Справа № 629/1603/21
Суддя: Курило Л.В.
Дата ухвалення: 2023-04-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

28 квітня 2023 р.Справа № 629/1603/21

Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Курило Л.В.,

Суддів: Бегунца А.О. , Мельнікової Л.В. ,

розглянувши у порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по справі № 629/1603/21

за позовом ОСОБА_1

до Лозівського міського голови Зеленського Сергія Володимировича

про визнання дій та бездіяльності протиправними, зобов`язання утриматися від вчинення певних дій,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Лозівського міського голови Зеленського Сергія Володимировича в якому просив:

- здійснити перевірку рішень виконавчого комітету Лозівської міської ради Харківської області на предмет їх протиправності;

- визнати дії та бездіяльність міського голови міста Лозова Харківської області протиправними;

- зобов`язати міського голову міста Лозова Харківської області утриматися від вчинення певних дій, якими порушено низку норм чинного законодавства.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 26.05.2021 позовну заяву ОСОБА_1 до Лозівського міського голови Зеленського Сергія Володимировича про визнання дій та бездіяльності протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій повернуто позивачеві.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 08.07.2021 апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено. Ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 26.05.2021 по справі № 629/1603/21 скасовано. Адміністративну справу № 629/1603/21 за позовом ОСОБА_1 до Лозівського міського голови Зеленського Сергія Володимировича про визнання дій та бездіяльності протиправними, зобов`язання утриматися від вчинення певних дій направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду справи.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 29.12.2021 позовну заяву було залишено без руху, надано позивачу строк для усунення недоліків протягом 5 днів з моменту її отримання.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 07.02.2022 позовну заяву ОСОБА_1 до Лозівського міського голови Зеленського Сергія Володимировича про визнання дій та бездіяльності протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій - повернуто позивачеві.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою суду від 07.02.2022 ОСОБА_1 звернувся до Другого апеляційного адміністративного суду з апеляційною скаргою.

Також від позивача надійшла заява про забезпечення позову, в якій скаржник просив заборонити відповідачу не здійснювати визначені законом повноваження та встановити обов`язком головної посадової особи вчинити певні дії, а саме: забезпечити особистий розгляд повторних скарг позивача від 11,13 січня 2023 із скаргою від 10 січня 2023 та запитами від 14 грудня 2022, 11 січня 2023 у порядку визначеному статтями 7,15,18,19,20,22 Закону У країни «Про звернення громадян» від 2 жовтня 1996 року №393/96-ВР, за прямо передбаченими статтею 42 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» від 21 травня 1997 року №280/97-ВР повноваженнями міського голови та відповідно до вимог Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 14 листопада 2017 року №2205- VIII (частина 3 статті 4) із дотриманням прав громадян на особисту участь у розгляді питання та наданням споживачеві правильних, законних нарахувань за спожиті послуги у рахунках № 1011444/11,12/2022 і у подальшому припинити «практику» відписок повідомленнями, зокрема, № БА- 3863 від 05.01.2023, № БА-59 від 10.01.2023 (Жидков, Петренко, Пономар), вих. № 833 від 16.12.2022 (Малишев, Зайцева, Куштим), що є неприпустимим, а під час пандемії корона вірусу та дії воєнного стану, така не повинна бути взагалі, здійснити за вимогами статті 17 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» дійсну перевірку комунальних підприємств КП «Теплоенерго», КП «ЖУК», і управління праці та соціального захисту населення Лозівської міської ради Харківської області на предмет виконання судового рішення від 15.06.2022 по справі №590/863/22.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 154 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), розгляд клопотання проведено в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи заяви та матеріали справи, колегія суддів вважає, що заява не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно з ч.1 ст. 150 КАС України, суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Ухвалу про забезпечення позову постановляє суд першої інстанції, а якщо розпочато апеляційне провадження, то таку ухвалу може постановити суд апеляційної інстанції (ч.3 ст.150 КАС України).

Відповідно до ч. 1 ст. 151 КАС України, позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку відповідача вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Тобто, інститут забезпечення адміністративного позову є однією з гарантій захисту прав, свобод та законних інтересів юридичних та фізичних осіб позивачів в адміністративному процесі, механізмом, який покликаний забезпечити реальне та неухильне виконання судового рішення прийнятого в адміністративній справі.

Положеннями частини ч.2 ст. 150 КАС України визначено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Ці підстави є оціночними, тому містять небезпеку для застосування заходів забезпечення позову всупереч цілям цієї статті при формальному дотриманні її вимог. Необґрунтоване вжиття таких заходів може привести до правових ускладнень, значно більших, ніж ті, яким вдалося б запобігти, тому суд повинен у кожному випадку, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи є хоча б одна з названих обставин, і оцінити, чи не може застосуванням заходів забезпечення позову бути завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

Таким чином, при розгляді заяви про забезпечення позову суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх, пересвідчитись, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову. З`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Колегія суддів зазначає, що застосування судом таких заходів забезпечення, які за змістом є ухваленням рішення без розгляду справи по суті, не відповідають меті застосування правового інституту забезпечення позову. Забезпеченням позову у такий спосіб суд виходять за межі підстав забезпечення позову, що є неприпустимим.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 28.03.2018 року у справі №800/521/17 також вказала, що позов не може бути забезпечено таким способом, який фактично підмінює собою судове рішення у справі та вирішує позовні вимоги до розгляду справи по суті судом.

Отже, заходи забезпечення мають бути вжиті лише в межах позовних вимог та бути співмірними з позовними вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи до забезпечення позову можуть бути вжиті судом лише в межах предмета позову та не повинні порушувати прав осіб, що не є учасниками даного судового процесу. Суди не вправі вживати такі заходи до забезпечення позову, які є фактично рівнозначними задоволенню позовних вимог.

Тобто, при вирішенні питання про вжиття заходів забезпечення позову перш за все необхідно перевірити наявність очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.

Наведені заявником обставини, на думку колегії суддів, не є обґрунтованими для вжиття заходів забезпечення адміністративного позову визначеним позивачем шляхом та такими, які б свідчили про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до набрання рішення в адміністративній справі законної сили, неможливості захисту цих прав, свобод та інтересів без вжиття таких заходів.

Сама лише незгода позивача із діями суб`єкта владних повноважень та звернення до суду з позовом про визнання їх протиправними і зобов`язання вчинити певні дії, не є достатньою підставою для застосування судом заходів забезпечення позову.

Аналогічна правова позиція викладена, зокрема, в постанові Верховного Суду від 05.09.2019 року у справі № 400/722/19.

При цьому, доводи позивача є за своєю суттю підставами позову, надання оцінки яким повинен здійснювати суд під час розгляду справи по суті.

Відтак колегія суддів приходить до висновку, що твердження заявника про те, що невжиття заходів забезпечення позову призведе до порушення його прав та інтересів є безпідставними, оскільки вони є предметом спору в даній справі, а вирішення цього питання призведе до фактичного вирішення справи по суті до постановлення рішення в даній справі, тобто на стадії, коли суд ще не здійснював дослідження та оцінку доказів і обставин, які стали підставою для вчинення відповідачем оскаржуваних дій.

Вищезазначене в сукупності дає підстави для висновку про відсутність підстав для задоволення заяви про забезпечення позову по справі.

Керуючись ст.ст. 150-154, 243, 248 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову по справі № 629/1603/21.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання суддями та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення ухвали в повному обсязі безпосередньо до Верхового Суду.

Головуючий суддя Курило Л.В.
Судді Бегунц А.О. Мельнікова Л.В.