Справа № 380/18653/21
Суддя: Улицький Василь Зіновійович
Дата ухвалення: 2023-04-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2023 рокуЛьвівСправа № 380/18653/21 пров. № СК-А/857/11192/22

Колегія суддів Восьмого апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді: Улицького В.З.

суддів: Кузьмича С.М., Матковської З.М.

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління Держпраці у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 08.07.2022 року (рішення ухвалене у м. Львові судом у складі головуючого судді Кравціва О.Р.) у справі за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Держпраці у Львівській області, про визнання протиправними та скасування попередження і припису,-

ВСТАНОВИЛА:

У жовтні 2021 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Держпраці у Львівській області про визнання протиправним та скасування прийнятого Головним управлінням Держпраці у Львівській області попередження про відповідальність за порушення законодавства про працю № ЛВ12084/410/АВ/П/ПН від 14.09.2021, визнання протиправним та скасування винесеного Головним управлінням Держпраці у Львівській області припис про усунення виявлених порушень законодавства про працю ЛВ12084/410/АВ/П від 14.09.2021.

Позивач позовні вимоги мотивував тим, що відповідачем було порушено порядок проведення державного контролю та складення акту перевірки. По-перше, відповідач провів позаплановий захід за відсутності позивача чи уповноваженої ним особи; по-друге, ані позивачу, ані його уповноваженій особі не було пред`явлено направлення на проведення заходу державного контролю. Про факт проведення перевірки позивачу стало відомо лише 15.09.2021, тобто вже після того, як відповідач завершив проведення позапланового заходу та склав акт перевірки. Зазначені обставини на переконання позивача, є грубим порушенням приписів Порядку №823 та Закону №877. Вважає, що відповідач протиправно скоротив строк здійснення державного контролю, позбавив позивача можливості отримати акт та надати свої заперечення стосовно нього з огляду на факт визнання 14.09.2021 протиправним та нечинним Порядку №823. Зазначає, що порушення вказані в акті перевірки відсутні з огляду на наступне. Порушення виявлені відповідачем полягають у залученні позивачем, на думку контролюючого органу, до роботи фізичних осіб без оформлення трудових відносин. Однак позивач вказує, що здійснює господарську діяльність на підставі договору суборенди укладеного з ПП Мережа-Сервіс Львів і з метою забезпечення ведення діяльності укладений з даним підприємством також договір надання послуг аутстафінгу персоналу. Отже, ПП Мережа-Сервіс Львів є роботодавцем співробітників, які залучаються ним до надання послуг позивачу за договором аутстафінгу. Звертає увагу суду на відсутність у відповідача будь-яких доказів того, що саме позивач, як фізична особа-підприємець, залучав до виконання роботи яких-небудь фізичних осіб, а також того, що між позивачем та ПП Мережа-Сервіс Львів взагалі існували якісь відносини. Окрім цього, відсутність ПП Мережа-Сервіс Львів у переліку суб`єктів господарювання, які здійснюють наймання працівників для подальшого виконання ними роботи в Україні в інших роботодавців, не тягне за собою заборони на здійснення вказаної діяльності. Просив позов задоволити.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 08.07.2022 року адміністративний позов задоволено повністю.

Рішення суду першої інстанції оскаржило Головне управління Держпраці у Львівській області. Вважає, що оскаржуване рішення прийняте з помилковим застосуванням норм матеріального та процесуального права та підлягає скасуванню з підстав викладених у апеляційній скарзі. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою у задоволені адміністративного позову відмовити.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу апелянта слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Якщо одна із сторін визнала пред`явлену до неї позовну вимогу під час судового розгляду повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам статті 189 цього Кодексу.

Згідно ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, що Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 зареєстрований в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 16.11.2018. Основний вид діяльності згідно з КВЕД: 47.29 роздрібна торгівля іншими продуктами харчування в спеціалізованих магазинах.

Згідно договору суборенди від 31.12.2020 укладеним з ПП Мережа-Сервіс Львів позивач набув в користування за плату для здійснення господарської діяльності нежитлові приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , заг. площею 20 кв.м.

За вказаною адресою, де провадить господарську діяльність позивач, знаходиться магазин роздрібної торгівлі ІНФОРМАЦІЯ_1 .

06.09.2021 на ім`я начальника ГУ Держпраці у Львівській області надійшла доповідна записка №5907/1 від заступника начальника управління начальника відділу з питань додержання законодавства про працю, зайнятість та інших нормативно-правових актів у Львівській області, відповідно до якої, при перевірці ПП Мережа-Сервіс Львів виявлено здійснення ФОП ОСОБА_1 діяльності у магазині ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 , який залучає працівників без оформлення трудових відносин та запропоновано провести захід державного контролю у формі інспекційного відвідування з додержання законодавства про працю.

ГУ Держпраці у Львівській області видано наказ від 06.09.2021 №1340-П про проведення позапланового заходу зі здійснення державного нагляду (контролю) у формі інспекційного відвідування ФОП ОСОБА_1

06.09.2021 ГУ Держпраці у Львівській області видано направлення №1333 на проведення уповноваженими особами позапланового заходу зі здійснення державного нагляду (контролю) у формі інспекційного відвідування ФОП ОСОБА_1 .

Строк здійснення заходу визначений з 06.09.2021 по 17.09.2021.

На підставі вищевказаних документів, у період з 06.09.2021 по 14.09.2021 проведений позаплановий захід державного нагляду (контролю) на предмет додержання вимог законодавства у сфері праці, в частині виявлення неоформлених трудових відносин у ФОП ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 (магазин ІНФОРМАЦІЯ_1 ).

За результатами інспекційного відвідування складений акт від 14.09.2021 №ЛВ12084/410/АВ.

Згідно вказаного акта у ході інспекційного відвідування встановлено, що ФОП ОСОБА_1 здійснюючи підприємницьку діяльність у магазині ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 , залучає до роботи працівників без належного оформлення трудових відносин. Зазначено, що за даними Пенсійного фонду України ФОП ОСОБА_1 не використовує задекларовану працю найманих працівників, тобто не уклав з такими жодних договорів. При цьому, для реалізації свого товару (для прикладу овочів, фруктів, випічки), що полягає в отриманні товару, його обліку, розкладці на прилавку, здійснення інших функцій щодо контролю за його товарним виглядом, вжиття заході в разі його псування, тощо, та реалізації (продажу) цього товару на касі ФОП ОСОБА_1 залучає працівників ПП Мережа-Сервіс Львів без оформлення трудових відносин з такими. Керуюча магазином ОСОБА_2 , адміністратори залу ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , касири торгівельного залу ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , продавець торгового залу ОСОБА_7 , пекар ОСОБА_8 , будучи працівниками ПП Мережа-Сервіс Львів та здійснюючи трудову функцію у згаданому магазині Близенько на користь ПП Мережа-Сервіс Львів, що полягає в організації процесу та забезпечення реалізації товару вказаного підприємства, одночасно залучаються до організації процесу та забезпечення реалізації товару ФОП ОСОБА_1 без оформлення з останнім трудових відносин по сумісництву, тобто без законних на це підстав. Даний факт відбувається на підставі договору надання послуг з аутстафінгу персоналу, з ПП Мережа-Сервіс Львів, що не передбачає виконання трудової функції одночасно у двох роботодавців. При цьому, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 прийняті на роботу у ПП Мережа-Сервіс Львів та фактично здійснюють трудову діяльність на його користь, відтак є працівниками самого підприємства, а не працівниками, які прийняті на роботу у підприємство для подальшого виконання роботи у іншого роботодавця.

Як зазначено в акті є порушенням ч. 3 ст. 36, ст. 39, ч. 5 ст. 50 Закону України Про зайнятість населення, а також порушив вимоги ч. 1 ст. 21, ч. 4 ст. 24 КЗпП України та Постанови Кабінету Міністрів України №413.

На підставі акта від 14.09.2021 №ЛВ12084/410/АВ інспектором праці прийнято припис про усунення виявлених порушень законодавств про працю від 14.09.2021 №ЛВ12084/410/АВ/П, яким зобов`язано ФОП ОСОБА_1 усунути виявлені порушення до 13.10.2021, а також винесено попередження про відповідальність за порушення законодавства про працю від 14.09.2021 №ЛВ12084/410/АВ/П/ПН.

Зазначені акт та припис надіслані позивачу поштовим відправленням і станом на 18.10.2021 підписані примірники не повернуті, про що складено акт про відмову від підпису від 18.10.2021 №ЛВ12084/410/ПД/АВ/ВП.

Відповідно до ст. 21 КЗпП України трудовим договором є угода між працівником і роботодавцем (роботодавцем - фізичною особою), за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, а роботодавець (роботодавець - фізична особа) зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Відповідно до ст. 24 КЗпП України, працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням роботодавця, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно ч. 1 ст. 259 КзПП України, державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами - підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, та його територіальні органи у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Статтею 1 Закону України Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності визначено, що державний нагляд (контроль) діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема, належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.

Пунктом 1 Положення про Державну службу України з питань праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 №96, встановлено, що Державна служба України з питань праці (Держпраці) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Першого віце-прем`єр-міністра України - Міністра економіки, і який реалізує державну політику у сферах промислової безпеки, охорони праці, гігієни праці, поводження з вибуховими матеріалами промислового призначення, здійснення державного гірничого нагляду, а також з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, на випадок безробіття в частині призначення, нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб.

Згідно п. 7 Положення про Державну службу України з питань праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 №96, Держпраці здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Обов`язок держави щодо контролю в сфері використання праці (щодо реалізації державної політики з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю) реалізується через Державну службу України з питань праці, повноваження якої здійснюються як безпосередньо Держпраці, так і її територіальними органами, одним із яких є ГУ Держпраці у Львівській області.

Відтак, до компетенції Держпраці й її територіальних органів входять питання контролю за дотриманням роботодавцями вимоги закону щодо оформлення трудових відносин із працівниками, праця яких використовується (як це встановлено ст. 24 КЗпП України), відповідно й щодо виявлення тих випадків, коли працівники фактично допущені до роботи, однак, без укладеного трудового договору.

Вказане спростовує доводи позивача щодо того, що він не є об`єктом інспекційного відвідування, яка підлягає контролю зі сторони Держпраці та її територіальних органів, оскільки офіційно не є фізичною особою, яка використовує найману працю.

Постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 №823 Деякі питання здійснення державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю (чинною на час спірних правовідносин) було визначено процедуру здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю юридичними особами (зокрема їх структурними та відокремленими підрозділами, які не є юридичними особами) та фізичними особами, які використовують найману працю (далі об`єкт відвідування), з урахуванням особливостей, визначених Конвенцією Міжнародної організації праці №81 1947 року про інспекцію праці у промисловості й торгівлі, ратифікованою Законом України від 08 вересня 2004 року №1985-IV, Конвенцією Міжнародної організації праці №129 1969 року про інспекцію праці в сільському господарстві, ратифікованою Законом України від 08 вересня 2004 року №1986-IV, та Законом України Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності (далі Закон).

Пунктом 2 Порядку №823 встановлено, що заходи державного контролю за додержанням законодавства про працю з питань виявлення неоформлених трудових відносин здійснюються у формі інспекційних відвідувань, що проводяться інспекторами праці Держпраці та її територіальних органів.

Заходи державного контролю за додержанням законодавства про працю, крім заходів з питань виявлення неоформлених трудових відносин, здійснюються відповідно до вимог Закону та з урахуванням пунктів 2-4 цього Порядку.

Згідно п. 5 Порядку №823, підставами для здійснення інспекційних відвідувань є: 1) звернення працівника про порушення стосовно нього законодавства про працю; 2) звернення фізичної особи, стосовно якої порушено правила оформлення трудових відносин; 3) рішення керівника органу контролю про проведення інспекційних відвідувань, прийняте за результатами аналізу інформації, отриманої із засобів масової інформації, інших джерел, доступ до яких не обмежений законодавством, та джерел, зазначених у підпунктах 1, 2, 4-7 цього пункту; 4) рішення суду; 5) повідомлення посадових осіб органів державного нагляду (контролю), правоохоронних органів про виявлені в ході виконання ними повноважень ознак порушення законодавства про працю щодо неоформлення та/або порушення порядку оформлення трудових відносин; 6) інформація: ДПС та її територіальних органів про: - невідповідність кількості працівників роботодавця обсягам виробництва (виконаних робіт, наданих послуг) до середніх показників за відповідним видом економічної діяльності; - факти порушення законодавства про працю, виявлені в ході здійснення повноважень; - факти провадження господарської діяльності без державної реєстрації у порядку, встановленому законом, як суб`єкта господарювання; Пенсійного фонду України та його територіальних органів про: - роботодавців, в яких стосовно працівників відсутнє повідомлення про прийняття на роботу; - роботодавців, в яких протягом місяця кількість працівників, що працюють на умовах неповного робочого часу, збільшилася на 20 і більше відсотків; - фізичних осіб, які виконують роботи (надають послуги) за цивільно-правовими договорами в одного роботодавця більше року; - роботодавців, в яких 30 і більше відсотків фізичних осіб працюють на умовах цивільно-правових договорів; - роботодавців із чисельністю 20 і більше працівників, в яких протягом місяця відбулося скорочення на 10 і більше відсотків працівників; 7) інформація профспілкових органів про порушення прав працівників, які є членами профспілки, виявлені у ході здійснення громадського контролю за додержанням законодавства про працю; 8) доручення Прем`єр-міністра України; 9) звернення Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини; 10) запит народного депутата України; 11) невиконання вимог припису інспектора праці.

У разі наявності для цього підстав, зокрема, в разі прийняття керівником органу контролю рішення про проведення інспекційного відвідування за наслідком аналізу відповідної інформації, може бути призначений і проведений контрольний захід у формі інспекційного відвідування, як це і було встановлено на час спірних правовідносин пп. 3 п. 5 Порядку №823. При цьому, зважаючи на достатньо суб`єктивний характер такої підстави для призначення інспекційного відвідування (за пп. 3 п. 5 Порядку №823), прийняте суб`єктом владних повноважень рішення безумовно не повинно бути свавільним і повинно бути виявом зловживання правом, а мусить ґрунтуватися на реальних й істотних підставах, які би свідчили про дійсну можливість існування тих порушень, про які зібрано достатню інформацію.

У даному випадку відповідач, за результатами аналізу інформації, викладеної в доповідній записці, у якій містяться відомості про можливе залучення ФОП ОСОБА_1 , працівників без оформлення трудових відносин для роботи у магазині ІНФОРМАЦІЯ_1 , що було виявлено при перевірці іншого об`єкта контролю, мав підстави вважати про можливі порушення трудового законодавства та вправі був призначити інспекційне відвідування та провести його відповідно до умов і в порядку, що визначені законодавством.

Згідно п. 8 Порядку №823, під час проведення інспекційного відвідування інспектор праці повинен пред`явити об`єкту відвідування або уповноваженій ним посадовій особі своє службове посвідчення, перед підписанням акта інспекційного відвідування надати копію відповідного направлення на проведення інспекційного відвідування та внести запис про його проведення до відповідного журналу реєстрації заходів державного нагляду (контролю) об`єкта відвідування (за його наявності). Своєю чергою, відповідно до п. 13 Порядку №823, під час проведення інспекційного відвідування об`єкт відвідування має право, зокрема, перевіряти в інспектора праці наявність службового посвідчення; одержувати копію направлення на проведення інспекційного відвідування; не допускати до проведення інспекційного відвідування у разі відсутності службового посвідчення; вимагати припинення інспекційного відвідування у разі перевищення максимального строку здійснення такого заходу; подавати в письмовій формі свої пояснення, зауваження до акта інспекційного відвідування; вимагати від інспектора праці внесення запису про проведення інспекційного відвідування до відповідного журналу реєстрації заходів державного контролю; перед підписанням акта інспекційного відвідування бути поінформованим про свої права та обов`язки; фіксувати проведення інспекційного відвідування засобами аудіо-, фото- та відеотехніки.

У даному випадку, відсутні свідчення того, що об`єкт відвідування (ФОП ОСОБА_1 ) або будь-яка уповноважена ним посадова особа мали можливість скористатися своїми правами при здійсненні спірного інспекційного відвідування та що відповідач забезпечив неухильне дотримання своїх обов`язків, які визначені вище. Зокрема, немає доказів того, що ФОП ОСОБА_1 , або уповноважена ним особа були присутні при відповідному контрольному заході, що їм пред`являлися службові посвідчення інспекторів з праці, надавалася копія направлення, що позивач мав можливість подавати свої пояснення чи зауваження до акта інспекційного відвідування, тощо.

Акт від 14.09.2021 №ЛВ12084/410/АВ підписано головним державним інспектором ГУ Держпраці у Львівській області, підпис Червонюка В.С. в акті відсутній, а також відсутні відмітки про отримання ним примірника такого акта та запису про відмову від підписання акта зі сторони об`єкта відвідування.

Сам захід контролю проведено за наслідком аналізу інформації, що була виявлена при перевірці іншого об`єкта контролю.

Тому і позивач не позбавлений права для отримання інформації з інших джерел звертатися із відповідними запитами для отримання інформації щодо себе. Суд крім того враховує, що на предмет порушень стосовно яких здійснювався захід контролю позивача було проведено перевірку також і інших суб`єктів, які здійснюють господарську діяльність за аналогічних обставин та умов.

Як передбачено ч. 2 ст. 12 Конвенції Міжнародної організації праці №81 1947 року про інспекцію праці у промисловості й торгівлі, у разі інспекційного відвідування інспектори повідомляють про свою присутність роботодавцю або його представнику, якщо тільки вони не вважатимуть, що таке повідомлення може завдати шкоди виконанню їхніх обов`язків.

Разом з тим, відповідачем не наведено жодних правомірних обґрунтованих підстав для неповідомлення позивача про інспекційне відвідування у його магазині ІНФОРМАЦІЯ_1 та незабезпечення його присутності при такому заході, відповідачем не вказано на можливу шкоду виконанню його обов`язків, до якої би таке повідомлення про інспекційне відвідування могло призвести.

У частині процедури здійснення контрольного заходу наслідком якого стало прийняття спірних припису та попередження, суд вважає за необхідне погодитися й із доводами позивача про те, що складення акта за результатами інспекційного відвідування раніше останнього дня такого відвідування здійснене всупереч нормативним приписам та негативно впливає на права й інтереси об`єкта контролю. Ба більше позбавляє його права на рівноцінну участь у процесі перевірки.

Відповідно до п. 17 Порядку №823, акт складається в останній день інспекційного відвідування у двох примірниках, які підписуються інспектором праці, що його проводив, та об`єктом відвідування або уповноваженою ним особою.

У наказі від 06.09.2021 №1340-П, направленні від 06.09.2021 №1333, визначений строк інспекційного відвідування у ФОП ОСОБА_1 з 06.09.2021 по 17.09.2021. Отже, останнім днем такого заходу контролю є 17.09.2021.

Акт №ЛВ12084/410/АВ за результатами спірного інспекційного відвідування (яким фактично його й було завершено) складений 14.09.2021, тобто передчасно. При цьому, чинне законодавство України наділяє об`єкт відвідування (у даному випадку ФОП ОСОБА_1 ) конкретними правами саме в час тривання інспекційного відвідування (зокрема, за п. 13 Порядку №823). Отже, передчасне скорочення строку інспекційного відвідування і складення відповідного акта до первинно визначеного часу його закінчення, очевидно негативно вплинуло на можливість позивача скористатися своїми правами, і таке порушення жодним чином відповідачем не обґрунтоване.

Апеляційним судом встановлено, що між позивачем та ПП Мережа-Сервіс Львів укладено договір надання послуг по аутстаффингу персоналу від 28.12.2018 №79.

За умовами такого договору ПП Мережа-Сервіс Львів як виконавець зобов`язалося надавати клієнту (ФОП ОСОБА_1 ) послуги по наданню персоналу (співробітників) для виконання робіт та/або вирішення виробничих питань клієнта на певний строк.

Такі послуги, зокрема, включають пошук та підбір персоналу, зарахування його до штату виконавця, кадрове оформлення працівників виконавцем, нарахування та виплата виконавцем заробітної плати, сплата виконавцем податків і зборів до бюджету та фондів страхування тощо. Натомість клієнт за надані послуги зобов`язаний проводити на користь виконавця оплату, в розмірі, обумовленому договором, із урахуванням обсягу наданих послуг.

У матеріалах справи містяться відповідні заявки на надання персоналу за договором від 28.12.2018 №79 заявка від 28.12.2018 на 1 касира; заявка від 31.12.2019 на 2 касири, 2 формувальника тіста, 1 пекаря; заявка від 31.12.2020 на 2 касири, 2 пекарі, 2 формувальника тіста /арк.спр.27,29,31/. Також у справі наявні акти наданих послуг по аутстафінгу персоналу, які складені на виконання договору від 28.12.2018 №79, а саме акт від 30.09.2021 №9373 за вересень 2021 року, акт від 31.08.2021 №8203 за серпень 2021 року /арк.спр.15-16/, а також розрахункові документи по оплаті наданих і прийнятих послуг (платіжні доручення) /арк.спр.9-10/.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач наголошує, що безпосередньо не наймав робочої сили та з відповідними фізичними особами в нього не складалися трудові відносини, оскільки ці правовідносини були врегульовані шляхом залучення за цивільно-правовим договором (аутстафінгу) ресурсів третьої особи ПП Мережа-Сервіс Львів, яка надавала відповідні власні трудові сили для виконання конкретних завдань позивача (роботи в магазині).

Надаючи оцінку вказаним доводам, а також дослідивши поданий договір надання послуг по аутстаффингу персоналу від 28.12.2018 №79 суд зазначає, що сторони цього правочину під аутстафінгом, обумовленим у ньому, розуміють послуги по наданню позивачу третьою особою власного персоналу для виконання робіт й інших виробничих питань позивача. При цьому, роботодавцем для відповідного персоналу є така третя особа, на яку покладається обов`язки, що випливають з відповідних трудових правовідносин.

Зазначене кореспондує предмету Конвенції про приватні агентства зайнятості №181, яка зокрема регламентує діяльність приватних агентств зайнятості, котрі надають у тому числі послуги, що становлять найм працівників з наміром надання їх у розпорядження третій стороні, яка може бути як фізичною, так і юридичною особою (нижче позначається як підприємство-користувач) і яка визначає їм робочі завдання і контролює виконання цих завдань (що співставне з аутстафінгом).

Хоча Конвенція №181 не набрала сили для України (на цей час не ратифікована), а поняття аутстафінг повноцінно не закріплене у національному законодавстві, проте, до такого роду правовідносин є застосовними норми ст. 39 Закону України Про зайнятість населення, яка регулює діяльність суб`єктів господарювання, які наймають працівників для подальшого виконання ними роботи в Україні в іншого роботодавця й допускає можливість такої форми врегулювання правовідносин щодо використання праці фізичних осіб суб?єктами господарювання.

Згідно ч. 1 цієї статті, діяльність суб`єктів господарювання - роботодавців, які наймають працівників для подальшого виконання ними роботи в Україні в іншого роботодавця на умовах трудових договорів, здійснюється на підставі дозволу, виданого центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції.

Порядок видачі дозволу на наймання працівників для подальшого виконання ними роботи в Україні в іншого роботодавця встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Суб`єкти господарювання - роботодавці, які наймають працівників для подальшого виконання ними роботи в Україні в іншого роботодавця, направляють працівників за умови, якщо це передбачено колективним договором такого роботодавця, та за наявності згоди первинної профспілкової організації і зобов`язані: 1) укласти договір з роботодавцем про застосування праці працівника; 2) виплачувати працівникові заробітну плату в розмірі, не нижчому, ніж розмір мінімальної заробітної плати, встановленої законом, та заробітної плати, яку отримує працівник у роботодавця за виконання такої ж роботи; 3) забезпечувати працівнику час роботи та відпочинку на умовах, визначених для працівників роботодавця, що передбачено умовами колективного договору та правилами внутрішнього трудового розпорядку; 4) нараховувати та сплачувати єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування на користь працівника; 5) не перешкоджати укладенню трудового договору між працівником та роботодавцем, у якого виконувалися ним роботи.

Відповідно до ч. 3 ст. 39 Закону України Про зайнятість населення, суб`єкт господарювання може здійснювати наймання працівників для подальшого виконання ними роботи в Україні у фізичних осіб на підставі укладеного договору між суб`єктом господарювання та фізичною особою про надання послуг.

Зазначене також узгоджується й із визначенням за пп. 14.1.183 Податкового кодексу України, який містить визначення поняття послуги з надання персоналу як господарської або цивільно-правової угоди, відповідно до якої особа, що надає послугу (резидент або нерезидент), направляє у розпорядження іншої особи (резидента або нерезидента) одну або декількох фізичних осіб для виконання визначених цією угодою функцій. Угода про надання персоналу може передбачати укладання зазначеними фізичними особами трудової угоди або трудового контракту із особою, у розпорядження якої вони направлені. Інші умови надання персоналу (у тому числі винагорода особи, що надає послугу) визначаються угодою сторін.

Чинне законодавство України допускає можливість найму працівників на умовах трудового договору одним суб`єктом господарювання (який для таких працівників буде виступати роботодавцем). Проте з подальшим виконанням цими ж працівниками роботи в інших суб`єктів (фізичних чи юридичних осіб), без обов`язкового укладення з ними трудового договору, а з урегулюванням відповідних правовідносин з роботодавцем і третіми особами через цивільно-правовий договір.

Таким чином, взаємозобов`язання які склалися між ФОП ОСОБА_1 , ПП Мережа-Сервіс Львів і фізичними особами-працівниками, коли останні перебувають у трудових відносинах із ПП Мережа-Сервіс Львів, яка у рамках цивільно-правової угоди скеровує їх для виконання безпосередньої трудової функції до позивача, суд висновує, що характер правовідносин не суперечить нормам чинного законодавства України.

Змістом вимоги щодо договірного оформлення трудових відносин відповідно до приписів законодавства про працю є першочергова потреба в забезпеченні права та інтересів працівників, надання їм правового захисту та певних обов`язкових гарантій у відповідних відносинах із роботодавцем. У цьому контексті потрібно підкреслити, що відповідач не заперечує здійснення оформлення трудових відносин між конкретними особами та ПП Мережа-Сервіс Львів (яке в подальшому скеровувало їх до позивача для виконання роботи), таким чином, вимоги закону за їх фактичним змістом досягнуто забезпечено працевлаштування робітників на умовах трудового договору.

Згідно ч. 2 ст. 39 Закону України Про зайнятість населення заборонено діяльність суб`єктів господарювання - роботодавців, які наймають працівників для подальшого виконання ними роботи в Україні в іншого роботодавця без дозволу, однак, звертає увагу на те, що постановою Кабінету Міністрів України від 20.05.2013 №359 було затверджено Порядок видачі дозволу на наймання працівників для подальшого виконання ними роботи в Україні в іншого роботодавця. Пунктом 2 цієї постанови установлено, що вона набирає чинності з дня набрання чинності законом про внесення змін до деяких законів України про видачу дозволу на наймання працівників для подальшого виконання ними роботи в Україні в іншого роботодавця. Проте, такі зміни не внесено, а відтак, постанова №359 не набрала чинності.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності виключно законами, які регулюють відносини, пов`язані з одержанням документів дозвільного характеру, встановлюються: необхідність одержання документів дозвільного характеру та їх види; дозвільний орган, уповноважений видавати документ дозвільного характеру; платність або безоплатність видачі (переоформлення, анулювання) документа дозвільного характеру; строк видачі документа дозвільного характеру або відмови у його видачі; вичерпний перелік підстав для відмови у видачі, переоформлення, анулювання документа дозвільного характеру; строк дії документа дозвільного характеру або необмеженість строку дії такого документа; перелік документів дозвільного характеру у сфері господарської діяльності; перелік та вимоги до документів, які суб`єкту господарювання необхідно подати для одержання документа дозвільного характеру. У відповідності до ст. 1 Закону України Про Перелік документів дозвільного характеру у сфері господарської діяльності, забороняється вимагати від суб`єктів господарювання отримання документів дозвільного характеру, які не внесені до Переліку, затвердженого цим Законом. Необхідність одержання документів дозвільного характеру, встановлена законами, виникає виключно після внесення таких документів до Переліку, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті (у частині документів дозвільного характеру, необхідність видачі яких встановлюється міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України).

Встановлена ст. 39 Закону України Про зайнятість населення умова щодо здійснення діяльності суб`єктів господарювання - роботодавців, які наймають працівників для подальшого виконання ними роботи в Україні в іншого роботодавця, яка полягає в наявності відповідного дозволу, стає імперативною лише з моменту внесення відповідного дозвільного документу до Переліку, затвердженого Законом України Про Перелік документів дозвільного характеру у сфері господарської діяльності, чого на цей час не здійснено й Перелік документів дозвільного характеру у сфері господарської діяльності не містить такого документа як дозволу на надання послуг із здійснення діяльності суб`єктів господарювання - роботодавців, які наймають працівників для подальшого виконання ними роботи в Україні в іншого роботодавця.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що відсутність у ПП Мережа-Сервіс Львів дозволу на наймання працівників для подальшого виконання ними роботи в Україні в іншого роботодавця на цей час не впливає на спірні правовідносини та не вказує на порушення в діяльності ФОП ОСОБА_1 при залученні працівників ПП Мережа-Сервіс Львів для виконання роботи у позивача.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Узагальнюючи наведене, суд апеляційної інстанції переконаний, що судом першої інстанції надано належну оцінку наявним у справі доказам, а їх достатня кількість та взаємний зв`язок у сукупності дали змогу суду першої інстанції зробити вірний висновок про наявність підстав для задоволення адміністративного позову.

Враховуючи викладене, колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду першої інстанції.

З наведеного вбачається, що доводи апеляційної скарги являються безпідставними та необґрунтованими та не спростовують висновків суду першої інстанції, правова оцінка доказів дана вірно, а відтак у задоволенні апеляційної скарги слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Головного управління Держпраці у Львівській області залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 08.07.2022 року у справі №380/18653/21 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя В. З. Улицький
судді С. М. Кузьмич
З. М. Матковська