Справа № 380/898/23
Суддя: Братичак Уляна Володимирівна
Дата ухвалення: 2023-04-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа № 380/898/23
провадження № П/380/908/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2023 року

Львівський окружний адміністративний суд, у складі головуючої судді Братичак У.В., розглянувши в письмовому провадженні, у м. Львові, в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) звернувся з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (місцезнаходження: вул. Митрополита Андрея, 10, м. Львів, 79016; ), в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Відділу розгляду звернень управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області від 07.10.2022 №14262-14077/К-52/8-1300/22 про відмову ОСОБА_1 в обчисленні пенсії у розмірі, визначеному статтею 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці»;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області зарахувати ОСОБА_1 до страхового стажу роботи зі шкідливими і особливо важкими умовами праці, що передбачена списком № 1, який дає право для обчислення пенсії відповідно до статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» період роботи: на шахті «Красногвардійська» з 02.11.1992 по 28.05.1995, на шахті «Бутівська» з 07.08.1995 по 22.08.1997, на шахті «Калініна» з 10.03.1998 по 14.06.1998, на ВП «Шахта «Степова» ДП «Львіввугілля» з 01.12.2020 по 31.12.2021, перерахувати і виплатити ОСОБА_1 пенсію згідно із ст.8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», з урахуванням проведених виплат з 09.09.2022.

В обґрунтування позову зазначено протиправність, на думку позивача, відмови відповідача у зарахуванні йому спірних періодів роботи на шахтах «Красногвардійська», «Бутівська», «Калініна», а також на ВП «Шахта «Степова» ДП «Львіввугілля». На думку позивача, він не повинен відповідати за неналежне виконання підприємством-страхувальником свого обов`язку щодо повноти сплати страхових внесків. Позивач зазначає, що записи у його трудовій книжці та документи, долучені до позовної заяви підтверджують його право на перерахунок пенсії та включення зазначених вище періодів до стажу на підземних роботах. Відтак, просить позов задовольнити в повному обсязі.

Ухвалою судді від 23.01.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

На адресу суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву від 13.03.2023, в якому проти позову заперечив. В обґрунтування такого вказав, що позивачу призначено пенсію за віком на пільгових умовах з 24.01.2022 за списком №1 відповідно до положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». В подальшому ОСОБА_1 звернувся зі заявою довільного зразка від 09.09.2022 про перерахунок пенсії згідно з Законом України «Про підвищення престижності шахтарської праці», на яку було надано відповідь від 07.10.2022. Позивачу відмовлено в перерахунку пенсії відповідно до статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», оскільки його стаж на підземних роботах становить 11 років 06 місяців 27 днів.

При цьому, до стажу на підземних роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дає право на обчислення пенсії відповідно до статті 8 Закону №345 позивачу не зараховано періоди роботи: з 02.11.1992 по 28.05.1995 на шахті «Красногвардійська», з 07.08.1995 по 22.08.1997 на шахті «Бутівська» та з 10.03.1998 по 14.06.1998 на шахті «Калініна» у зв?язку з відсутністю уточнюючих довідок, передбачених пунктом 20 Порядку №637 та наказів про результати проведення атестації робочих місць за умовами праці, однак зараховані до страхового стажу.

Період роботи з 01.12.2020 по 31.12.2021 на ВП «Шахта «Степова» ДП «Львіввугілля» не зарахований ні до страхового стажу, ні до стажу на підземних роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дає право на обчислення пенсії згідно статті 8 Закону № 345, оскільки підприємством не сплачені страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

З урахуванням наведеного просить відмовити у задоволенні позову повністю.

Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 з 24.01.2022 призначено пенсію за віком на пільгових умовах за списком №1 відповідно до положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Згідно з записами в трудових книжках позивача серії НОМЕР_2 від 02.11.1992 та серії НОМЕР_2 від 25.08.2009, в межах спірного періоду, ОСОБА_1 працював:

з 02.11.1992 по 28.05.1995 на шахті «Красногвардійська» Макіївського виробничого об`єднання по видобутку вугілля «Макіїїввугілля» електрослюсарем підземним 4 розряду та машиністом гірничих виїмкових машин з повним робочим днем під землею;

з 07.08.1995 по 22.08.1997 на шахті «Бутівська» на посаді машиніста гірничих виїмкових машин та електрослюсарем підземним 6 розряду з повним робочим днем під землею;

з 10.03.1998 по 14.06.1998 на шахті «Калініна» на посаді підземного машиніста гірничих виїмкових машин 5 розряду з повним робочим днем під землею;

з 01.12.2020 по 31.12.2021 на ВП «Шахта «Степова» ДП «Львіввугілля» на посаді підземного машиніста гірничих виїмкових машин 6 розряду з повним робочим днем під землею.

Позивач 09.09.2022 звернувся до відповідача зі заявою про перерахунок пенсії згідно з Законом України «Про підвищення престижності шахтарської праці».

За результатами розгляду вказаної вище заяви Головним управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області листом від 07.10.2022 №14262-14077/К-52/8-1300/22 надано відповідь, якою відмовлено позивачу в перерахунку пенсії з підстав відсутності необхідного стажу на підземних роботах.

Як слідує з листа відповідача до стажу на підземних роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дає право на обчислення пенсії відповідно до статті 8 Закону №345 позивачу не зараховано періоди роботи: з 02.11.1992 по 28.05.1995 на шахті «Красногвардійська», з 07.08.1995 по 22.08.1997 на шахті «Бутівська» та з 10.03.1998 по 14.06.1998 на шахті «Калініна» у зв?язку з відсутністю уточнюючих довідок, передбачених пунктом 20 Порядку №637 та наказів про результати проведення атестації робочих місць за умовами праці, однак зараховані до страхового стажу.

Період роботи позивача з 01.12.2020 по 31.12.2021 на ВП «Шахта «Степова» ДП «Львіввугілля» відповідачем не зарахований ні до страхового стажу, ні до стажу на підземних роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дає право на обчислення пенсії згідно статті 8 Закону № 345, оскільки підприємством не сплачені страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Позивач вважає такі дії пенсійного органу протиправними, тому звернувся до суду з цим позовом за захистом своїх прав.

При вирішенні спору по суті, суд керується таким.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі та в межах повноважень у спосіб, що передбачений, як Конституцією, так і Законами України.

Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян, регулюються Законом України «Про пенсійне забезпечення» № 1788-XII від 05.11.1991 (далі Закон № 1788-XII) та Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV від 09.07.2003 (далі Закон № 1058-IV) (у редакціях, чинних на момент виникнення спірних правовідносин).

Згідно з абз. 1, 6, 15 ч. 1 ст. 7 Закону №1058-IV загальнообов`язкове державне пенсійне страхування здійснюється за принципами: рівноправності застрахованих осіб щодо отримання пенсійних виплат та виконання обов`язків стосовно сплати страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування; відповідальності суб`єктів системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування за порушення норм цього Закону, а також за невиконання або неналежне виконання покладених на них обов`язків.

Абзацом 1 п. 1. ч. 2 ст. 114 Закону №1058-IV встановлено, що працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Згідно з абз. 10 ч. 3 ст. 24 Закону №1058-IV за кожний повний рік стажу роботи (врахованого в одинарному розмірі) на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, зайнятість на яких давала та дає право на пенсію на пільгових умовах, до страхового стажу додатково зараховується по одному року.

Частиною 4 ст. 24 Закону №1058-IV передбачено, що періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Пільговий порядок обчислення стажу роботи, передбачений законодавством, що діяло раніше, за період з 1 січня 2004 року застосовується виключно в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах та за вислугу років.

Відповідно до абз. 3 ч. 1 ст. 28 Закону №1058-IV мінімальний розмір пенсії особам, на яких поширюється дія Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», та працівникам, зайнятим повний робочий день під землею обслуговуванням зазначених осіб, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 року для жінок за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи у розмірі 80 відсотків заробітної плати (доходу) застрахованої особи, визначеної відповідно до статті 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.

Статтею 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» від 02.09.2008 № 345-VI (далі Закон № 345-VI) передбачено, що мінімальний розмір пенсії шахтарям, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 років для жінок за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи, у розмірі 80 відсотків його заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність. Для обчислення розміру пенсій за віком за кожний повний рік стажу роботи на підземних роботах до страхового стажу додатково зараховується по одному року.

Матеріалами справи підтверджується, що відповідач, не зарахувавши до загального та підземного стажу позивача періоду роботи у відокремленому підрозділі «Шахта «Степова»» Державного підприємства «Львіввугілля» з 01.12.2020 по 31.12.2021, посилався на те, що за вказаний період відсутні відомості про сплату страхових внесків роботодавцем. З цього приводу, суд зазначає таке.

Основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України (ст. 62 Закону № 1788-ХІІ).

На виконання вимог статті 62 Закону № 1788-ХІІ Кабінет Міністрів України постановою від 12.08.1993 № 637 затвердив Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі - Порядок № 637), пунктом 3 якого визначено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Згідно з п. 20 Порядку № 637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Проте, якщо у трудовій книжці не зазначені відомості про умови праці та характер виконуваної роботи, то для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

У разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на тимчасово окупованій території України або в районах проведення антитерористичної операції, спеціальний трудовий стаж може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Відповідно до п. 1 ст. 24 Закону № 1058-IV, страховий стаж це період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування найманих працівників та інших осіб, які належать до кола осіб, що підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та зазначені у статті 11 Закону № 1058-IV, сплачуються їх роботодавцями та безпосередньо застрахованими особами.

Статтею 113 Закону № 1058-IV передбачено, що держава створює умови для функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування і гарантує дотримання законодавства з метою захисту майнових та інших прав і законних інтересів осіб стосовно здійснення пенсійних виплат.

На підставі ч. 1 ст. 16 Закон № 1058-IV застрахована особа має право отримувати від страхувальника підтвердження про сплату страхових внесків, вимагати від страхувальників сплати внесків, у тому числі в судовому порядку тощо.

З цим правом кореспондується обов`язок страхувальника нараховувати, обчислювати і сплачувати в установлені строки та в повному обсязі страхові внески (п. 6 ч. 2 ст. 17 Закону № 1058-IV) незалежно від фінансового стану платника (ч. 12 ст. 20 Закону № 1058-IV).

Пунктом 1 ч. 2 ст. 6 Закону України від 08.07.2010 № 2464-IV «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» (далі - Закон № 2464-IV) встановлено, що платник єдиного внеску зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Відповідно до ст. 4 Закону № 2464-IV платниками єдиного внеску є, зокрема, роботодавці: підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами.

Відповідно до ст. 26 Закону № 2464-IV посадові особи платників єдиного внеску несуть адміністративну відповідальність, зокрема, за порушення порядку нарахування, обчислення і строків сплати єдиного внеску.

Вказане свідчить про те, що страхові внески є складовою умовою існування солідарної системи і підлягають обов`язковій сплаті, перерахунок пенсії провадиться з урахуванням часу, коли особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, та за який підприємством, де працює людина, (страхувальником) сплачені щомісячні страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Відповідальність за несплату страхових внесків несе підприємство-страхувальник, оскільки здійснює нарахування страхових внесків із заробітної плати застрахованої особи.

Отже, позивач не повинен відповідати за неналежне виконання підприємством-страхувальником свого обов`язку щодо належної сплати страхових внесків, а отже, наявність заборгованості підприємства по страхових внесках не може бути підставою для незарахування до страхового стажу при призначенні пенсії позивачу періоду його роботи.

Такі висновки узгоджуються із правовою позицією, яка викладена Верховним Судом раніше, зокрема у постанові від 09.09.2019 у справі № 242/5448/16-а.

Як вже зазначалося вище, зі записів в трудовій книжці серії НОМЕР_2 від 25.08.2009, судом встановлено, що ОСОБА_1 у спірний період з 01.12.2020 по 31.12.2021 працював у Відокремленому підрозділі «Шахта «Степова» Державного підприємства «Львіввугілля» на посаді підземного машиніста гірничих виїмкових машин 6 розряду з повним робочим днем під землею.

Оскільки відповідальність за несплату страхових внесків несе підприємство-страхувальник, то відповідачем протиправно не зараховано при призначенні позивачу пенсії зазначений вище період роботи ОСОБА_1 до його страхового (загального) стажу та пільгового (спеціального) стажу роботи за Списком № 1.

Окрім цього, щодо періодів роботи позивача з 02.11.1992 по 28.05.1995 на шахті «Красногвардійська», з 07.08.1995 по 22.08.1997 на шахті «Бутівська» та з 10.03.1998 по 14.06.1998 на шахті «Калініна», які йому не зараховані відповідачем до стажу на підземних роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дає право на обчислення пенсії відповідно до статті 8 Закону №345 у зв?язку з відсутністю уточнюючих довідок, передбачених пунктом 20 Порядку №637 та наказів про результати проведення атестації робочих місць за умовами праці, суд зазначає наступне.

Так, як вже зазначалося вище, основним документом, що підтверджує стаж роботи особи є трудова книжка.

Верховний Суд вже розглядав справи з таким предметом спору. Зокрема, у постановах від 20.02.2018 у справі №234/13910/17, від 07.03.2018 у справі № 233/2084/17, від 25.04.2019 у справі № 336/6112/16-а та від 31.10.2019 у справі № 688/4170/16-а, від 24.06.2021 у справі № 758/15648/15-а Верховний Суд дійшов висновку про те, що надання уточнюючої довідки підприємства, установи або організації необхідне лише у двох випадках: за відсутності трудової книжки як такої або необхідних записів у ній, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення.

Згідно пунктів 2.2, 2.3 Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, установах, організаціях, затвердженої наказом №162 20.06.1974 ДК СРСР по праці і соціальним питанням (у редакції, яка діяла на момент заповнення трудової книжки в періоди роботи з 1992-1993) заповнення трудової книжки вперше здійснюється адміністрацією підприємства в присутності працівника не пізніше тижневого строку з дня прийому на роботу. Всі записи в трудовій книжці про прийом на роботу, перевід на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди вносяться адміністрацією підприємства після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а при звільненні у день звільнення повинні точно відповідати тексту наказу.

Аналогічні норми містить Інструкція про порядок ведення трудових книжок працівників, затверджена наказом Міністерства соціального захисту населення України №58 від 29.07.1993.

Судом встановлено, що трудова книжка позивача містить усі необхідні записи про стаж його роботи, записи відповідають вимогам Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, установах, організаціях №162 від 20.06.1974, Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників №58 від 29.07.1993.

Зокрема, як встановлено вище, згідно з записами в трудовій книжці серії НОМЕР_2 від 02.11.1992, в межах спірних періодів позивач працював з 02.11.1992 по 28.05.1995 на шахті «Красногвардійська» Макіївського виробничого об`єднання по видобутку вугілля «Макіїїввугілля» електрослюсарем підземним 4 розряду та машиністом гірничих виїмкових машин з повним робочим днем під землею; з 07.08.1995 по 22.08.1997 на шахті «Бутівська» на посаді машиніста гірничих виїмкових машин та електрослюсарем підземним 6 розряду з повним робочим днем під землею; з 10.03.1998 по 14.06.1998 на шахті «Калініна» на посаді підземного машиніста гірничих виїмкових машин 5 розряду з повним робочим днем під землею.

Вказані посади, відповідно до постанови ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 № 1173 «Про затвердження списків виробництв, цехів, професій і посад, робота на яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах та в пільгових розмірах» та постанови Кабінету міністрів України від 11.03.1994 № 162 «Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах» які діяли в період роботи позивача, включені до списку №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, робота на яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах та в пільгових розмірах, що не заперечується відповідачем.

Таким чином, записами у трудовій книжці позивача підтверджується факт його роботи у спірні періоди електрослюсарем підземним та машиністом гірничих виїмкових машин з повним робочим днем під землею, а пільговий характер виконуваної позивачем роботи підтверджується наявністю цих посад у списку №1, що не заперечується відповідачем та спростовує доводи пенсійного органу про необхідність надання уточнюючих довідок.

Аналогічний правовий висновок викладено в постанові Верховного суду від 24.06.2021 у справі № 758/15648/15-а.

Щодо необхідності проведення атестації робочих місць за умовами праці позивача, суд зазначає, що атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком проведення атестації робочих місць за умовами праці, який затверджений Постановою Кабінету Міністрів України № 442 від 1 серпня 1992 року.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19.02.2020 у справі №520/15025/16-а сформувала правовий висновок щодо застосування норм матеріального права у спорах цієї категорії у подібних правовідносинах, а саме:

« особа, яка працює на посаді, віднесеній до Списку №2, робоче місце по якій підлягає атестації, відповідно до Порядку №442, не наділена жодними правами (повноваженнями, обов`язками), які б могли вплинути на своєчасність проведення атестації робочих місць.

…

особи, які зайняті на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком N 2, але з вини власника на таких підприємствах не було проведено атестацію робочого місця, мають право на зарахування стажу роботи на таких посадах до спеціального стажу, необхідного для призначення пенсії за віком на пільгових умовах Списком №2, відповідно до пункту «б» статті 13 Закону №1788-XII.

Цей висновок є також застосовним і щодо осіб, зайнятих на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком №1.

При цьому, на працівника, зайнятого на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, не можна покладати відповідальність за непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць за умовами праці. Непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємств або уповноваженим ним органом не може позбавляти громадян їх конституційного права на соціальний захист, у тому числі щодо надання пенсій за віком на пільгових умовах. Контроль за додержанням підприємствами правил проведення атестації робочих місць за умовами праці покладається на відповідні повноважні державні контролюючі органи, зокрема Держпраці.

Отже, Велика Палата Верховного Суду вважає, що непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємства не може бути підставою для відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. Відповідальність за непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць покладається на власника підприємства, а не працівника. При цьому контролюючу функцію у відносинах щодо проведення атестації робочих місць на підприємстві виконує держава в особі відповідних контролюючих органів, а не працівник».

Таким чином, до стажу позивача на підземних роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дає право на обчислення пенсії відповідно до статті 8 Закону №345 підлягають зарахуванню періоди роботи з 02.11.1992 по 28.05.1995 на шахті «Красногвардійська», з 07.08.1995 по 22.08.1997 на шахті «Бутівська» та з 10.03.1998 по 14.06.1998 на шахті «Калініна», які відповідачем протиправно не зараховані.

При цьому, суд звертає увагу, що згідно з листом Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області від 07.10.2022 №14262-14077/К-52/8-1300/22 зарахований страховий (загальний) стаж ОСОБА_1 становить 25 років 06 місяців 27 днів, стаж роботи на підземних роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників становить 11 років 06 місяців 27 днів.

Відтак, оскільки невраховані відповідачем періоди роботи позивача з 02.11.1992 по 28.05.1995, з 07.08.1995 по 22.08.1997, з 10.03.1998 по 14.06.1998 та з 01.12.2020 по 31.12.2021 підлягають зарахуванню до пільгового (спеціального) стажу ОСОБА_1 за висновками цього судового рішення, то загальний пільговий стаж позивача на підземних роботах за списком № 1 становить більше 15 років, що дає право на перерахунок пенсії позивача відповідно до ст.8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці».

Отже, обираючи належний та ефективний спосіб захисту порушеного права позивача, суд вважає за необхідне визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо відмови ОСОБА_1 в обчисленні пенсії у розмірі, визначеному статтею 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» і зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області зарахувати ОСОБА_1 до страхового (загального) та пільгового (спеціального) стажу за Списком № 1 періоди його роботи на шахті «Красногвардійська» з 02.11.1992 по 28.05.1995, на шахті «Бутівська» з 07.08.1995 по 22.08.1997, на шахті «Калініна» з 10.03.1998 по 14.06.1998, на ВП «Шахта «Степова» ДП «Львіввугілля» з 01.12.2020 по 31.12.2021 та здійснити перерахунок та виплату його пенсії, з врахуванням вказаного стажу, згідно з ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» від 02.09.2008 № 345-VI, з 09.09.2022, із урахуванням раніше виплачених сум.

Крім цього, з приводу заявлених позовних вимог про визнання протиправним рішення Відділу розгляду звернень управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області від 07.10.2022 №14262-14077/К-52/8-1300/22, суд зазначає, що відповідачем не приймалося рішення як окремого індивідуально-правового акту щодо відмови ОСОБА_1 в обчисленні пенсії у розмірі, визначеному статтею 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці». Таким чином, позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з ч.1 ст.90 цього ж Кодексу, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Оцінивши докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов висновку про необхідність часткового задоволення позову.

Щодо судового збору, то відповідно до вимог ч.1 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України такий відшкодовуються позивачу в повному обсязі.

Керуючись ст.ст.6-10, 14, 72-77, 90, 132, 159, 241-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

в и р і ш и в :

позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо відмови ОСОБА_1 в обчисленні пенсії у розмірі, визначеному статтею 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці».

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області (місцезнаходження: вул. Митрополита Андрея, 10, м. Львів, 79016; ) зарахувати ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) до страхового (загального) та пільгового (спеціального) стажу за списком № 1 періоди його роботи на шахті «Красногвардійська» з 02.11.1992 по 28.05.1995, на шахті «Бутівська» з 07.08.1995 по 22.08.1997, на шахті «Калініна» з 10.03.1998 по 14.06.1998, на ВП «Шахта «Степова» ДП «Львіввугілля» з 01.12.2020 по 31.12.2021 та здійснити перерахунок та виплату його пенсії, з врахуванням вказаного стажу, згідно з ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» від 02.09.2008 № 345-VI, з 09.09.2022, із урахуванням раніше виплачених сум.

У задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (місцезнаходження: вул. Митрополита Андрея, 10, м. Львів, 79016; ) сплачений судовий збір в сумі 1073 (одна тисяча сімдесят три) грн. 60 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Суддя Братичак Уляна Володимирівна