Справа № 160/11297/22
Суддя: Савченко Артур Владиславович
Дата ухвалення: 2023-04-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

25 квітня 2023 року Справа №160/11297/22

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого: судді - Савченка А.В., розглянувши в порядку письмового провадження у м. Дніпро клопотання ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

УСТАНОВИВ:

13 квітня 2023 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшло клопотання ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду від 12.10.2022 р. у справі №160/11297/22, в якій заявник просить суд:

- встановити судовий контроль за виконанням рішення суду шляхом зобов`язання Головного управління ПФУ в Дніпропетровській області надати до суду звіт про виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.10.2022 р. у справі 160/11297/22 в частині виплати пенсії з дати призначення, а саме з 11.02.2022 р.

В обґрунтування вказаного клопотання зазначено, що Головним управлінням ПФУ в Дніпропетровській області не повному обсязі виконано рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.10.2022 р. у справі М 160/11297/22, а саме: призначено, але не виплачено суму пенсії з дати звернення позивача, а саме з 11.02.2022 р.

Згідно із протоколом розподілу справ (заяв) між суддями Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13.04.2023 р. вищевказана заява передана судді Савченку А.В. 14.04.2023 р.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.04.2023 р. призначено клопотання ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду до розгляду в порядку письмового провадження на 25.04.2023 р.

Крім того, цією ухвалою суду встановлено відповідачу строк до 24.04.2023 р. для подання суду пояснень та доказів щодо вищезазначеної заяви.

Запропоновано позивачу надати докази (за наявності) звернення до примусового виконання рішення суду та докази (за наявності) по завершенню процедури примусового виконання рішення суду.

Розглядаючи подане позивачем клопотання про встановлення судового контролю, судом встановлено таке.

Позивач 28.07.2022 р. звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою, в якій просить:

- визнати дії Головного управління ПФУ в Харківській області протиправними у відмові в призначенні його пенсії за віком;

- зобов`язати Головне управління ПФУ в Харківській області призначити йому пенсію за віком з дати набуття на її призначення, а саме з 10.02.2022 р., з урахуванням до загального страхового стажу періодів роботи відповідно до дублікату трудової книжки серії НОМЕР_1 з 08.09.1983 р. по 20.01.1998 р. та довідки № 4у від 19.01.2022 р., виданої Міністерством оборони України.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.10.2022 р. у справі №160/11297/22 позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково, а саме:

- визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 07.02.2022 р. №84 та від 24.03.2022 р. №84 щодо відмови в призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 ;

- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області зарахувати до загального страхового стажу ОСОБА_1 періоди роботи з 08.09.1983 р. по 14.10.1985 р., з 12.08.1991 р. по 20.01.1998 р. відповідно до дублікату трудової книжки серії НОМЕР_2 , а також врахувати участь ОСОБА_1 в бойових діях згідно з довідкою № 4у від 19.01.2022 р.;

- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області повторно розглянути звернення ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком;

- у задоволенні решти позовних вимог відмовлено;

- вирішено питання щодо стягнення судових витрат.

Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 17.01.2023 р. у справі №160/11297/22 апеляційну скаргу Головного управління ПФУ в Харківській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.10.2022 р. в адміністративній справі №160/11297/22 повернуто заявнику.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.10.2022 р. в адміністративній справі №160/11297/22 набрало законної сили 17.01.2023 р.

На підставі рішення від 12.10.2022 р. Дніпропетровським окружним адміністративним судом видано відповідні виконавчі листи, який отримано представником позивача особисто 13.02.2023 р., що підтверджується розписками, наявними в матеріалах справи.

Головне управління ПФУ в Дніпропетровській області листом від 13.03.2023 р. №0400-010304-8/32295 на запит позивача з питання пенсійного забезпечення повідомило, що рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.10.2022 р. у справі № 160/11297/22 зобов`язано Головне управління ПФУ в Харківській області:

- зарахувати до загального страхового стажу ОСОБА_1 періоди роботи з 08.09.1983 по 14.10.1985, з 12.08.1991 по 20.01.1998 відповідно до дублікату трудової книжки, а також врахувати участь позивача в бойових діях згідно з довідкою № 4у від 19.01.2022;

- повторно розглянути звернення про призначення пенсії за віком.

На виконання зазначеного судового рішення, з 11.02.2022 р. ОСОБА_1 призначено дострокову пенсію за віком. Розмір пенсійної виплати складає: з 11.02.2022 р. - 14338,75 грн.; з 01.07.2022 р. - 14362,00 грн.; з 01.12.2022 р. - 14378,50 грн.; з 01.03.2023 р. - 14478,50 грн. Крім того, додатково повідомили, що згідно із п. 20 та п. 29 ч. 1 ст. 116 Бюджетного кодексу України взяття зобов`язань без відповідних бюджетних асигнувань та здійснення видатків бюджету з перевищенням бюджетних призначень є порушенням бюджетного законодавства. Таким чином, заборгованість за рішенням суду за період з 11.02.2022 р. по 28.02.2023 р. в розмірі 181518,27 грн. буде виплачена після виділення додаткових бюджетних призначень Пенсійному фонду України для виплати сум, нарахованих за рішенням суду.

Не погоджуючись з невиконанням рішення суду, позивач звернувся до суду із заявою про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду.

Згідно з ч. 2 ст. 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд. Отже, судове рішення виконується безпосередньо і для його виконання не вимагається ухвалення будь-яких інших, додаткових судових рішень. З огляду на вищенаведене, у разі невиконання судового рішення, позивач має право вимагати вжиття спеціальних заходів впливу на боржника, передбачених законодавством про виконавче провадження, за Кодексом адміністративного судочинства України.

При цьому, суд звертає увагу, що відповідно до приписів ч. 2 ст. 14 КАС України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Відповідно до ст. 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Отже, рішення суду, яке набрало законної сили є обов`язковим для учасників справи. Це забезпечується, в першу чергу, через примусове виконання судових рішень відповідно до Закону України «Про виконавче провадження». Судовий контроль у формі зобов`язання подати звіт, також є формою забезпечення виконання судових рішень.

Відповідно до частин 1, 2 статті 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення. За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Отже, вказаною нормою КАС України передбачено право суду, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалено судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалах Великої Палати Верховного Суду від 29.05.2019 р. та від 06.05.2019 р. у справі №826/9960/15.

Крім того, як було зазначено вище, відповідно до абз. 3 ст. 129-1 Конституції України держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Судове рішення може бути виконано в добровільному, або в примусовому порядку. Примусове виконання рішень суду в Україні покладається на органи державної виконавчої служби та у передбачених законом випадках - на приватних виконавців.

Порядок примусового виконання судових рішень регламентовано спеціальним законом Законом України «Про виконавче провадження».

За приписами ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з ч. 1 ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Частинами 1 та 2 статті 6 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що у випадках, передбачених законом, рішення щодо стягнення майна та коштів виконуються податковими органами, а рішення щодо стягнення коштів - банками та іншими фінансовими установами. Рішення про стягнення коштів з державних органів, державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ виконуються органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів.

Порядок виконання рішень, за якими боржник зобов`язаний вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, встановлено ст. 63 Закону України «Про виконавче провадження».

Так, відповідно до приписів ст.63 Закону України «Про виконавче провадження» за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного ч. 6 ст.26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження (ч. 1 ст. 63 Закону).

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність (ч.2 ст.63 Закону).

Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником (ч.3 ст.63 Закону).

У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом (ч.4 ст.63 Закону).

У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження (ч.5 ст.63 Закону).

Отже, приписами Закону України Про виконавче провадження визначено певний алгоритм дій виконавця в ході примусового виконання рішень, за якими боржник зобов`язаний вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення.

У свою чергу, правовою підставою для зобов`язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення є наявність об`єктивних підтверджених належними і допустимими доказами підстав вважати, що за відсутності такого заходу судового контролю рішення суду залишиться невиконаним або для його виконання доведеться докласти значних зусиль. При цьому, суд, встановлюючи строк для подання звіту, повинен враховувати особливості покладених обов`язків згідно із судовим рішенням та можливості суб`єкта владних повноважень їх виконати.

Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 04.03.2020 р. у справі № 539/3406/17, від 11.06.2020 р. у справі № 640/13988/19.

Вирішуючи питання про необхідність встановлення судового контролю за виконанням рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.10.2022 р. у справі №160/11297/22, суд зазначає, що, як вбачається зі змісту вищевказаного рішення, позивачем у позовних вимогах, зокрема, ставилося питання щодо зобов`язати Головне управління ПФУ в Харківській області призначити йому пенсію за віком з дати набуття на її призначення, а саме з 10.02.2022 р., проте, у задоволенні цієї частини позовних вимог позивачеві було відмовлено.

Так, у рішенні Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.10.2022 р. у справі №160/11297/22 суд дійшов висновку, що, хоч прийняття відповідачем рішення щодо призначення пенсії і не передбачає його права діяти на власний розсуд, однак суд не може у цій справі задовольнити вимогу позивача про зобов`язання відповідача призначити пенсію, оскільки встановлених у цій справі обставин не достатньо для висновку, що для прийняття такого рішення виконано всі умови, визначені законом.

У цьому випадку судом було зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області повторно розглянути звернення ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком.

При цьому, як вбачається з листа Головного управління ПФУ в Дніпропетровській області від 13.03.2023 р. №0400-010304-8/32295, на виконання зазначеного судового рішення, з 11.02.2022 р. ОСОБА_1 призначено дострокову пенсію за віком.

Отже, вже в подальшому при виконанні вказаного судового рішення відповідачем було вчинено дії щодо призначення пенсії позивачу, що мало місце вже після ухвалення судом рішення у цій справі, тобто вже є іншими правовідносинами, що виникли поза межами судового спору у вказаній справі, а, відтак, можуть бути лише підставою для їх оскарження шляхом подання іншої (нової) позовної заяви до суду, а не у спосіб встановлення судового контролю за виконанням рішення у справі №160/11297/22, бо цим рішенням відповідача не було зобов`язано призначити пенсію позивачу.

Таким чином, незгода позивача з виконанням у певний спосіб рішення суду не може бути вирішена в порядку ст.382 КАС України.

Враховуючи, що встановлення судового контролю за виконанням судового рішення є правом, а не обов`язком суду, яке може використовуватися в залежності від наявності об`єктивних обставин, які підтверджені належними та допустимими доказами, а також те, що заявник не навів обґрунтувань та не надав доказів, що підтверджують необхідність вжиття таких заходів, суд доходить висновку про відсутність підстав для клопотання ОСОБА_2 про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення в адміністративній справі №160/11297/22.

Керуючись ст. ст. 243, 248, 382 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили відповідно до ст.256 КАС України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені ст. 295, 297 КАС України.

Суддя А.В. Савченко