Справа № 500/508/23
Суддя: Осташ Андрій Васильович
Дата ухвалення: 2023-04-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/508/23

25 квітня 2023 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі: головуючого судді Осташа А. В. за участю: секретаря судового засідання Хоміцької С.О., представника відповідача - Левківа П.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач), 17.02.2023 звернувся до Тернопільського окружного адміністративного суду з позовними заявами до Військової частини НОМЕР_1 (далі - відповідач) в яких просить:

- визнати протиправною бездіяльність командира військової частини № НОМЕР_2 Міністерства оборони України щодо не розгляду рапорту поданого ОСОБА_1 від 28 грудня 2022 року про розірвання контракту (звільнення);

- зобов`язати командира військової частини № НОМЕР_2 Міністерства оборони України розглянути рапорт ОСОБА_1 від 28 грудня 2022 року про дострокове розірвання контракту про проходження військової служби у лавах Збройних Сил України за сімейними обставинами, у зв`язку з необхідністю здійснення постійного догляду за своєю матір`ю - ОСОБА_2 , в порядку абзацу 6 п.п. «г» п.3 ч. 5 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та звільнення із військової служби та повідомити позивача про результати його розгляду в термін, передбачений законодавством.

Також, в іншій позовній заяві просить:

- визнати протиправною бездіяльність командира військової частини № НОМЕР_2 Міністерства оборони України щодо не розгляду рапорту поданого ОСОБА_1 від 21 грудня 2022 року про розірвання контракту (звільнення);

- зобов`язати командира військової частини № НОМЕР_2 Міністерства оборони України розглянути рапорт ОСОБА_1 від 21 грудня 2022 року про дострокове розірвання контракту про проходження військової служби у лавах Збройних Сил України за сімейними обставинами, у зв`язку з необхідністю здійснення постійного догляду за своєю матір`ю - ОСОБА_2 , в порядку абзацу 6 п.п. «г» п.3 ч. 5 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та звільнення із військової служби та повідомити позивача про результати його розгляду в термін, передбачений законодавством.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 21.12.2022 та 28.12.2022 позивачем направлено рапорти з повідомленням про своє небажання продовжувати військову службу, в зв`язку з чим просив: розірвати контракт (звільнити) з проходження військової служби у лавах Збройних Сил України, у зв`язку з необхідністю здійснення постійного догляду за своєю матір`ю ОСОБА_2 інвалідом ІІ групи на підставі висновку МСЕК №674622 серія 12ААВ, в порядку абзацу 6 п.п. "г" п.3 ч.5 ст.26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу". Проте, станом на час подання позову рішення по даним рапортам відповідачем так і не прийнято, а позивача не звільнено з військової служби. Позивач вважає бездіяльність відповідача протиправною та просить позов задовольнити.

Ухвалою судді (Осташ А.В.) від 20.02.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено у справі судове засідання на 20.03.2023.

Ухвалою судді (Подлісна І.М.) прийнято позовну заяву до розгляду та відкриьо провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено у справі судове засідання на 20.03.2023.

До суду від відповідача 09.03.2023 надійшли відзиви на позовні заяви, в яких зазначено, що за дорученням командира військової частини НОМЕР_1 , рапорти старшого солдата ОСОБА_1 про звільнення з військової служби у зв`язку з сімейними обставинами, було розглянуто помічником командира військової частини НОМЕР_1 з правової роботи - начальником юридичної групи, на предмет відповідності та достатності підстав, зазначених у рапорті для звільнення з військової служби. Проте у зв`язку із самовільним залишенням військової частини НОМЕР_1 з 16.01.2023 по 24.02.2023 старшим солдатом ОСОБА_1 , можливості довести останньому результати розгляду рапорту про звільнення з військової служби у зв`язку з сімейними обставинами не було можливим. Більше того, 07.03.2023 його проінформовано про результати розгляду його рапорту від 28.12.2022 та від 21.12.2022, що підтверджується аркушем доведення з особистим підписом ОСОБА_1 .

Таким чином враховуючи, що розгляд рапортів та прийняття рішення щодо результатів їх розгляду потребує певного часу, відсутність нормативно визначеного строку розгляду рапортів на звільнення з військової служби, а також, що на час підготовки даного відзиву на дану позовну заяву, військова частина НОМЕР_1 у належний і допустимий спосіб довела до позивачу рішення командування військової частини НОМЕР_1 про результати розгляду рапортів на звільнення старшого солдата ОСОБА_1 із військової служби за сімейними обставинами, а тому вважає даний позов таким, що підлягає до відхилення в повному обсязі.

Представник позивача подав до суду 16.03.2023 відповіді на відзиви, в яких зазначив, що позивач у встановлений спосіб звернуся із рапортами до командира Військової частини НОМЕР_1 про звільнення. Вважає, що доручення командира Військової частини НОМЕР_1 прийняти рішення по рапорту помічнику командира, є незаконним. Також звернув увагу, що лише 07.03.2023, тобто з моменту подання рапорту через два місяці було вручено відмову у звільненні. Вважає, що даний факт підтверджує те, що його рапорти не були розглянуті у встановленому порядку.

До суду від відповідача 09.03.2023 надійшло клопотання про об`єднання адміністративних справ №500/509/23 та №500/508/23 в одне провадження.

Ухвалою суду від 20.03.2023 клопотання представника відповідача про об`єднання справ в одне провадження задоволено та об`єднано в одне провадження адміністративні справи № 500/508/23 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності командира військової частини щодо не розгляду рапорту ОСОБА_1 від 28.12.2022 протиправною та зобов`язання командира військової частини розглянути рапорт позивача від 28.12.2022 та № 500/509/23 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності командира військової частини щодо не розгляду рапорту ОСОБА_1 від 21.12.2022 протиправною та зобов`язання командира військової частини розглянути рапорт позивача від 21.12.2022.

До суду 27.03.2023 надійшли заперечення на відповідь на відзив, в якому просить відмовити у задоволенні позову, зокрема зазначає, що позивач є військовослужбовцем військової служби за контрактом та підставі для звільнення наведені у ч.4 ст.26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" поширюються виключно на військовослужбовців, які проходять військову службу за призовом під час мобілізації.

Протокольною ухвалою суду від 12.04.2023 відкладено розгляд справи на 25.04.2023 у зв`язку із неявкою позивача та представника позивача.

В судове засідання позивач та його представник не прибули. До суду від представника позивача 19.04.2023 надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, у зв`язку із зайнятістю його у іншій справі.

Зокрема, на підтвердження даного клопотання представником долучено до справи роздруківку справ на 19.04.2023, а дана справа слухається 25.04.2023. Отже, суд враховуючи наведене не визнає причини неявки представника позивача поважними та вважає за необхідне слухати справу без участі представника позивача.

В судовому засіданні 25.04.2023 представник відповідача просив відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив такі обставини.

Як випливає із матеріалів справи, ОСОБА_1 29.01.2020 уклав Контракт про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України на посадах осіб сержантського складу на три роки з Міністерством оборони України в особі командира військової частини НОМЕР_3 ОСОБА_3 (аркуш справи 10-11).

Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 з 5:30 24 лютого 2022 року введений воєнний стан у зв`язку з військовою агресією російської федерації.

Пунктом 2 Указу Президента України від 24.02.2022 року №64/2022 визначено військовому командуванню (Генеральному штабу Збройних Сил України, Командуванню об`єднаних сил Збройних Сил України, командуванням видів, окремих родів військ (сил) Збройних Сил України, управлінням оперативних командувань, командирам військових з`єднань, частин Збройних Сил України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України) разом із Міністерством внутрішніх справ України, іншими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування запроваджувати та здійснювати передбачені Законом України "Про правовий режим воєнного стану" заходи і повноваження, необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави.

24.02.2022 указом Президента України №69/2022 у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до частини другої статті 102, пунктів 1, 17, 20 частини першої статті 106 Конституції України постановлено оголосити та провести загальну мобілізацію (п.1).

Позивач, 21.12.2022 та 28.12.2022 направив Військовій частині № НОМЕР_2 рапорт про розірвання контракту (звільнення) про проходження військової служби у лавах Збройних Сил України, у зв`язку з необхідністю здійснення постійного догляду за своєю матір`ю ОСОБА_2 інваліда II групи на підставі висновку МСЕК, №674622 серія 12 ААВ, в порядку абзацу 6 п. п. «г» п.3 ч. 5 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Дані рапорти, командуванням військової частини НОМЕР_1 отримало відповідно 27.12.2022 та 29.12.2022.

Як встановлено судом, за дорученням командира військової частини НОМЕР_1 , рапорти старшого солдата ОСОБА_1 про звільнення з військової служби у зв`язку з сімейними обставинами, було розглянуто помічником командира військової частини НОМЕР_1 з правової роботи - начальником юридичної групи, на предмет відповідності та достатності підстав, зазначених у рапорті для звільнення з військової служби.

07.03.2023 старшого солдата ОСОБА_1 проінформовано про результати розгляду його рапорту від 28.12.2022 та від 21.12.2022, що підтверджується аркушем доведення з особистим підписом позивача.

Не погодившись з бездіяльністю відповідача щодо неналежного розгляду його рапортів, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав та законних інтересів.

Надаючи оцінку правовідносинам, що склались між сторонами, суд виходить з таких підстав та мотивів.

Суд зазначає, що враховуючи предмет спору у даній справі, суд повинен встановити чи відповідач належним чином розглянув подані позивачем рапорти про розірвання контракту.

Відповідно до статті 65 Конституції України, захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби визначається Законом України від 25.03.1992 №2232-ХІІ "Про військовий обов`язок і військову службу" (далі - Закон №2232-ХІІ).

Відповідно до ст. 1 Закону №2232-ХІІ захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України (ч.1). Військовий обов`язок включає, зокрема, прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов на військову службу та виконання військового обов`язку в запасі (ч.2).

Проходження військової служби здійснюється: громадянами України - у добровільному порядку (за контрактом) або за призовом (ч.2 ст.2 Закону №2232-ХІІ).

Відповідно до ч.6 ст.2 Закону №2232-ХІІ видом військової служби є зокрема військова служба за контрактом осіб рядового складу.

Указом Президента України від 24.02.2022 року №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" введено в Україні воєнний стан.

Указом Президента України № 69/2022 "Про загальну мобілізацію" від 24.02.2022 року було оголошено про загальну мобілізацію на території Вінницької, Волинської, Дніпропетровської, Донецької, Житомирської, Закарпатської, Запорізької, Івано-Франківської, Київської, Кіровоградської, Луганської, Львівської, Миколаївської, Одеської, Полтавської, Рівненської, Сумської, Тернопільської, Харківської, Херсонської, Хмельницької, Черкаської, Чернівецької, Чернігівської областей, міста Києва.

Пунктом 8 цього Указу встановлено, місцевим органам виконавчої влади у взаємодії з територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки, за участю органів місцевого самоврядування та із залученням підприємств, установ та організацій усіх форм власності, фізичних осіб - підприємців організувати та забезпечити в установленому порядку:

1) своєчасне оповіщення і прибуття громадян, які призиваються на військову службу, прибуття техніки на збірні пункти та у військові частини;

2) здійснення призову військовозобов`язаних, резервістів на військову службу, їх доставки до військових частин та установ Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, інших військових формувань України;

3) виділення тимчасово будівель, споруд, земельних ділянок, транспортних та інших матеріально-технічних засобів, надання послуг Збройним Силам України, Національній гвардії України, Службі безпеки України, Державній прикордонній службі України, Державній спеціальній службі транспорту, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України та іншим військовим формуванням України відповідно до мобілізаційних планів.

Правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, визначає засади організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності (далі - підприємства, установи і організації), повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів встановлює Закон України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" від 21.10.1993 № 3543-XII (далі Закон № 3543-XII).

Статтею 1 цього Закону встановлено, що мобілізація - комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано.

Відповідно до ч. 1, 2 ст.4 Закону № 3543-XII визначено, що організація і порядок проведення мобілізаційної підготовки та мобілізації визначаються цим Законом, актами Президента України та Кабінету Міністрів України. Загальна мобілізація проводиться одночасно на всій території України і стосується національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту, підприємств, установ і організацій.

Згідно зі ст. 22 Закону № 3543-XII встановлені обов`язки громадян щодо мобілізаційної підготовки та мобілізації, зокрема громадяни зобов`язані з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти Служби зовнішньої розвідки України - за викликом Служби зовнішньої розвідки України) для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період.

Дострокове розірвання контракту ініціюється: командиром (начальником) військової частини за наявності підстав, передбачених підпунктами 2 - 4, 6 - 8, 10 - 12 пункту 35 цього Положення; резервістом за наявності підстав, передбачених підпунктами 2 - 3, 5, 9, 11 пункту 35 цього Положення (п.36 Положення).

Суд зазначає, що на момент розгляду адміністративної справи строк дії воєнного стану в Україні продовжено.

Як зазначалось судом, позивач проходить військову службу за контрактом у Військовій частині НОМЕР_1 .

Підстави звільнення з військової служби передбачені статтею 26 Закону №2232-XII.

Відповідно до частини 7 статті 26 Закону №2232-XII, звільнення військовослужбовців з військової служби здійснюється в порядку, передбаченому положеннями про проходження військової служби громадянами України.

Відповідно до абзацу 2 пункту 12 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого указом Президента України від 10 грудня 2008 року № 1153/2008 (надалі - Положення) право видавати накази по особовому складу надається командирам, командувачам, начальникам, керівникам (далі - командири (начальники) органів військового управління, з`єднань, військових частин, установ, організацій, вищих військових навчальних закладів, військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти, які утримуються на окремих штатах (далі - військові частини), за посадами яких штатом передбачено військове звання полковника (капітана 1 рангу) і вище, а також керівникам служб персоналу Міністерства оборони України та Генерального штабу Збройних Сил України.

Відповідно до пункту 233 Положення військовослужбовці, які бажають звільнитися з військової служби, подають по команді рапорти та документи, які підтверджують підстави звільнення. У рапортах зазначаються: підстави звільнення з військової служби; думка військовослужбовця щодо його бажання проходити службу у військовому резерві Збройних Сил України за відповідною військово-обліковою спеціальністю; районний (міський) територіальний центр комплектування та соціальної підтримки, до якого повинна бути надіслана особова справа військовослужбовця.

Пунктом 234 Положення зазначено, що перед звільненням військовослужбовців уточнюються дані про проходження ними військової служби, документально підтверджуються періоди служби, що підлягають зарахуванню до вислуги в календарному та пільговому обчисленні, проводиться розрахунок вислуги років військової служби. Вислуга років військової служби військовослужбовців розраховується не пізніше ніж за два місяці до дати, на яку планується звільнення. Інформація про розраховану вислугу років військової служби доводиться військовослужбовцю під підпис перед оформленням документів для його звільнення з військової служби. У разі незгоди з розрахунком вислуги роки військової служби військовослужбовець повинен письмово обґрунтувати свої заперечення на аркуші з розрахунком вислуги років і засвідчити їх своїм підписом. У разі відмови військовослужбовця підписати розрахунок вислуги років про це робиться відповідний запис на цьому ж аркуші та засвідчується підписами осіб, які були присутні під час бесіди.

Інструкція про організацію виконання Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затверджена наказом Міністра оборони України 10.04.2009 № 170 (далі Інструкція №170) визначає механізм реалізації та порядок організації у Збройних Силах України виконання вимог Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України.

Відповідно до пункту 1.5 Інструкції №170 для встановлення, зміни, призупинення, або припинення правових відносин з громадянами України, які реалізуються наказами посадових осіб по особовому складу, у Генеральному штабі Збройних Сил України, Командуванні об`єднаних сил Збройних Сил України, видах Збройних Сил України, окремих родах сил Збройних Сил України, окремих родах військ Збройних Сил України, органах військового управління, з`єднаннях, військових частинах, вищих військових навчальних закладах, військових навчальних підрозділах закладів вищої освіти, установах, організаціях, (далі - військові частини), оформляються: подання (додаток 1), рішення колегіальних органів, утворених і діючих відповідно до законодавчих актів і актів Міністерства оборони України, Резерв кандидатів для просування по службі (додаток 2), План переміщення військовослужбовців на посади номенклатури посад (далі - План переміщення на посади) (додаток 16) на військовослужбовців крім тих, які проходять строкову військову службу, зокрема щодо звільнення з військової служби.

Згідно із абзацом 3 пункту 14.10 розділу XIV Інструкції №170 звільнення з військової служби через сімейні обставини або інші поважні причини здійснюється за наявності оригіналів документів, що підтверджують таку підставу звільнення.

Додатком 19 Інструкції №170 передбачено перелік документів, що подаються з поданням до звільнення військовослужбовця з військової служби. Зокрема відповідно до п.5 Додатку при поданні до звільнення з військової служби за підставами: через сімейні обставини або з інших поважних причин, перелік яких затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 12 червня 2013 року № 413 та визначено підпунктом г пункту 1 частини четвертої, підпунктом ґ пункту 2 частини п`ятої, підпунктом г пункту 2 частини шостої статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", подаються: копія рапорту військовослужбовця; документи, що підтверджують наявність сімейних обставин або інших поважних причин; копія розрахунку вислуги років військової служби (при набутті права на пенсійне забезпечення за вислугою років).

Проаналізувавши наведені норми, суд звертає увагу, що розгляд рапорту про звільнення зі служби відбувається за встановленою процедурою, яка включає підготовку подання, перевірка документів, що підтверджують наявність сімейних обставин або інших поважних причин щодо дотримання абзацу 3 пункту 14.10 розділу XIV Інструкції №170, уточнюються дані про проходження особою військової служби, документально підтверджуються періоди служби, що підлягають зарахуванню до вислуги в календарному та пільговому обчисленні, проводиться розрахунок вислуги років військової служби. Проект наказу про звільнення зі служби до подання їх на підпис командирам перевіряється безпосереднім керівником кадрового органу або особою, на яку відповідно до письмового наказу покладено тимчасове виконання обов`язків за цією посадою та проходить правову експертизу в юридичній службі.

Отже, розгляд рапорту та прийняття рішення щодо результатів його розгляду потребує певного часу.

Водночас, суд звертає увагу, що вищевказаними нормативно-правовими актами не встановлено чітких строків розгляду рапорту про звільнення з військової служби.

Крім того, суд зазначає, що за дорученням командира військової частини НОМЕР_1 , рапорт старшого солдата ОСОБА_1 про звільнення з військової служби у зв`язку з сімейними обставинами, було розглянуто помічником командира військової частини НОМЕР_1 з правової роботи - начальником юридичної групи, на предмет відповідності та достатності підстав, зазначених у рапорті для звільнення з військової служби. Проте, у зв`язку із самовільним залишенням військової частини НОМЕР_1 з 16.01.2023 по 24.02.2023, що підтверджується наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 16.01.2023 №16 та 24.02.2023 №55 старшим солдатом ОСОБА_1 , можливості довести останньому результати розгляду рапорту про звільнення з військової служби у зв`язку з сімейними обставинами не було можливим.

Більше того, 07.03.2023 старшого солдата ОСОБА_1 проінформовано про результати розгляду його рапорту від 28.12.2022, що підтверджується аркушем доведення з особистим підписом позивача.

Враховуючи, що розгляд рапорту та прийняття рішення щодо результатів його розгляду потребує певного часу, відсутність нормативно визначеного строку розгляду рапортів на звільнення з військової служби, а також, що 07.03.2023, військова частина НОМЕР_1 у належний і допустимий спосіб довела до позивачу рішення командування військової частини НОМЕР_1 про результати розгляду рапорту на звільнення старшого солдата ОСОБА_1 із військової служби за сімейними обставинами, суд приходить до висновку, що підстави для задоволення даного позову відсутні.

Суд звертає увагу, що не надає оцінки підставам відмови у звільненні позивача, оскільки таке рішення відповідача не є предметом спору у дані справі.

За приписами пункту 4 частини першої статті 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Відповідно до положень статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з нормами частин першої, другої статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Слід зазначити, що встановлення тих чи інших юридичних фактів не віднесено до завдань адміністративного судочинства. Адміністративні суди перевіряють чи прийняті (вчинені) суб`єктом владних повноважень або їх посадовою особою рішення, дії чи бездіяльність відповідають критеріям, наведеним у статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України.

Оскільки, у матеріалах справи відсутні докази на підтвердження порушення прав позивача, а тому позовні вимоги підлягають залишенню без задоволення.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази на підтвердження правомірності дій та докази, долучені в обґрунтування позову, суд доходить висновку про наявність підстав для відмови у позові.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності командира військової частини щодо не розгляду рапортів ОСОБА_1 від 21 грудня 2022 року та 28 грудня 2022 року та зобов`язання розглянути подані рапорти, - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повне судове рішення складено 25 квітня 2023 року.

Реквізити учасників справи:

позивач:

- ОСОБА_1 (місцезнаходження/місце проживання: АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_4 );

відповідач:

- Військова частина НОМЕР_1 (місцезнаходження/місце проживання: АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_5 );

Головуючий суддя Осташ А.В.