Справа № 240/1935/23
Суддя: Єфіменко Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2023-04-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2023 року м. Житомир справа № 240/1935/23

категорія 112010201

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Єфіменко О.В., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

До Житомирського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі - позивач) із позовом, в якому просить

- визнати протиправними дії відповідача щодо відмови йому у проведенні перерахунку пенсії з 13.12.2019 за вислугою років відповідно Закону України «Про прокуратуру» з розрахунку 84% від суми заробітної плати (грошового забезпечення), що становить 90728,22 грн без обмежень її граничного розміру;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області здійснити з 13.12.2019 перерахунок та виплату йому пенсії за вислугою років із розрахунку 84% від суми заробітної плати (грошового забезпечення), що становить 90728,22 грн без обмежень її граничного розміру.

В обґрунтування позовних вимог вказав, що з 2005 року йому призначена пенсія за вислугу років відповідно до Закону України "Про прокуратуру" від 05 листопада 1991 року № 1789-XII, виходячи із розрахунку 84% від суми заробітної плати, без обмеження 10 прожитковими мінімумами, встановленими для осіб, які втратили працездатність. Пояснив, що звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсійного забезпечення на підставі довідок прокуратури Житомирської області про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсії від 02.03.2020 та від 25.01.2016, однак такий перерахунок відповідачем не здійснено.

Ухвалою суду від 07.02.2023 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрите провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи. Встановлено відповідачу строк для подання до суду відзиву на позов.

06.04.2022 від представника Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (далі - відповідач, управління) до суду надійшов відзив, у якому просив відмовити у задоволенні позову. Вказав, що позивачу з 01.06.2021 та з 01.02.2022 проведено перерахунки пенсії відповідно до статті 86 Закону України «Про прокуратуру» в розмірі 60 відсотків суми місячної (чинної) заробітної плати, згідно з поданими заявами: від 08.05.2022 і наданої довідки від 04.06.2021 № 21-311вих-21 та від 07.06.2022 і наданої довідки від 30.05.2022 № 21-133вих-22. Дії управління вважає правомірними.

11.04.2023 від позивача надійшла до суду відповідь на відзив, в якій просить не враховувати доводи представника відповідача викладені у відзиві на позов. Вважає, що загальний розмір заробітної плати для перерахунку його пенсії становить 90 728,22 грн, з розрахунку 5 660,00грн - посадовий оклад згідно з довідкою прокуратури Житомирської області №18-25/вих.20 від 02.03.2020, 2000,00 грн - надбавка за класний чин згідно з довідкою прокуратури Житомирської області №18-25/вих.20 від 02.03.2020; 1415 грн -надбавка за вислугу років згідно з довідкою прокуратури Житомирської області №18-25/вих.20 від 02.03.2020 та 81653,22 грн - інші виплати за наказом Міністерства праці та соціальної політики України, Міністерства фінансів України №9 226/509 від 11 серпня 2003 року.

Дослідивши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, судом встановлені наступні обставини справи.

Встановлено, що позивач з 2005 року перебуває на обліку в управлінні та отримує пенсію за вислугою років, яка призначена йому відповідно до Закону України "Про прокуратуру" від 05 листопада 1991 року № 1789-XII виходячи із розрахунку 84 % від заробітної плати.

За змістом позовної заяви відслідковується, що 13.09.2022 позивач за допомогою Е-вебсайт відповідача подав заяву для перерахунку пенсії на підставі довідок прокуратури Житомирської області №18-25/вих.20 від 02.03.2020 і №18-44/вих. від 25.01.2016 та наказу Міністерства праці та соціальної політики України, Міністерства фінансів України №226/509 від 11 серпня 2003 року "Про затвердження порядку коригування розміру виплат, що включаються в заробіток для обчислення пенсії відповідно до Закону України "Про Державну службу", однак у здійсненні такого перерахунку позивачу відмовлено.

Такі дії відповідача позивач вважає протиправними, а своє право на належне пенсійне забезпечення порушеним, у зв`язку із чим звернувся до суду за захистом порушених прав.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд вважає за необхідне вказати наступне.

Положеннями ст.19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положеннями статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» №1789-ХІІ (далі - Закон №1789-ХІІ, в редакції станом на час призначення позивачу пенсії у 2005 році) передбачено, що прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку.

Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08.07.2011 №3668-VI (далі - Закон №3668-VI) у статтю 50-1 Закону №1789-ХІІ внесено зміни, відповідно до яких пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії.

Законом України «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» від 27.03.2014 №1166-VII у статті 50-1 Закону №1789-ХІІ у частинах другій і п`ятій цифри «80» замінено цифрами «70».

У подальшому, Законом України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» від 28.12.2014 №76-VIII у статті 50-1 Закону №1789-ХІІ, зокрема у частинах другій та п`ятій цифри «70» замінено цифрами «60».

За правилами ч.18 статті 50-1 Закону №1789-ХІІ (в редакції чинній до 01.01.2015) призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, у якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи. З 01.01.2015 умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначалися Кабінетом Міністрів України.

15.07.2015 набрав чинності новий Закон України «Про прокуратуру» №1697-VII (далі - Закон №1697-VII), відповідно до розділу ХІІ Прикінцевих положень якого визнано таким, що втратив чинність із набранням чинності цим Законом, зокрема, Закон №1789-XII, крім, частин третьої, четвертої, шостої та одинадцятої статті 50-1, що втратили чинність з 15.12.2015.

Аналіз викладених норм, дає підстави для висновку, що з набранням чинності Закону №1697-VII пенсійне забезпечення працівників прокуратури регулюється положеннями статті 86, за правилами частин першої, другої якої прокурори мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років. Пенсія призначається в розмірі 60 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії.

Згідно з ч.20 ст.86 Закону №1697-VII призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок. Перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув право на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Пенсія працюючим пенсіонерам перераховується також у зв`язку з призначенням на вищу посаду, збільшенням вислуги років, присвоєнням почесного звання або наукового ступеня та збільшенням розміру складових його заробітної плати в порядку, передбаченому частинами другою, третьою та четвертою цієї статті, при звільненні з роботи або за кожні два відпрацьовані роки.

Відповідно до ч.1 ст.58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії у часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

З наведеного можна дійти висновку, що за загальним правилом норма права діє щодо відносин, які виникли після набрання чинності цією нормою, тобто до правовідносин застосовується той закон, під час дії якого вони настали

Згідно з висновками щодо тлумачення змісту статті 58 Конституції України, викладеними у рішеннях Конституційного Суду України від 13.05.1997 №1-зп, від 09.02.1999 №1-рп/99, від 05.04.2001 № 3-рп/2001, від 13.03.2012 № 6-рп/2012, закони та інші нормативно-правові акти поширюють свою дію тільки на ті відносини, які виникли після набуття законами чи іншими нормативно-правовими актами чинності; дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється із втратою ним чинності, тобто до певного юридичного факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце; дія закону та іншого нормативно-правового акта не може поширюватися на правовідносини, які виникли і закінчилися до набрання чинності цим законом або іншим нормативно-правовим актом.

З огляду на викладене, суд вважає, що до правовідносин щодо визначення відсоткового значення розміру пенсії, право на перерахунок якої виникло після набрання чинності Законом №1697-VII, повинні застосовуватись виключно норми цього Закону, оскільки застережень щодо застосування норми, що визначала розмір місячного заробітку у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії, Закон №1697-VII не містить та не встановлює окремого порядку обчислення відсоткового розміру під час перерахунку раніше призначеної пенсії з урахуванням норми Закону №1789-XII, що визначала розмір місячного заробітку у відсотках та яка діяла на момент призначення пенсії, тобто одночасного застосування норм, які передбачені різними законами.

Означене також узгоджується з принципом єдності системи прокуратури України, який покладено в основу Закону №1697-VII. Такий принцип забезпечується також єдиним статусом прокурорів, який передбачає однакове матеріальне та соціально-побутове забезпечення, зокрема пенсійне забезпечення прокурорів.

А тому, суд вважає за необхідне зауважити, що розмір відсотків, який враховується під час перерахунку пенсії має бути співмірним із тим, який застосовується під час призначення пенсії працівникам прокуратури. Встановлення різних підходів до порядку обчислення відсоткового розміру під час перерахунку пенсії після набуття чинності Законом №1697-VII порушує справедливий баланс між інтересами працівників прокуратури, яким пенсія призначається відповідно до Закону №1697-VII, та тими, яким вона була призначена відповідно до Закону №1789-XII. На думку суду, порушення згадуваного балансу ставить у нерівне становище працівників прокуратури, які отримали право на пенсії відповідно до Законів №1697-VII №1789-XII.

У контексті викладеного та враховуючи, що станом на час звернення позивача із заявою про перерахунок пенсії стаття 50-1 Закону №1789-ХІІ (відповідно до пункту 3 Прикінцевих положень Закону № 1697-VII) в частині перерахунку пенсії втратила чинність, суд дійшов висновку, що на спірні правовідносини поширюються положення ч.2 ст.86 Закону №1697-VII, за якими пенсія працівникам прокуратури призначається (перераховується) в розмірі 60 відсотків від суми місячної (чинної) заробітної плати.

Аналогічна позиція викладена Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові від 06.04.2023 у справі №240/16449/20.

З огляду на викладене, суд вважає, що відсутні підстави для здійснення перерахунку пенсії позивачу у розмірі 84 відсотка від суми місячної заробітної плати, а тому суд вважає, що відповідачем під час здійснення перерахунку пенсії позивачу правомірно застосовано 60% від суми місячної (чинної) заробітної плати.

За змістом листа Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, яким відмовлено позивачу у здійсненні перерахунку його пенсії слідує, що після проведеного перерахунку пенсії з 01.02.2022 з урахуванням вищевказаної довідки про заробітну плату, основний розмір пенсії позивача становив 35 000,00 грн (58 333,33 грн х 60%).

Щодо позовної вимоги стосовно обмеження пенсії позивача десятьма прожитковими мінімумами суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Досліджуючи спірні правовідносини в правовій площині, суд вважає за необхідне вказати, що відповідно до абз.6 ч.15 ст.86 Закону №1697-VII максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, встановлених для осіб, які втратили працездатність.

За змістом статті 2 Закону № 3668-VI (який набрав чинності 01.10.2011) максимальний розмір пенсії або щомісячного довічного грошового утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), призначених (перерахованих) відповідно до Закону України «Про прокуратуру», не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Цим Законом було внесено зміни до статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ, положення частини п`ятнадцятої якої викладено в аналогічній редакції.

При цьому абзацом першим пункту 2 розділу II Прикінцеві та перехідні положення Закону № 3668-VI встановлено, що обмеження пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом.

Абзацом другим цього пункту визначено, що пенсіонерам, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом і в яких розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) перевищує максимальний розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання), встановлений цим Законом, виплата пенсії здійснюється без індексації, без застосування положень частин другої та третьої статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та проведення інших перерахунків, передбачених законодавством, до того часу, коли розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) відповідатиме максимальному розміру пенсії (щомісячного довічного грошового утримання), установленому цим Законом.

На думку суду, положення пункту 2 розділу II Прикінцеві та перехідні положення Закону № 3668-VI спрямовані на врегулювання питань, які виникли у зв`язку із застосуванням Закону № 3668-VI стосовно осіб, у яких розмір пенсії на момент набрання чинності цим Законом перевищував максимальний розмір, а саме - надання права на отримання пенсії у розмірі, який перевищує максимальний, без можливості її перерахунку до моменту, коли такий розмір відповідатиме максимальному розміру пенсії. Водночас з моменту, коли особа набуде право на перерахунок, на розмір її пенсії будуть поширюватися загальні правила щодо обмежень.

Закон № 1789-ХІІ утратив чинність (крім окремих положень, які не стосуються спірних правовідносин) у зв`язку з набранням чинності Законом № 1697-VII, за правилами абзацу шостого частини п`ятнадцятої статті 86 якого максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Тобто, з моменту набрання чинності Законом № 1697-VII питання призначення та перерахунку пенсій працівникам прокуратури врегульовуються нормами цього Закону, зокрема ч.15 ст. 86, якою були встановлені обмеження пенсії максимальним розміром.

Як свідчать матеріали справи, після перерахунку пенсії позивача її розмір становив 35 000 грн, тобто перевищив максимальний, а тому йому вставлено пенсію до виплати в максимальному розмірі згідно з ч.15 ст.86 Закону № 1697-VII, а саме: з 01.02.2022 - 19 340,00 грн та 01.07.2022 - 20 270,00 грн.

У зв`язку із чим, позовні вимоги у цій частині також є безпідставними.

Статтею 76 Кодексу адміністративного судочинства України України визначено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, у задоволенні позовних вимог слід відмовити.

У зв`язку із відмовою у задоволенні адміністративного позову, питання про розподіл судових витрат судом не вирішуються.

Керуючись ст.ст. 77, 90, 139, 241-246, 255 КАС України, суд,

вирішив:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 . РНОКПП: НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (вул. О.Ольжича, 7, м.Житомир,10003. ) про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії, відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В. Єфіменко

Повний текст складено: 27 квітня 2023 р.