контрагентом на підтвердження такої операції, не відповідають дійсності, та свідчать про відсутність у сторін волевиявлення щодо реального здійснення господарської операції.

44. Наслідки для податкового обліку створює лише фактичний рух активів, що є обов`язковою умовою для формування об`єкту оподаткування податком на прибуток та податкового кредиту.

45. Аналіз реальності господарської діяльності повинен здійснюватися на підставі даних податкового, бухгалтерського обліку платника податків та відповідності їх дійсному економічному змісту. При цьому в первинних документах, які є підставою для бухгалтерського обліку, фіксуються дані лише про фактично здійснені господарські операції.

46. При вирішенні спорів щодо правомірності формування платниками податків своїх даних податкового обліку, зокрема якщо предметом спору є достовірність первинних документів та підтвердження інших обставин реальності відображених у податковому обліку господарських операцій, суди повинні враховувати, що, обов`язок доведення відповідних обставин у спорах між особою та суб`єктом владних повноважень покладається на суб`єкта владних повноважень, якщо він заперечує проти позову.

47. У разі надання контролюючим органом доказів, які в сукупності з іншими доказами у справі свідчать, що документи, на підставі яких платник податків задекларував податковий кредит та сформував витрати, містять інформацію, що не відповідає дійсності, платник податків має спростовувати ці доводи.

48. Також платник податків при виборі контрагента та укладенні з ним договорів має керуватись і належною обачністю, оскільки від цього залежить подальше фактичне виконання таких договорів, отримання прибутку та права на отримання певних преференцій.

49. Про відсутність реального характеру відповідних операцій можуть свідчити, зокрема, наявність таких обставин: неможливість здійснення платником податку зазначених операцій з урахуванням часу, місця знаходження майна або обсягу матеріальних ресурсів, економічно необхідних для виробництва товарів, виконання робіт або послуг, нездійснення особою, яка значиться виробником товару, підприємницької діяльності, відсутність у платника податку необхідних умов для досягнення результатів відповідної підприємницької, економічної діяльності в силу відсутності управлінського або технічного персоналу, основних коштів, виробничих активів, складських приміщень, транспортних засобів, здійснення операцій з товарно-матеріальними цінностями, які не вироблялися або не могли бути вироблені в обсязі, зазначеному платником податку в документах обліку.

50. Таким чином, підставою для виникнення у платника права на податковий кредит з податку на додану вартість є факт реального здійснення операцій з придбання товарів з метою їх використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку, а також оформлення відповідних операцій належним чином складеними первинними документами, які містять достовірні відомості про їх обсяг та зміст.

51. На підтвердження фактичного здійснення господарських операцій, Товариство повинно мати відповідні первинні документи, які мають бути належно оформленими, містити всі необхідні реквізити, бути підписані уповноваженими особами та, які в сукупності з встановленими обставинами справи, зокрема і щодо можливостей здійснення господарюючими суб`єктами відповідних операцій з урахуванням часу, місця знаходження майна, обсягу матеріальних та трудових ресурсів, економічно необхідних для виконання умов, обумовлених договорами, мають свідчити про беззаперечний факт реального вчинення господарських операцій, що і є підставою для формування платником податкового обліку.

52. Судами попередніх інстанцій установлено, що між ТОВ «Октан Лімітед» (Покупець) та ТОВ «Еріда Стандарт» (Постачальник) укладено Договори поставки нафтопродуктів №№ ЕС19/0012, ЕС19-0018 від 01.01.2019 року та договори поставки нафтопродуктів №№ ЕС19-0035, ЕС19-0049, ЕС19/0053 від 01.04.2019 року.

53. Відповідно до умов договорів, Постачальник зобов`язується передати у власність Покупця, а Покупець зобов`язується прийняти та оплатити нафтопродукти, в подальшому Товар, згідно умов договору. Номенклатура, кількість, ціна Товару та строк поставки визначаються Сторонами у Додаткових угодах до Договору, які є невід`ємною частиною Договору.

54. Товар поставляється Покупцю партіями, протягом поточного місяця, в кількості та за ціною, виплаченими у кожній Додатковій угоді до Договору, на умовах: EWX резервуар нафтобаз ТОВ «Нафтасіті» і інших нафтобаз, що належить ТОВ «Нафтасіті» на правах власності або використовуються ним на підставі цивільно-правових договорів.

55. Сторони укладають акти приймання-передачі Товару, в яких вказуються найменування, кількість, ціна і вартість переданого товару. Сторони можуть укладати акти приймання-передачі товару, що переданий протягом визначеного в такому акті періоді часу.

56. Між ТОВ «Октан Лімітед» (Покупець) та ТОВ «Аріус Груп» (Постачальник) укладено Договори поставки нафтопродуктів №№ АУ-0006, АУ-0027, АУ-0028 від 01.02.2019 року та Договір поставки нафтопродуктів № АУ-0033 від 01.03.2019 року.

57. Відповідно до умов договорів, Постачальник зобов`язується передати у власність Покупця, а Покупець зобов`язується прийняти та оплатити нафтопродукти, в подальшому Товар, згідно умов договору. Номенклатура, кількість, ціна Товару та строк поставки визначаються Сторонами у Додаткових угодах до договору, які є невід`ємною частиною Договору.

58. Товар поставляється Покупцю партіями, протягом поточного місяця, в кількості та за ціною, визначеними у кожній Додатковій угоді до Договору, на умовах: EWX резервуар нафтобаз ТОВ «Нафтасіті» і інших нафтобаз, що належить ТОВ «Нафтасіті» на правах власності або використовуються ним на підставі цивільно-правових договорів.

59. Сторони укладають акти приймання-передачі Товару, в яких вказуються найменування, кількість, ціна і вартість переданого товару. Сторони можуть укладати акти приймання-передачі товару, що переданий протягом визначеного в такому акті періоді часу.

60. Між ТОВ «Октан Лімітед» (Покупець) та ТОВ «Елекон Трейд» (Постачальник) укладено Договори поставки нафтопродуктів №№ ЕЛ19-0001, ЕЛ19-0007, ЕЛ-19-0012, ЕЛ19-0015, ЕЛ-0017, ЕЛ19-0018 від 01.04.2019 року.

61. Відповідно до умов договорів, Постачальник зобов`язується передати у власність Покупця, а Покупець зобов`язується прийняти та оплатити нафтопродукти, в подальшому Товар, згідно умов договору. Номенклатура, кількість, ціна Товару та строк поставки визначаються Сторонами у Додаткових угодах до Договору, які є невід`ємною частиною Договору.

62. Товар поставляється Покупцю партіями, протягом поточного місяця, в кількості та за ціною, визначеними у кожній Додатковій угоді до Договору, на умовах: EWX резервуар нафтобаз ТОВ «Нафтасіті» і інших нафтобаз, що належить ТОВ «Нафтасіті» на правах власності або використовуються ним на підставі цивільно-правових договорів.

63. Сторони укладають акти приймання-передачі Товару, в яких вказуються найменування, кількість, ціна і вартість переданого товару. Сторони можуть укладати акти приймання-передачі товару, що переданий протягом визначеного в такому акті періоді часу.

64. Також, позивачем зазначено, що між ТОВ «Октан Лімітед» (Покупець) та ТОВ «Нафтасіті» (Зберігач) укладено Договір зберігання № 647 від 31.08.2018 року, за умовами якого, Зберігач зобов`язується приймати та зберігати нафтопродукти та інші товарно-матеріальні цінності, які передаються Поклажедавцем та повернути їх у схоронності за першою вимогою. Зберігач має право здійснювати відпуск Товару зі складу третіх осіб, які знаходяться в договірних відносинах зі Сторонами цього Договору, тільки за вимогою Поклажодавця.

65. Зберігач зобов`язаний своєчасно проводити відпуск Товару Поклажедавцю згідно умов визначених цим Договором, після отримання від Поклажодавця заявок (усних або письмових) та всіх документів, необхідних для відвантаження Товару. Відповідно до заявок (письмових або усних) Поклажодавця здійснювати відвантаження Товару залізничним та автомобільним транспортом.

66. Крім того, між ТОВ «Октан Лімітед» (Замовник) та ТОВ «Торговий дім Кременчукнафтопродуктсервіс» (Перевізник) укладено Договір про перевезення вантажів автомобільним транспортом № 53 від 07.09.2018 року. За умовами даного договору перевізник зобов`язується доставляти ввірений йому для перевезення вантаж (нафтопродукти, вода для калібрування резервуарів АЗС) до пункту призначення та видавати його особі, яка має право на отримання вантажу, а також здійснювати відкачування й зливання нафтопродуктів, а Замовник зобов`язується оплатити послуги перевезення та відкачування і/або зливання в повному обсязі та в порядку, який передбачений цим Договором.

67. На підтвердження здійснення господарських операцій позивачем до суду були надані: договори, акти прийому-передачі, договори оренди, робочу інструкцію, посадові інструкції, інструкцію з охорони праці, додаткові угоди, акти приймання-передачі нафтопродуктів, картки рахунків, договори поставки, податкові накладні, специфікації, договори зберігання, акти прийому-передачі ГСМ, договори про перевезення вантажів автомобільним транспортом, акти здачі-прийомки виконаних робіт, реєстри, товарно-транспортні накладні, журнали обліку надходження нафтопродуктів, журнали реєстрації проб нафтопродуктів, журнали обліку зрідження газу, який поступив на АЗС, змінні звіти АЗС, накази, штатний розпис, фінансові звіти, довідки, сертифікати відповідності, паспорти якості, звіти.

68. Досліджуючу надані позивачем первинно-бухгалтерську документацію, суди дійшли висновку, що цими документами не підтверджується здійснення операцій між позивачем та ТОВ «Еріда Стандарт», ТОВ «Аріус Груп» та ТОВ «Елекон Трейд».

69. Так, згідно наданих позивачем договорів поставки - товар поставляється на умовах EWX з резервуарів/нафтобаз, що належать ТОВ «Нафтасіті».

70. Позивачем наданий до суду договір зберігання, укладений ним з ТОВ «Нафтасіті».

71. Проте, будь-яких доказів щодо взаємовідносин ТОВ «Еріда Стандарт», ТОВ «Аріус Груп», ТОВ «Елекон Трейд» з ТОВ «Нафтасіті», як до перевірки, так і до суду не надано.

72. Окрім цього, під час апеляційного розгляду справи колегією суддів витребовувались такі докази та позивачу надавався додатковий час для підтвердження заявлених вимог.

73. Згідно з наданими позивачем ТТН поставка нафтопродуктів здійснювалась з пункту навантаження - м. Кременчук, ТОВ «Свіпіт», а не ТОВ «Нафтасіті».

74. Проте як під час перевірки так і до суду позивачем не надано жодного доказу на підтвердження взаємовідносин ТОВ «Нафтасіті» та ТОВ «Свіпіт».

75. Позивачем не надано доказів щодо взаємовідносин ТОВ «Нафтасіті» та/або ТОВ «Свіпіт» та контрагентів позивача ТОВ «Еріда Стандарт», ТОВ «Аріус Груп», ТОВ «Елекон Трейд», у яких позивачем і придбані нафтопродукти (зокрема, доказів, що підтверджують, що контрагенти позивача зберігають належні їм нафтопродукти на нафтобазах вказаних підприємств).

76. Під час апеляційного розгляду справи колегією суддів було звернуто увагу позивача на вказані обставини та надано йому додатковий час для подання до суду доказів щодо взаємовідносин ТОВ «Нафтасіті» з ТОВ «Еріда Стандарт», ТОВ «Аріус Груп», ТОВ «Елекон Трейд», ТОВ «Свіпіт», докази, що підтверджують участь ТОВ «Еріда Стандарт», ТОВ «Аріус Груп», ТОВ «Елекон Трейд» у господарських операціях.

77. Проте, вказані вимоги суду апеляційної інстанції позивачем не виконано.

78. Позивачем надано лише до суду договір надання послуг щодо приймання та зберігання нафтопродуктів, укладений ТОВ «Нафтасіті» та ТОВ «Свіпіт», однак, докази, що підтверджують участь ТОВ «Еріда Стандарт», ТОВ «Аріус Груп», ТОВ «Елекон Трейд» у господарських операціях позивачем не надані.

79. У наданих позивачем документах на поставку нафтопродуктів ТОВ «Еріда Стандарт», ТОВ «Аріус Груп», ТОВ «Елекон Трейд» не фігурує, як учасник цих операцій, а лише в актах приймання - передачі нафтопродуктів ТОВ «Еріда Стандарт», ТОВ «Аріус Груп», ТОВ «Елекон Трейд» визначено в якості постачальників. При цьому, у цих актах вказано, що поставка товару здійснювалась з нафтобаз ТОВ «Нафтасіті» без зазначення конкретного пункту навантаження, хоча на момент їх складання позивачу та його контрагентам мало бути достеменно відомо пункт навантаження та ті обставини, що товар бути поставлятись від ТОВ «Свіпіт».

80. Отже, відсутність доказів щодо розміщення ТОВ «Еріда Стандарт», ТОВ «Аріус Груп», ТОВ «Елекон Трейд» нафтопродуктів на базах ТОВ «Свіпіт» та не зазначення в актах приймання - передачі пункту навантаження не дає підстави для висновку про підтвердження цими документами взаємовідносин позивача та ТОВ «Еріда Стандарт», ТОВ «Аріус Груп», ТОВ «Елекон Трейд» щодо придбання нафтопродуктів.

81. Окрім цього, суди попередніх інстанцій установили, що позивач не надав заявок та інших документів, необхідних для відвантаження товару, наявність яких передбачена п. 2.1.3 договором зберігання. Позивач взагалі не надав відомостей про місцезнаходження цих нафтопродуктів, оскільки ні договори поставки нафтопродуктів та додатки до них, ні акти приймання-передачі, ні договір зберігання, укладений між позивачем та ТОВ «Нафтасіті», не містять відомостей про адреси резервуарів нафтобаз ТОВ «Нафтасіті», де повинні зберігатись придбані нафтопродукти.

82. Надані ТОВ «Октан Лімітед» ТТН транспортування нафтопродуктів з нафтобази ТОВ «Свіпіт», є неналежними доказами фактичного здійснення господарських операцій, оскільки не містять підписів уповноважених осіб та печаток ТОВ «Нафтасіті» про їх відпуск із резервуарів ТОВ «Свіпіт». Натомість, ці накладні містять відтиски печаток/штампів ТОВ «Свіпіт», з якими ТОВ «Октан Лімітед» не укладав договір зберігання нафтопродуктів.

83. Також позивач не надав: документи, які б свідчили про отримання ним від контрагентів нафтопродуктів за якістю у відповідності з Інструкцією від 04.06.2007 року № 271/121, а також за кількістю з дотриманням вимог Інструкції від 20.05.2008 року № 281/171/578/155; видаткові накладні приймання нафти та/або нафтопродукту за якістю за ф N 14-HK (відповідно Інструкції № 271/121), накази ТОВ «Октан Лімітед» про призначення матеріально відповідальних осіб за приймання пального на АЗС для подальшої роздрібної реалізації; наказів про прийняття вказаних осіб на роботу, а також договорів про повну матеріальну відповідальність, які з ними укладались; документів, які містять відомості про виміри об`єму залишку палива у резервуарах для зберігання на АЗС до його зливу та після такого зливу з транспортних засобів ТОВ «ТД Кременчукнафтопродуктсервіс»; документів відбору проб, визначення густини та температури пального, яке залито в резервуари АЗС ТОВ «Октан Лімітед» із транспортних засобів ТОВ «ТД Кременчукнафтопродуктсервіс»; журналів надходження нафти і нафтопродуктів із транспортних засобів ТОВ «ТД Кременчукнафтопродуктсервіс»; книг кількісного руху нафтопродуктів на АЗС ТОВ «Октан Лімітед».

84. Під час перевірки позивач надав сертифікати відповідності, що видані ПАТ «Укртатнафта», який є одним з безпосередніх постачальників нафтопродуктів позивача.

85. При цьому, вказані сертифікати не містять печаток ТОВ «Еріда Стандарт», ТОВ «Аріус Груп», ТОВ «Елекон Трейд» та позивач не надав жодного доказу стосовно того, що такі сертифікати мають відношення до товару придбаного у цих підприємств.

86. Тобто, надані позивачем докази не підтверджують участь ТОВ «Еріда Стандарт», ТОВ «Аріус Груп», ТОВ «Елекон Трейд» у господарських операціях щодо поставки нафтопродуктів, оскільки переміщення товарів від ТОВ «Еріда Стандарт», ТОВ «Аріус Груп», ТОВ «Елекон Трейд» не відбувалось, передача прав на товар відбувалась на базах зберігача ТОВ «Нафтасіті», а в ТТН взагалі зазначено, що поставка здійснювалась від ТОВ «Свіпіт», а докази взаємовідносин ТОВ «Нафтасіті» та/або ТОВ «Свіпіт» з ТОВ «Еріда Стандарт», ТОВ «Аріус Груп», ТОВ «Елекон Трейд» не надані.

87. Суди попередніх інстанцій встановили, що контрагенти позивача не зареєстрували податкові накладні на придбання реалізованих нафтопродуктів, що власне свідчить про відсутність фактичного здійснення господарських операцій.

88. Наведене свідчить про відсутність можливості фактичного здійснення господарських операцій з вище зазначеними суб`єктами господарювання з одержання/поставки товарів та отримання/надання послуг, вказані вище суб`єкти господарської діяльності не відображають у податковій звітності інформацію, що свідчить про наявність у них основних фондів, транспортних засобів, що необхідні для здійснення господарських операцій з надання послуг та придбання навантаження, розвантаження, транспортування та зберігання товарів у задекларованих обсягах.

89. Судами також врахована інформація щодо контрагентів позивача, а саме: ТОВ «Еріда Стандарт» не знаходиться за юридичною адресою, трудові ресурси - 1 особа; ТОВ «Аріус Груп» - трудові ресурси одна особа, матеріально-технічні ресурси відсутні; ТОВ «Елекон Трейд» трудові ресурси одна особа, підтвердити придбання ТМЦ по ланцюгу не надається можливим.

90. На підставі наведеного у сукупності суди попередніх інстанцій дійшли обґрунтованого висновку, що первинні документи, які стали підставою для оприбуткування робіт та послуг на баланс ТОВ «Октан Лімітед», придбання, яких не підтверджується зібраною та опрацьованою податковою та іншою інформацією, не можуть вважатися належно оформленими та підписаними уповноваженими особами звітними документами, які посвідчують факт придбання цих ТМЦ, робіт, послуг, а тому по взаємовідносинах із зазначеними вище підприємствами, є безпідставними для відображення в бухгалтерському та податковому обліках, оскільки операції з придбання та використання товарів, робіт (послуг) в діяльності платника податків фактично не здійснювались.

91. Виходячи із системного аналізу вказаних норм права та встановлених судами попередніх інстанцій обставин, підтверджених наявними в матеріалах справи доказами, колегія суддів погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанції, що контролюючий орган приймаючи оскаржувані податкові повідомлення-рішення діяв у відповідності до вимог чинного законодавства.

92. Переоцінка встановлених судами обставин справи, а також додаткова перевірка доказів, не входить в межі повноважень суду касаційної інстанції згідно з положеннями частини другої статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України.

93. Суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

94. Переглянувши судові рішення в межах касаційної скарги, перевіривши повноту встановлення судами фактичних обставин справи та правильність застосування ними норм матеріального та процесуального права, Верховний Суд дійшов висновку, що при ухваленні оскаржуваних судових рішень, суди першої та апеляційної інстанції не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які могли б бути підставою для скасування судових рішень, а тому касаційну скаргу позивача слід залишити без задоволення.

95. Таким чином, зважаючи на приписи статті 350 КАС України, касаційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін.

VII. Судові витрати

96. З огляду на результат касаційного розгляду судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись статтями 3, 341, 343, 349, 350, 355, 356, 359 КАС України, суд

п о с т а н о в и в:

1. Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Октан Лімітед» залишити без задоволення.

2. Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 23 березня 2021 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 5 серпня 2021 року справі № 420/2104/20 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і не може бути оскаржена.

Головуючий О.О. Шишов

Судді І.В. Дашутін

М.М. Яковенко