Справа № 140/3938/22
Суддя: Денисюк Руслан Степанович
Дата ухвалення: 2023-04-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2023 року ЛуцькСправа № 140/3938/22

Волинський окружний адміністративний суд у складі судді Денисюка Р.С., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 у власних інтересах та в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_2 до Міністерства оборони України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 у власних інтересах та в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_2 звернулася в суд з позовом до Міністерства оборони України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправним та скасування пункту 2 протокольного рішення комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 25.03.2022 № 38 щодо відмови ОСОБА_1 та ОСОБА_2 одноразової грошової допомоги, передбаченої Законом України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей та зобов`язання призначити і виплатити ОСОБА_1 та ОСОБА_2 одноразову грошову допомогу у зв`язку зі смертю чоловіка ОСОБА_3 у порядку і розмірах, визначених чинним законодавством.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що пунктом 2 оскаржуваного рішення комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 25.03.2022 № 38 позивачу було відмовлено у призначенні одноразової грошової допомоги, передбаченої Законом України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей, у зв`язку з тим, що смерть ОСОБА_3 настала ІНФОРМАЦІЯ_2 , тобто понад річний термін після звільнення з військової служби.

Позивач вважає вказане рішення протиправним та таким, що порушує її законні права та інтереси, з огляду на те, що захворювання її чоловіка ОСОБА_3 , яке призвело до смерті, було безпосередньо пов`язане із виконанням ним обов`язків військової служби (по захисту Батьківщини). Посилаючись на постанови Верховного Суду від 06.02.2018 у справі №761/18099/15-а, від 13.05.2020 у справі №489/4898/16-а та від 28.01.2020 у справі №2240/2957/18 зазначає, що одноразова грошова допомога виплачується не тільки у разі загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання обов`язків військової служби чи в період її проходження, а й у разі смерті, яка настала внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби незалежно від часу звільнення з військової служби.

Ухвалою суду від 30.05.2022 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній справі, постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (а.с. 27-28).

Ухвалою суду від 30.05.2022 провадження в даній адміністративній справі було зупинено до припинення або скасування воєнного стану в Україні (а.с. 29).

У відзиві на позовну заяву представник відповідача позовних вимог не визнав, посилаючись на те, що станом на день виникнення у позивача права на отримання одноразової грошової допомоги, тобто на день смерті ОСОБА_3 , що зазначена у свідоцтві про смерть (№100 від 10.06.2021), законодавством України було передбачено, що така виплата призначається і виплачується у разі смерті особи, звільненої з військової служби, та якщо її смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби. Оскільки старшого лейтенанта ОСОБА_3 було звільнено з військової служби та виключено зі списків особового складу з 07.07.2019, а його смерть настала 10.06.2021, тобто з моменту звільнення з військової служби і до моменту смерті пройшло майже 2 роки, що перевищує встановлений Законом України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей та Порядком № 975 річний термін (365 днів), відтак у Міністерства оборони України були відсутні правові підстави для прийняття рішення про призначення ОСОБА_1 та її сину одноразової грошової допомоги у зв`язку із смертю її чоловіка. З урахуванням наведеного просив у задоволенні позову відмовити повністю (а.с. 35-38).

Представник третьої особи, у наданих суду поясненнях (а.с. 44-45) зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_3 жодних протиправних дій чи бездіяльності за результатами поданої позивачем заяви не вчинялось та просив у задоволенні позову відмовити повністю.

Ухвалою суду від 03.10.2022 за клопотанням позивача поновлено провадження у даній справі (а.с. 52); ухвалою суду від 13.12.2022 провадження у даній справі було зупинено за ініціативою суду до набрання законної сили рішенням Верховного Суду у справі №240/7411/21 (а.с. 55) та ухвалою суду від 10.04.2023 провадження у даній справі поновлено (а.с. 58).

Інших заяв по суті справи від учасників справи на адресу суду не надходило.

Дослідивши письмові докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд дійшов висновку, що позов не підлягає до задоволення з таких мотивів та підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є дружиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , а ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 (а.с. 12-13).

Наказом командира військової частини НОМЕР_3 від 08.07.2019 № 144 старшого лейтенанта ОСОБА_3 помічника начальника служби тилу, звільненого наказом командувача військ оперативного командування ІНФОРМАЦІЯ_6 (по особовому складу) від 25.06.2019 №192 з військової служби у відставку відповідно до підпункту б (за станом здоров`я - на підставі висновку (постанови) військово-лікарської комісії про непридатність до військової служби в мирний час, обмежену придатність у військовий час) пункту 2 частини 5 статті 26 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу, з 07.07.2019 виключено зі списків особового складу частини (а.с. 14).

10.06.2021 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , помер, що підтверджується копією лікарського свідоцтва про смерть від 10.06.2021, виданого приватною лікарнею Центр охорони здоров`я Анадолу, офіційний переклад якого наявний в матеріалах справи (а.с. 17-18).

Відповідно до витягу з протоколу засідання 16 Регіональної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишнього військовослужбовця № 08 від 11.01.2022, захворювання ОСОБА_3 , 1988 року народження, послужило причиною смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 , захворювання і причина смерті, так пов`язані із захистом Батьківщини (а.с. 19).

01.02.2022 ОСОБА_1 у власних інтересах та інтересах сина ОСОБА_2 звернулася до ІНФОРМАЦІЯ_7 із заявами про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку із смертю чоловіка ОСОБА_3 (а.с. 20-21).

25.03.2022 комісією Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум прийнято рішення, яке оформлене протоколом засідання №38 від 25.03.2022 та затверджене Міністром оборони України 25.03.2022, пунктом 2 якого відмовлено у призначенні одноразової грошової допомоги, зокрема, дружині та сину померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 старшого лейтенанта ОСОБА_3 внаслідок захворювання, пов`язаного із захистом Батьківщини. При цьому, у вказаному рішенні зазначено, що відповідно до свідоцтва про смерть №100 від 10.06.2021 смерть настала 10.06.2021, а згідно наказу командира військової частини НОМЕР_3 від 08.07.2019 №144 старшого лейтенанта ОСОБА_3 виключено зі списків частини 07.07.2019, тобто до дня смерті, отже на час смерті він не був військовослужбовцем. Виплата, одноразової грошової допомоги членам сімей померлих осіб, звільнених з військової служби, здійснюється за умови, що смерть настала протягом року після звільнення з військової служби. Ця норма запроваджена Законом України від 06.09.2018 №2522-VIII Про внесення змін до деяких законів України щодо підвищення соціального захисту військовослужбовців, який набрав чинності з 13.10.2018. Смерть ОСОБА_3 настала ІНФОРМАЦІЯ_2 , тобто понад річний термін після звільнення з військової служби (07.07.2019) (а.с. 24).

При вирішенні даного спору суд застосовує такі нормативно-правові акти.

Відповідно до статті 41 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей.

Частиною першою статті 16 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей від 20.12.1991 № 2011-XII (далі - Закон №2011-XII; в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) встановлено, що одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 16 Закону №2011-XII одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі: загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби.

Як передбачено статтею 16-1 Закону №2011-XIІ, у випадках, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають члени сім`ї, батьки та утриманці загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста. Члени сім`ї та батьки загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста визначаються відповідно до Сімейного кодексу України, а утриманці - відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб.

Відповідно до пункту а частини першої статті 16-2 Закону №2011-XIІ одноразова грошова допомога призначається і виплачується у розмірі: 750-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, - у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста у випадках, зазначених у підпункті 1 пункту 2 статті 16 цього Закону.

Одноразова грошова допомога у випадках, передбачених підпунктами 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, призначається і виплачується рівними частками всім особам, які мають право на її призначення та отримання, за їх особистою заявою чи заявою їх законних представників (частина перша статті 16-3 Закону №2011-XIІ).

Згідно з частинами шостою, восьмою, дев`ятою статті 16-3 Закону №2011-XIІ одноразова грошова допомога призначається і виплачується Міністерством оборони України, іншими центральними органами виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями та правоохоронними органами, а також органами державної влади, військовими формуваннями та правоохоронними органами, в яких передбачено проходження військової служби військовослужбовцями, навчальних (або перевірочних) та спеціальних зборів - військовозобов`язаними, проходження служби у військовому резерві - резервістами. Особи, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої цим Законом, можуть реалізувати його протягом трьох років з дня виникнення у них такого права. Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги визначається Кабінетом Міністрів України.

Механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності (далі - одноразова грошова допомога) військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - військовослужбовець, військовозобов`язаний та резервіст) визначається Порядком призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 № 975 (далі - Порядок № 975; тут і надалі у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

За приписами пункту 3 Порядку № 975 днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги є: у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста - дата смерті, що зазначена у свідоцтві про смерть.

Відповідно до підпункту 1 пункту 4 Порядку № 975 одноразова грошова допомога призначається у разі загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби.

Отже, Закон №2011-XII та Порядок № 975, у редакціях, чинних на момент смерті ОСОБА_3 (10.06.2021), містять положення про наявність права у членів сім`ї, батьків та утриманців на призначення та отримання одноразової грошової допомоги у разі смерті особи, звільненої з військової служби, яка настала внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби, але умови отримання одноразової грошової допомоги з цих підстав законодавцем обмежено певним часом - якщо смерть настала протягом року після звільнення її з військової служби.

Суд звертає увагу на те, що позивач, обґрунтовуючи свої позовні вимоги, посилається саме на пункти 1, 2 частини другої статті 16 Закону № 2011-XII у редакції до внесення змін Законом України Про внесення змін до деяких законів України щодо підвищення соціального захисту військовослужбовців від 06.09.2018 №2522-VIII та на правові висновки Верховного Суду, викладені у постановах від 06.02.2018 у справі №761/18099/15-а, від 13.05.2020 у справі №489/4898/16-а та від 28.01.2020 у справі №2240/2957/18, які полягають у такому: зі змісту вказаних норм вбачається, що допомога виплачується не тільки у разі загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання обов`язків військової служби чи в період її проходження, а й у разі смерті, яка настала внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби не залежно від часу звільнення з військової служби. Визначальним є той факт, що військовослужбовець під час або у зв`язку з виконанням ним обов`язків військової служби захворів, внаслідок чого помер. Допомога у такому випадку призначається незалежно від того, чи була особа військовослужбовцем на час смерті. Факт наявності статусу військовослужбовця на час смерті має значення лише у випадку загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання обов`язків військової служби чи в період її проходження.

Разом з тим, суд зауважує, що такі правові висновки Верховного Суду стосуються застосування пунктів 1, 2 частини другої статті 16 Закону № 2011-XII у редакції до внесення змін Законом від 06.09.2018 № 2522-VIII.

Законом України Про внесення змін до деяких законів України щодо підвищення соціального захисту військовослужбовців від 06.09.2018 № 2522-VIII (набрав чинності 13.10.2018) норми, зокрема пункту 1 частини другої статті 16 Закону № 2011-XII істотно змінено, внаслідок чого вони набули такого змісту: одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі: загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби.

Суд зазначає, що юридичним фактом, що є підставою виникнення у членів сім`ї, батьків та утриманців померлого військовослужбовця права на отримання одноразової грошової допомоги є подія смерті військовослужбовця, а днем виникнення права - дата смерті. Тому правила щодо призначення та виплати допомоги регулюються положеннями законодавства, яке було чинним саме на той момент.

Системний аналіз пункту 1 частини другої статті 16 Закону №2011-XII, у редакції, яка була чинною на дату смерті ОСОБА_3 (10.06.2021) дає підстави для висновків, що виникнення права на одноразову грошову допомогу пов`язано із такими юридичними фактами: по-перше - смерті військовослужбовця, що настала в період проходження ним військової служби; по-друге - смерті військовослужбовця, що настала внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби; по-третє - смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби.

У перших двох випадках йдеться про смерть діючих військовослужбовців.

У третьому випадку, підставою для призначення та виплати допомоги є смерть особи, звільненої з військової служби. Однак законодавець передбачив, що для виникнення права на допомогу необхідним є одночасне існування таких умов: 1) смерть особи, звільненої з військової служби, настала протягом року після звільнення; 2) смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 звільнено з військової служби та виключено зі списків особового складу частини 07.07.2019, а його смерть настала ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Отже, настання смерті ОСОБА_3 відбулося після сплину одного року після звільнення, а тому одна із обов`язкових умов для призначення та виплати одноразової грошової допомоги не дотримана. При цьому, та обставина, що у витязі з протоколу засідання 16 Регіональної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишнього військовослужбовця №8 від 11.01.2022 встановлено, що захворювання та причини смерті ОСОБА_3 пов`язані із захистом Батьківщини не є підставою для призначення бажаної для позивача допомоги, оскільки перша із двох обов`язкових умов для отримання допомоги не дотримана.

З урахуванням вищенаведеного, суд вважає, що дружина ОСОБА_1 та її син ОСОБА_4 не набули права на отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку зі смертю чоловіка ОСОБА_3 з тієї підстави, що між датою звільнення його зі служби та датою смерті минуло більше року.

Посилання у позовній заяві на правові висновки Верховного Суду, які викладені у постановах від 06.02.2018 у справі № 761/18099/15-а, від 13.05.2020 у справі №489/4898/16-а та від 28.01.2020 у справі №2240/2957/18, суд не бере до уваги, оскільки, як зазначалось вище, такі сформовані за іншого нормативно-правового регулювання. Судом у даній справі положення Закону №2011-XII та Порядку № 975 застосовуються у редакціях, чинних станом на дату смерті ОСОБА_3 - 10.06.2021.

Підсумовуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що пункт 2 рішення комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, оформлене протоколом засідання №38 від 25.03.2022, про відмову у призначенні одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є обґрунтованим та правомірним, відтак у задоволенні позову слід відмовити повністю.

Враховуючи те, що у задоволенні позову відмовлено, судові витрати позивачу відшкодуванню не підлягають.

Керуючись статтями 243 - 246, 262, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 у власних інтересах та в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_2 до Міністерства оборони України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 295 КАС України. У разі подання апеляційної скарги рішення якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Суддя Р.С. Денисюк