Справа № 160/12024/22
Суддя: Суховаров А.В.
Дата ухвалення: 2023-04-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А
іменем України
21 квітня 2023 року справа 160/12024/22

Третій апеляційний адміністративний суду складі колегії:
головуючий суддя Суховаров А.В.
судді Головко О.В., Ясенова Т.І.,
розглянувши у письмовому провадженні в м.Дніпрі апеляційні скарги представника ОСОБА_1 та Військової частини НОМЕР_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04.11.2022 (суддя Турова О.М.) в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про виплату індексації грошового забезпечення

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 09.08.2022 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 , в якому просить:
- визнати протиправним застосування грудня 2015 року та січня 2016 року як місяців початку обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення за період з 01.12.2015 по 28.02.2018;
- зобов`язати нарахувати і виплатити індексацію грошового забезпечення в сумі 85927гр84коп за період з 01.12.2015 по 28.02.2018 із застосуванням базового місяця для обчислення індексу споживчих цін січень 2008 року;
- визнати протиправною невиплату в повному обсязі індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 19.12.2021 із застосуванням щомісячної фіксованої індексації 4463гр15коп відповідно до абзаців 3, 4, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого Постановою КМУ №1078 від 17.07.2003;
- стягнути фіксовану індексацію грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 19.12.2021 в сумі 203 577гр23коп.
Позовні вимоги обгрунтовує тим, що наказом №266 від 17.12.2021 звільнений з 19.12.2021 в запас в зв`язку з закінченням строку контракту. В період проходження служби з 01.12.2015 не проводилась індексація грошового забезпечення.

У відзиві військова частина проти позову заперечувала, посилаючись на те, що до 2016 року позивач отримував індексацію.
Базовим місяцем для обчислення індексу споживчих цін має бути січень 2016 року в зв`язку із прийняттям Постанови КМУ №1013 від 09.12.2015 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів». Відповідно до пункту 3 цієї постанови міністрам, керівникам інших центральних органів виконавчої влади, головам обласних, Київської міської державних адміністрацій та інших державних органів в межах передбачених коштів державного бюджету, місцевих бюджетів та власних коштів вжити заходів для підвищення з 01.12.2015 розмірів посадових окладів, тарифних ставок, ставок заробітної плати, перегляду розмірів надбавок, доплат, премій, спрямувавши на зазначені цілі всі виплати, пов`язані з сумою індексації, яка склалась в грудні 2015 року, з тим, щоб розмір підвищення всіх складових заробітної плати в сумарному виразі для кожного працівника в грудні 2015 року перевищив суму індексації, яку йому повинні були виплатити в грудні 2015 року. Для проведення подальшої індексації заробітної плати обчислення індексу споживчих цін починається з січня 2016 року відповідно до Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого Постановою КМУ №1078 від 17.07.2003.
З березня по жовтень 2018 року індекс споживчих цін не перевищував 103 відсотка, а тому відсутні підстави для виплати індексації з 01.03.2018.
Питання визначення базового місяця для обчислення індексу споживчих цін та розміру фіксованої індексації є дискреційними повноваженнями військової частини.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04.11.2022 позов задоволений частково:
- визнано протиправним застосування Військовою частиною НОМЕР_1 січня 2016 року як місяця початку обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.12.2015 по 28.02.2018;
- зобов`язано Військову частину нарахувати і виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.12.2015 по 28.02.2018 із застосуванням базового місяця для обчислення індексу споживчих цін січень 2008 року.
В решті позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду в частині відмови в задоволенні позову та позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Посилається на помилковість висновків суду першої інстанції про відсутність підстав для виплати фіксованої індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 19.12.2021.

В апеляційній скарзі військова частина просить рішення суду скасувати та повністю відмовити в задоволенні позовних вимог. Окрім доводів, наведених у відзиві на позовну заяву, також вказують що згідно роз`яснення Департаменту фінансів Міністерства оборони України №248/3/9/1/12 від 04.01.2016 призупинено виплату індексації. Відтак державою не виділялись кошти для виплати індексації.
Відповідно до частини 1 статті 51 Бюджетного Кодексу України, керівники бюджетних установ утримують чисельність працівників, військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та здійснюють фактичні видатки на заробітну плату (грошове забезпечення), включаючи видатки на премії та інші види заохочень чи винагород, матеріальну допомогу, лише в межах фонду заробітної плати (грошового забезпечення), затвердженого для бюджетних установ у кошторисах;
Відповідно до частини 6 статті 5 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», абзацу 11 пункту 6 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого Постановою КМУ №1078 від 17.07.2003, проведення індексації грошових доходів населення здійснюється в межах фінансових ресурсів бюджетів всіх рівнів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування на відповідний рік.
Позивачем пропущений місячний строк звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби, передбачений частиною 5 статті 122 КАС України.
Переглядаючи справу, колегія суддів виходить з наступного:

Відповідно до абзаців 1, 4 статті 18 Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії», законами України з метою надання соціальної підтримки населенню України в цілому та окремим категоріям громадян встановлюються державні гарантії щодо індексації доходів населення з метою підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності їх грошових доходів в умовах зростання цін.
Відповідно до абзацу 2 частини 3 статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.
Відповідно до абзацу 2 статті 1 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», індексація грошових доходів населення це встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.
Відповідно до частини 1 статті 2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру: пенсії; стипендії; оплата праці, грошове забезпечення; суми виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування; суми відшкодування шкоди, заподіяної працівникові каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також суми, що виплачуються особам, які мають право на відшкодування шкоди в разі втрати годувальника; розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі.
Відповідно до частини 1 статті 4 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка.
Відповідно до частини 2 статті 4 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення проводиться наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цього Закону.
Відповідно до частини 3 статті 4 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, в якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений в частині 1 цієї статті.
Відповідно до частини 4 статті 4 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», підвищення грошових доходів населення в зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому опублікований індекс споживчих цін.
Відповідно до частин 1, 2 статті 5 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», підприємства, установи, організації підвищують розміри оплати праці в зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів. Підприємства, установи, організації, що фінансуються чи дотуються з державного бюджету України, підвищують розміри оплати праці, грошового забезпечення в зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів державного бюджету України.
Відповідно до частини 1 статті 6 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», в разі виникнення обставин, передбачених статтею 4 цього Закону, у встановленому законом порядку здійснюється перегляд розмірів: заробітної плати; пенсій; державної соціальної допомоги; стипендій, що виплачуються студентам державних та комунальних вищих навчальних закладів.
Відповідно до частини 1 статті 9 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», індексація грошових доходів населення здійснюється за місцем їх отримання за рахунок відповідних коштів.
Відповідно до абзаців 1, 2 пункту 1-1 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого Постановою КМУ №1078 від 17.07.2003, підвищення грошових доходів громадян в зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опублікований індекс споживчих цін. Індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який встановлюється в розмірі 103 відсотка.
Відповідно до абзацу 4 пункту 1-1 Порядку №1078, обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошових доходів населення проводиться наростаючим підсумком починаючи з березня 2003 року, місяця опублікування Закону України №491 від 06.2.2003 «Про внесення змін до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення».
Відповідно до абзацу 5 пункту 1-1 Порядку №1078, для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, в якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений в абзаці 2 цього пункту.
Відповідно до абзаців 1, 5 пункту 2 Порядку №1078, індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, зокрема, грошове забезпечення військовослужбовців.
Відповідно до абзаців 1, 2 пункту 4 Порядку №1078, індексації підлягають грошові доходи населення в межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення. Оплата праці, в тому числі працюючим пенсіонерам, грошове забезпечення, розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, допомога по безробіттю, що надається залежно від страхового стажу у відсотках середньої заробітної плати, стипендії індексуються в межах прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб.
Відповідно до абзаців 4, 9 пункту 4 Порядку №1078, частина грошових доходів, яка перевищує прожитковий мінімум, встановлений для відповідних соціальних і демографічних груп населення, індексації не підлягає. Приклад обчислення суми індексації грошових доходів громадян наведено в додатку 2.
Відповідно до абзацу 1 пункту 5 Порядку №1078, в разі підвищення тарифних ставок, посадових окладів, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначених в пункті 2 цього Порядку, значення індексу споживчих цін в місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків.
Відповідно до абзацу 2 пункту 5 Порядку №1078, обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення.
Відповідно до абзацу 3 пункту 5 Порядку №1078, сума індексації в місяці підвищення грошових доходів, зазначених в абзаці 1 цього пункту, не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалась в місяці підвищення доходу.
Відповідно до абзацу 4 пункту 5 Порядку №1078, якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалась в місяці підвищення доходу, сума індексації в цьому місяці визначається з урахуванням розміру підвищення доходу і розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу.
Відповідно до абзацу 6 пункту 5 Порядку №1778, до чергового підвищення тарифних ставок, посадових окладів, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, до визначеної суми індексації додається сума індексації, яка складається внаслідок перевищення величини індексу споживчих цін порогу індексації, зазначеного в пункті 1- 1 цього Порядку.
Відповідно до підпунктів 1, 2 пункту 6 Порядку №1078, виплата сум індексації грошових доходів здійснюється за рахунок джерел, з яких проводяться грошові виплати населенню, а саме: 1) підприємства, установи, організації підвищують розміри оплати праці в зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів; 2) підприємства, установи, організації, що фінансуються чи дотуються з державного бюджету, підвищують розміри оплати праці, грошового забезпечення в зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів державного бюджету.

Окружний суд правильно вказав, що у Військової частини НОМЕР_1 не було законних підстав для невиплати індексації грошового забезпечення, адже в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила 103 відсотка, індексація обов`язково мала бути проведена з першого числа наступного місяця. Ні Закон України «Про індексацію грошових доходів населення», ні Порядок проведення індексації грошових доходів населення, затверджений Постановою КМУ №1078 від 17.07.2003, не містять ніяких виключень стосовно непроведення індексації в разі коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації.

Посилання відповідача на частину 1 статті 51 Бюджетного Кодексу України, частину 6 статті 5 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», абзац 11 пункту 6 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого Постановою КМУ №1078 від 17.07.2003 обгрунтовано визнані судом першої інстанції безпідставними. Виходячи з положень частин 1, 2 статті 5, частини 1 статті 9 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», підпунктів 1, 2 пункту 6 Порядку №1078, - відповідач був зобов`язаний в кошторисах на 2016-2017 роки передбачити індексацію грошового забезпечення військовослужбовців.
Роз`яснення Департаменту фінансів Міністерства оборони України №248/3/9/1/12 від 04.01.2016, в яких зазначено про непроведення індексації грошового забезпечення військовослужбовців, - взагалі не повинні братись до уваги адже вони прямо протирічать Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», абзацу 2 частини 3 статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».
Суд першої інстанції правильно проаналізував положення абзаців 1, 4 статті 18 Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії», абзацу 2 статті 1 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» та дійшов вірного висновку, що індексація грошових доходів населення має на меті надання соціальної підтримки населенню України для забезпечення достатнього життєвого рівня та купівельної спроможності в умовах зростання цін та повинна забезпечувати відшкодування подорожчання споживчих товарів і послуг.

Відтак неналежне фінансування конкретної державної установи не може слугувати причиною порушення статті 48 Конституції України, яка гарантує право на достатній життєвий рівень, складовою якого є індексація грошових доходів в зв`язку із зростанням цін.

З огляду на викладене, окружний суд правильно вказав що позивачу з 01.12.2015 незаконно не нараховувалась і не виплачувалась індексація грошового забезпечення.

Окружний суд правильно зобов`язав нарахувати і виплатити індексацію грошового забезпечення за період з 01.12.2015 по 28.02.2018 із застосуванням базового місяця для обчислення індексу споживчих цін січень 2008 року.
Верховний Суд в постановах від 29.11.2021 у справі №120/313/20, від 26.01.2022 у справі №400/1118/21, від 20.042022 у справі №420/3593/20, від 19.05.2022 у справі №200/3859/21, від 21.03.2023 у справі №620/7687/21, від 23.03.2023 у справі №40/3826/21, проаналізувавши положення пункту 5 Порядку №1078, підкреслив, що базовим місяцем або місяцем підвищення доходу вважається той місяць, в якому відбулось підвищення грошового забезпечення коли індекс обчислення споживчих цін приймається за 1 або 100 відсотків, а обчислення цього індексу для проведення подальшої індексації здійснюється наростаючим підсумком з наступного місяця.
На час виникнення спірних правовідносин грошове забезпечення військовослужбовців здійснювалось відповідно до Постанови КМУ №1294 від 07.11.2007 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», яка була чинна з 01.01.2008 до 28.02.2018. Починаючи з 01.03.2018 встановлені нові посадові оклади відповідно до Постанови КМУ №704 від 30.08.2017 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб». Оскільки з 01.01.2008 до 28.02.2018 грошове забезпечення військовослужбовців не змінювалось, суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку що при нарахуванні індексації за період з 01.12.2015 по 28.02.2018 базовим місяцем для обчислення індексу споживчих цін має бути січень 2008 року.
Є безпідставними посилання відповідача на Постанову КМУ №1013 від 09.12.2015 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» адже цією постановою були підвищені посадові оклади окремих працівників бюджетної сфери, але не встановлювалось підвищення окладів військовослужбовцям. Такий висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду, викладений в постановах від 21.03.2023 у справі №620/7687/21, від 22.03.2023 у справі №380/1730/22.

Водночас суд першої інстанції помилково відмовив у зобов`язанні виплачувати фіксовану індексацію грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 19.12.2021.
Виходячи з положень пункту 5 Порядку №1078, при підвищенні грошового забезпечення, індексація не нараховується виключно у разі, якщо розмір підвищення грошового забезпечення перевищує суму індексації. Якщо ж розмір підвищення грошового забезпечення не перевищує суму індексації, то до чергового підвищення доходу має виплачуватись різниця між сумою індексації і розміром підвищення грошового забезпечення. При цьому, до визначеної фіксованої індексації додається сума індексації, яка складається внаслідок перевищення величини індекс споживчих цін порогу індексації.
Таким чином, після підвищення грошового забезпечення з 01.03.2018 підлягає виплаті щомісячна фіксована різниця між сумою індексації і розміром підвищення грошового забезпечення до наступного підвищення грошового забезпечення.

Є безпідставними доводи відповідача що питання визначення базового місяця для обчислення індексу споживчих цін та розміру фіксованої індексації є дискреційними повноваженнями військової частини.
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене, своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод, інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Відповідно до частини 1 статті 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи, законні інтереси та просити про їх захист шляхом ..... 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.
Відповідно до пункту 4 частини 2 статті 245 КАС України, в разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.
Відповідно до частини 4 статті 245 КАС України, у випадку, визначеному пунктом 4 частини 2 цієї статті, суд може зобов`язати відповідача суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд. У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом в рішенні.
Отже адміністративний суд, в разі встановлення порушень прав, свобод, інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, має повноваження зобов`язувати суб`єкта владних повноважень, який порушив закон, вчиняти конкретні дії або приймати конкретні рішення, направлені на відновлення порушених прав.
Стосовно дискреційних повноважень, колегія суддів відзначає, що такими є повноваження обирати в конкретній ситуації між альтернативами, кожна з яких є законною. Прикладом таких повноважень є повноваження, які закріплені в законодавстві із застосуванням слова «може».
В такому випадку дійсно суд не повинен зобов`язувати суб`єкта владних повноважень обирати один з правомірних варіантів поведінки, оскільки який би варіант реалізації повноважень не обере відповідач, кожен з них буде законним.
Натомість, в даній справі, відповідач помилково вважає свої повноваження дискреційними, оскільки у спірних правовідносинах він не наділений повноваженнями за конкретних фактичних обставин діяти на власний розсуд, обираючи інакший місяць для обчислення індексу споживчих цін, ніж той, в якому востаннє відбулось підвищення грошового забезпечення.
У військової частини є лише один варіант правомірної поведінки: нарахувати і виплатити позивачу індексацію грошового забезпечення за період з 01.12.2015 по 28.02.2018 із застосуванням базового місяця для обчислення індексу споживчих цін січень 2008 року та нарахувати і виплатити щомісячну фіксовану різницю між сумою індексації і розміром підвищення грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 19.12.2021.

Відносно строку звернення до суду колегія суддів звертає увагу, що відповідач не заявляв таке клопотання при розгляді справи в суді першої інстанції.

Керуючись статтями 241 245, 315, 317, 321, 322 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Скасувати рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04.11.2022 в частині відмови в задоволенні позовних вимог та прийняти нову постанову в цій частині.

Визнати протиправною невиплату Військовою частиною НОМЕР_1 в повному обсязі індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 19.12.2021 із застосуванням щомісячної фіксованої різниці між сумою індексації і розміром підвищення грошового забезпечення ОСОБА_1 .

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати і виплатити ОСОБА_1 в повному обсязі індексацію грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 19.12.2021 із застосуванням щомісячної фіксованої різниці між сумою індексації і розміром підвищення грошового забезпечення.

В іншій частині рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04.11.2022 залишити без змін, а апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 залишити без задоволення.

Постанова набирає законної сили з 21.04.2023 та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів у випадках, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Головуючий суддя А.В. Суховаров

судді О.В. Головко

судді Т.І. Ясенова