Справа № 953/14899/21
Суддя: Макаренко Я.М.
Дата ухвалення: 2023-04-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Макаренко Я.М.,
Суддів: Мінаєвої О.М. , Кононенко З.О. ,
за участю секретаря судового засідання Пукшин Л.Т,
за позовом ОСОБА_1
до Харківської митниці
про визнання незаконною та скасування постанови,
ОСОБА_1 (далі- позивач) звернувся до Київського районного суду м. Харкова з позовною заявою до Харківської митниці (далі- відповідач), в якій просить:
- судові витрати розподілити в порядку, визначеному законом.
Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 11.02.2022 року відмовлено у задоволенні позову.

Позивач, не погодившись із рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду та прийняти нове, яким задовольнити позов.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 15.02.2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено.

Рішення Київського районного суду м. Харкова від 11.02.2022 по справі № 953/14899/21 скасовано.

Прийнято постанову, якою позов ОСОБА_1 - задовольнено.

Визнано протиправною та скасовано постанову у справі про порушення митних правил №0276/80700/21 від 22.07.2021 року.

28.02.2023 на адресу Другого апеляційного адміністративного суду надійшла заява від ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення щодо розподілу судових витрат по справі №953/14899/21.

Колегія суддів, розглянувши заяву про ухвалення додаткового рішення, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 252 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення;

3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Виходячи з аналізу зазначеної норми, колегія суддів зазначає, що чинне законодавство передбачає можливість прийняття додаткового рішення, серед іншого, у разі, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно зі ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу.

Частинами 1-5 ст. 134 КАС України обумовлено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Загальний порядок розподілу судових витрат урегульовано ст. 139 КАС України, частинами першою якої встановлено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до ч. 7 ст. 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Частини 3, 5 ст. 143 КАС України передбачають, що якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, передбаченому частиною третьою цієї статті, суд виносить додаткове рішення в порядку, визначеному статтею 252 цього Кодексу.

Витрати, що підлягають сплаті за послуги адвоката, визначаються у порядку, встановленому Законом України Про адвокатуру та адвокатську діяльність.

Відповідно до ст. 30 цього Закону, гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Отже, розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом.

Водночас, для включення всієї суми гонорару у відшкодування за рахунок відповідача, має бути встановлено, що позов позивача підлягає задоволенню, а також має бути встановлено, що за цих обставин справи такі витрати позивача були необхідними, а розмір є розумний та виправданий, що передбачено у ст. 30 Законом України Про адвокатуру та адвокатську діяльність. Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.

Приписи ч. 9 ст. 139 КАС України містять критерії розподілу судових витрат, які суд повинен врахувати при вирішенні питання щодо розподілу судових витрат.

Так, пунктами 1, 2, 4 ч. 9 ст. 139 КАС України передбачено, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін; стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Отже, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Таким чином, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі East/West Alliance Limited проти України, заява №19336/04, п. 269).

З метою підтвердження факту понесення витрат на професійну правничу допомогу до матеріалів справи долучено: ордер серії ВЛ №000,059909 від 02.08.2021 р.; копію договору про надання правової допомоги №29/07 від 29.07.2021 р.; копія розрахунку вартості правової допомоги; копія акту наданих послуг №1 від 27.01.2022 р.; додаткова угода №1 від 20.12.2022 р. до договору про надання правової допомоги №29/07 від 29.07.2021 р.; банківську виписку від 18.04.2023 р.

З наданих доказів слідує, що 29.07.2021 року між ОСОБА_1 та Адвокатським бюро «Клубань МВ» укладено договір про надання правової допомоги №29/07, згідно п. 1.1 якого Адвокатське бюро зобов`язується відповідно до умов даного Договору надати Клієнту правову допомогу щодо представництва та захисту інтересів Клієнта у місцевих, адміністративних, господарських судах, державних, колективних, приватних тa громадських установах, підприємствах та організаціях, незалежно від підпорядкування та форм власності, з питань оскарження постанови у справі про порушення митних правил №0276/80700/21 від 22.07.2021 року, а Клієнт зобов`язаний оплатити надані послуги.

Відповідно до п.п. 3.4. договору про надання правової допомоги №29/07 від 29.07.2021 р. оплата гонорару Клієнт здійснює в безготівковій формі, шляхом перерахування коштів на поточний рахунок Адвокатського бюро на підставі виставленого рахунку протягом 5-ти календарних днів з дня набрання законної сили рішення суду першої інстанції.

Зі змісту акту наданих послуг №1 від 27.01.2022 р. вбачається, що Адвокатським бюром було надано наступні послуги: правовий аналіз наданих клієнтом документів витрачено 2 години, що складає 2 000 грн.; підготовка позовної заяви з додатками, завірення копій, відправка позовної заяви з додатками до суду - витрачено 7 годин, що складає 7 000 грн.; ознайомлення з відзивом на позовну заяву та підготовка відповіді на відзив на позовну заяву витрачено 5 годин, що складає 5 000 грн.; ознайомлення з матеріалами справи та подання додаткових письмових пояснень - витрачено 2 години, що складає 2 000 грн.; забезпечення явки на судові засідання та участь представника позивача при розгляді справи № 953/14899/21 у Київському районному суді м. Харкова 3 судових засідання, що складає 3 000 грн.; підготовка процесуальних документів (заяв, клопотань): - клопотання про витребування матеріалів справи про порушення митних правил №0276/80700/21, -клопотання про розподіл судових витрат (витрат на правовудопомогу), клопотання про ознайомлення з матеріалами справи, заява про виклик свідка та інш. - витрачено 1 годину, що складає 1 000 грн.

Загальна вартість послуг склала двадцять тисяч гривень 00 копійок без ПДВ.

Додатковою угодою №1 від 20.12.2022 р. до договору про надання правової допомоги №29/07 від 29.07.2021 р. ОСОБА_1 та Адвокатським бюро «Клубань МВ» погоджено, що у зв`язку з введенням воєнного стану та складного матеріального положення Клієнта, Сторони погодили внести зміни до Договору про надання правової допомоги №29/07 від 29.07.2021 року виклавши п. 3.4. у наступній редакції: «Оплата гонорару Клієнт здійснює в безготівковій формі, шляхом перерахування коштів на поточний рахунок Адвокатського бюро на підставі виставленого рахунку частинами протягом 4-х місяців. Клієнт зобов`язаний провести остаточний розрахунок в термін до 20.04.2023 року. »

На підтвердження здійснення позивачем оплати послуг адвоката надано банківську виписку від 18.04.2023 р., згідно якої ОСОБА_1 було сплачено за договором №29/07 від 29.07.2021 20 000 грн.

Отже, в підтвердження надання правової допомоги позивачем надано відповідні документи.

Колегія суддів зазначає, що правовий аналіз наданих клієнтом документів входить до послуги підготовка позовної заяви, а тому зазначення витрат на правовий аналіз є необґрунтований.

Враховуючи викладене та оцінивши всі аспекти даної справи, те що позовні вимоги стосувалися скасування постанови Державної митної служби України від 22.07.2021 року про порушення митних правил №0276/80700/21, якою було визнано винним ОСОБА_1 у вчиненні порушення митних правил, передбачених статтею 485 МК України і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів на суму 681 142,08 грн. та досліджені судом докази на підтвердження понесених позивачем витрат, які містять детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних за умовами відповідного договору, що відображено в акті про надання правової допомоги, а також задоволення позовних вимог в повному обсязі, колегія суддів вважає за необхідне зменшити заявлений представником позивача розмір судових витрат до суми 18 000 грн, яка вочевидь яка є співмірною сумою відшкодування витрат на правничу допомогу за рахунок бюджетних асигнувань відповідача з огляду на складність даної справи, виконану адвокатом роботу та розмір штрафу, накладеного спірною постановою.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

На підставі викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на правову допомогу у розмірі 18 000 грн.

Також, позивачем заявлено вимоги щодо вирішення питання про судові витрати зі сплати судового збору в судах першої та апеляційної інстанції, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч.ч. 1, 7 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Як встановлено з матеріалів справи, а саме квитанцій про сплату судового збору, позивачем сплачено судовий збір за подання позову у розмірі 908 грн та за подання апеляційної скарги 1 362 грн.

Таким чином, судові витрати по сплаті судового збору підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань Харківської митниці в розмірі 2270 грн.

Керуючись ст. ст. 243, 252, 292, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про прийняття додаткового судового рішення щодо розподілу судових витрат по справі №953/14899/21 - задовольнити частково.

Прийняти додаткову постанову, якою стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код ІНН НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Харківської митниці (61003, вул. Короленка, 16-Б,м. Харків, ) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 18 000 (вісімнадцять тисяч) грн 00 коп. та судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2270 (дві тисячі двісті сімдесят) грн 00 коп.

Додаткова постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя (підпис)Макаренко Я.М.
Судді(підпис) (підпис) Мінаєва О.М. Кононенко З.О.