Справа № 640/6849/19
Суддя: Горяйнов Андрій Миколайович
Дата ухвалення: 2023-04-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 640/6849/19 Суддя першої інстанції: Огурцов О.П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2023 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

судді-доповідача - Горяйнова А.М.,

суддів - Безименної Н.В. та Файдюка В.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Києві апеляційну скаргу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 18 серпня 2022 року, яке ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження), у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИЛА:

У квітні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом, у якому просила зобов`язати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «БАНК КАМБІО» Северина Ю.П. надати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію про неї як вкладника, що має право на відшкодування коштів.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 18 серпня 2022 року адміністративний позов задоволено частково:

- визнано протиправною бездіяльність Уповноваженої особи щодо невнесення ОСОБА_1 до реєстру вкладників, що мають право на відшкодування коштів за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб в межах гарантованої суми відшкодування;

- зобов`язано Уповноважену особу подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію щодо ОСОБА_1 як вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню, згідно з договором банківського вкладу від 18 вересня 2014 року № 0408, в межах гарантованої суми відшкодування.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, Фонд гарантування вкладів фізичних осіб подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нову постанову про відмову в задоволенні позову. Свої вимоги обґрунтовує тим, що суд першої інстанції неповно встановив обставини справи, а також неправильно застосував норми матеріального та процесуального права. Скаржник вказує на те, що Уповноважена особа зобов`язана провести перевірку правочинів, укладених за участю ПАТ «БАНК КАМБІО», на предмет їх нікчемності. За результатами такої перевірки було встановлено, що позивач отримав кошти на власний рахунок від вкладника банку - юридичної особи, що свідчить про наявність ознак нікчемності правочину, передбачених п. 7 ч. 3 ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Відзив на апеляційну скаргу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від інших учасників справи не надходив.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України справа розглядається у порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами.

Ухвалою суду від 19 квітня 2023 року відповідача у справі - Уповноважену особу було замінено в порядку процесуального правонаступництва на Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб задовольнити частково, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 18 серпня 2022 року - змінити, виходячи з такого.

Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Положеннями п.п. 1, 4 ч. 1 ст. 317 КАС України передбачено, що підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи та неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено та сторонами справи не заперечується, що 18 вересня 2014 року між ОСОБА_1 та ПАТ «БАНК КАМБІО» був укладений договір № 0408 на відкриття та обслуговування поточного рахунка у національній валюті (далі - договір № 0408 від 18 вересня 2014 року). Згідно з умовами вказаного договору банк відкриває позивачу поточний рахунок та здійснює його розрахунково-касове обслуговування.

Між ОСОБА_1 та ТОВ «СВП «Криворіждорвибухпром» також укладено договір позики № 878 від 18 вересня 2014 року.

Відповідно до виписки по рахунку, що сформована ПАТ «БАНК КАМБІО» за 18 вересня 2014 року, на рахунок ОСОБА_1 18 вересня 2014 року надійшли кошти у розмірі 200000 грн 00 коп від ТОВ «СВП «Криворіждорвибухпром» з призначенням платежу «Перерахування грошових коштів згідно договору позики № 878 від 18 вересня 2014 року».

Разом з тим, постановою Правління Національного банку України від 25 вересня 2014 року № 603/БТ АТ «БАНК КАМБІО» було віднесено до категорії проблемних банків.

У подальшому постановою Правління Національного банку України від 04 грудня 2014 року № 782 зазначений банк було віднесено до категорії неплатоспроможних та розпочату процедуру виведення ПАТ «БАНК КАМБІО» з ринку шляхом запровадження в ньому тимчасової адміністрації.

Рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 04 грудня 2014 року № 140 в ПАТ «БАНК КАМБІО» запроваджено тимчасову адміністрацію з 05 грудня 2014 року по 04 березня 2015 року.

Постановою Правління Національного банку України від 27 лютого 2015 року № 144 було відкликано банківську ліцензію та вирішено ліквідувати ПАТ «БАНК КАМБІО».

Відповідно до рішення Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 02 березня 2015 року № 46 розпочато процедуру ліквідації ПАТ «БАНК КАМБІО» та призначено Додусенка В.І . Уповноваженою особою з делегування йому повноважень ліквідатора банку.

Рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 22 лютого 2016 року № 212 було продовжено строки здійснення процедури ліквідації ПАТ «БАНК КАМБІО» на два роки по 01 березня 2018 року та продовжено повноваження ліквідатора Додусенка В.І., а рішенням від 29 березня 2018 року - змінено Уповноважену особу та делеговано повноваження ліквідатора ПАТ «БАНК КАМБІО» Северину Ю.П. на строк з 30 березня 2018 року до 01 березня 2019 року.

На час розгляду справи в суді апеляційної інстанції повноваження ліквідатора ПАТ «БАНК КАМБІО» здійснюються безпосередньо Фондом гарантування вкладів фізичних осіб згідно з рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 18 лютого 2020 року № 387.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на цей день, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

Вкладник має право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами.

Положеннями ч. 4 ст. 26 зазначеного Закону передбачено, що Фонд не відшкодовує кошти передані банку в довірче управління; за вкладом у розмірі менше 10 гривень; за вкладом, підтвердженим ощадним (депозитним) сертифікатом на пред`явника; розміщені на вклад у банку особою, яка є пов`язаною з банком особою або була такою особою протягом року до дня прийняття Національним банком України рішення про віднесення такого банку до категорії неплатоспроможних (у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених ч. 2 ст. 77 Закону України «Про банки і банківську діяльність», - протягом року до дня прийняття такого рішення); розміщені на вклад у банку особою, яка надавала банку професійні послуги як аудитор, оцінювач, у разі якщо з дня припинення надання послуг до дня прийняття Національним банком України рішення про віднесення такого банку до категорії неплатоспроможних не минув один рік (у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених ч. 2 ст. 77 Закону України «Про банки і банківську діяльність», - один рік до дня прийняття такого рішення); розміщені на вклад власником істотної участі банку; за вкладами у банку, за якими вкладники на індивідуальній основі отримують від банку проценти за договорами, укладеними на умовах, що не є поточними ринковими умовами відповідно до ст. 52 Закону України «Про банки і банківську діяльність», або мають інші фінансові привілеї від банку; за вкладом у банку, якщо такий вклад використовується вкладником як засіб забезпечення виконання іншого зобов`язання перед цим банком, у повному обсязі вкладу до дня виконання зобов`язань; за вкладами у філіях іноземних банків; за вкладами у банківських металах; розміщені на рахунках, що перебувають під арештом за рішенням суду.

Згідно з ч.ч. 1, 2, 5 ст. 27 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» у редакції, що була чинною на час відкликання банківської ліцензії АТ «БАНК КАМБІО», Уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню.

Протягом шести днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр вкладників для здійснення виплат відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку вкладників. Фонд публікує оголошення про відшкодування коштів вкладникам у газетах «Урядовий кур`єр» або «Голос України» та на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет не пізніше ніж через сім днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Листом від 14 червня 2018 року № 22/794 позивача було повідомлено про нікчемність правочину, вчиненого 18 вересня 2014 року щодо перерахування грошових коштів в межах ПАТ «БАНК КАМБІО» з рахунка ТОВ «СВП «Криворіждорвибухпром» на рахунок фізичної особи ОСОБА_1 № НОМЕР_1 в сумі 200000 грн 00 коп з призначенням платежу «Перерахування грошових коштів згідно договору позики № 878 від 18 вересня 2014 року», відповідно до п. 7 ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» вкладником є фізична особа (крім фізичних осіб - суб`єктів підприємницької діяльності), яка уклала або на користь якої укладено договір банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або яка є власником іменного депозитного сертифіката.

Таким чином передумовою для включення позивача до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами є наявність чинного договору, передбаченого п. 4 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» та залишку коштів на рахунку станом на день отримання Уповноваженою особою рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Не включивши ОСОБА_1 до загального реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Уповноважена особа фактично застосувала наслідки нікчемності правочину.

Колегія суддів вважає, що Уповноважена особа, встановивши обставини, передбачені ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», має право не включити фізичну особу до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами посилаючись на нікчемність договору (правочину). З цим же підстав Уповноважена особа може порушувати перед Фондом гарантування вкладів питання про виключення особи із загального реєстру вкладників. Натомість, вкладник, договір із яким Уповноважена особа вважає нікчемним, може захистити свої права, які випливають із договору банківського вкладу або із договору рахунка, шляхом пред`явлення позову про визнання протиправними дій або бездіяльності Уповноваженої особи, а також рішень Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, вчинених (прийнятих) у зв`язку з визнанням відповідного правочину нікчемним.

За правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, що викладена в постанові від 16 вересня 2020 року у справі № 826/12624/16, у випадку, якщо Фонд чи його уповноважена особа доведуть правомірність віднесення правочину до числа нікчемних, особи, на користь яких перераховано грошові кошти, не можуть вважатися вкладниками банку і відповідно на них не поширюються передбачені ст. 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» гарантії відшкодування коштів за вкладами (за умови, що на їх рахунках відсутні інші грошові кошти).

Як раніше зазначалося, Уповноважена особа визнала нікчемною операцію з перерахування коштів на рахунок ОСОБА_1 у розмірі 200000 грн 00 коп.

Перевіряючи правомірність дій Уповноваженої особи щодо проведення перевірки на наявність ознак, передбачених ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», саме транзакції (операції) з перерахування коштів на поточний рахунок позивача, а також обґрунтованість висновку про нікчемність такої операції, колегія суддів виходить із наступного.

У відповідності до ч. 2 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» протягом дії тимчасової адміністрації Фонд зобов`язаний забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті.

Зазначена норма права визначає коло правочинів, які Уповноважена особа зобов`язана перевірити на предмет наявності ознак нікчемності. Обов`язковою умовою перевірки правочину (договору) на відповідність ознакам, визначеним у ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», є їх укладення або вчинення саме банком.

Згідно з ч. 1 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Під час вирішення справи № 826/1476/15 Велика Палата Верховного Суду прийшла до висновку про те, що здійснюючи операції з перерахування коштів, банк не вчиняє окремі правочини, а виконує свої зобов`язання з обслуговування клієнтів банку, передбачені Цивільним кодексом України, Законом України «Про банки і банківську діяльність», Інструкцією про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах, затвердженою постановою Правління Національного банку України від 12 листопада 2003 року № 492, та договорами з відповідними клієнтами банку.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку про те, що операція по зарахуванню коштів на рахунок позивача від 18 вересня 2014 року в сумі 200000 грн 00 коп не належить до правочинів та не підлягає перевірці на предмет нікчемності відповідно до ч. 2 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Під час апеляційного розгляду справи колегія суддів також враховує, що відповідно до п. 7 ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» підставою для віднесення правочину (договору) до числа нікчемних є те, що банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку.

Разом з тим зобов`язання ПАТ «БАНК КАМБІО» перед позивачем були визначені у договорі № 0408 від 18 вересня 2014 року та включають у себе відкриття і обслуговування поточного рахунка.

Зазначений договір не передбачає обов`язку банку здійснити платіж чи передати інше майно з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку.

За висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 23 жовтня 2018 року у справі № 804/6992/15, зі змісту п. 7 ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» вбачається, що він поширює свою дію на випадки, коли саме банк уклав з одним із кредиторів договір; на підставі такого договору у останнього виникають переваги (пільги) стосовно інших кредиторів банку; умови цього договору передбачають перерахування банком коштів або передачу майна банком такому кредитору. Однак, при укладенні договору позивачем не отримано жодних переваг від банку, банк не здійснив жодного платежу на користь позивача, а лише отримав кошти як вклад у банку.

Метою вказаної норми є недопущення зменшення активів банку або якості (ліквідності) таких активів на шкоду інших кредиторів, а також захист прав і законних інтересів вкладників банків, зміцнення довіри до банківської системи України, стимулювання залучення коштів у банківську систему України, забезпечення ефективної процедури виведення неплатоспроможних банків з ринку та ліквідації банків.

Також Верховний Суд у вказаній постанові зазначив, що підстава нікчемності правочинів, визначена п. 7 ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», може бути застосована лише до тих договорів банківського вкладу, відповідно до умов яких встановлені певні переваги перед іншими вкладниками, зокрема, щодо строку, розміру відсотків та інших умов, які відрізняються від умов інших договорів вкладу та ставлять особу - вкладника у більш вигідне становище у порівнянні з іншими вкладниками.

Посилання на такі обставини у відзиві на адміністративний позов та в апеляційній скарзі - відсутні.

Обґрунтовуючи свій висновок про наявність підстав, передбачених п. 7 ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», для визнання транзакції нікчемною, відповідач посилався на те, що кошти на рахунок ОСОБА_1 надійшли з рахунку іншого клієнта банку - юридичної особи, на яку не поширюються гарантії Фонду гарантування вкладів фізичних осіб щодо відшкодування коштів за вкладом.

Уповноважена особа вказує на те, що договір про надання фінансової допомоги був укладений виключно з метою незаконного отримання надавачем допомоги - ТОВ «СВП «Криворіждорвибухпром» грошових коштів від Фонду гарантування вкладів фізичних осіб за посередництвом позивача. Разом з тим висновок Уповноваженої особи щодо мети укладення договору про надання поворотної допомоги та перерахування коштів на рахунок позивача є припущенням, яке не підтверджене доказами.

Зі змісту доводів відповідача вбачається, що віднесення операції з перерахування коштів до категорії нікчемних Уповноважена особа пов`язує саме із необхідністю захистити інтереси Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Разом з тим, за висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 04 липня 2018 року у справі № 826/1476/15, якщо внаслідок проведених операцій Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, а не банку, завдані збитки (штучно збільшена сума гарантованих державою виплат), то ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» не може бути застосована, а Фонд має звертатися до суду з вимогою про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину на підставі ст. 228 ЦК України. Лише за наявності рішення суду можна застосовувати до позивача будь-які наслідки недійсності нікчемного правочину за цією статтею.

Колегія суддів наголошує на тому, що скаржник не заперечує фактичну наявність коштів, отриманих позивачем як фінансова допомога від ТОВ «СВП «Криворіждорвибухпром» на рахунку № НОМЕР_1 на день відкликання банківської ліцензії та ліквідації ПАТ «БАНК КАМБІО».

Також колегія суддів звертає увагу на те, що Уповноважена особа не здійснювала перевірку договору № 0408 від 18 вересня 2014 року відповідно до ч. 2 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» та не встановлювала його нікчемність. У матеріалах справи відсутні докази визнання зазначеного договору недійсним у встановленому законом порядку чи застосування наслідків нікчемності такого договору в судовому порядку.

Посилання на ч. 4 ст. 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» як підставу для невиплати позивачу коштів, які перебувають на поточному рахунку в ПАТ «БАНК КАМБІО», за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб - відсутні.

З огляду на викладене колегія суддів приходить до висновку, що підстави, з яких Уповноважена особа не включала інформацію про ОСОБА_1 до переліку вкладників, що мають право на відшкодування коштів за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб - є необґрунтованими.

Зазначені обставини у своїй сукупності вказують на те, що суд першої інстанції зробив правильний висновок про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Доводи апеляційної скарги Фонду гарантування вкладів фізичних осіб в цілому не спростовують висновки суду першої інстанції, викладені в рішенні від 18 серпня 2022 року та не можуть бути підставою для його скасування.

Разом з тим колегія суддів враховує повідомлену скаржником інформацію про те, що на час апеляційного розгляду справи повноваження ліквідатора ПАТ «БАНК КАМБІО» здійснюються безпосередньо Фондом гарантування вкладів фізичних осіб.

Відповідно до п. 11 розділу ІІ Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 09 серпня 2012 року № 14 протягом дії тимчасової адміністрації, ліквідації банку до дня затвердження його ліквідаційного балансу уповноважена особа Фонду може надавати зміни та/або доповнення до переліків. Зміни та/або доповнення до переліків надаються до Фонду на паперових та/або електронних носіях разом із супровідним листом.

Згідно з п. 12 розділу ІІ зазначеного Положення якщо повноваження Фонду як ліквідатора банку здійснюються Фондом безпосередньо, переліки, а також зміни і доповнення до них формуються (складаються) відповідним структурним підрозділом Фонду.

Таким чином факт здійснення повноважень ліквідатора ПАТ «БАНК КАМБІО» безпосередньо Фондом гарантування вкладів фізичних осіб впливає на спосіб відновлення прав позивача, за захистом яких вона звернулася до суду.

У зв`язку з цим колегія суддів вважає необхідним змінити рішення суду від 18 серпня 2022 року в частині зобов`язання Уповноваженої особи подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію щодо ОСОБА_1 та зобов`язати саме Фонд гарантування вкладів фізичних осіб доповнити перелік рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, з визначенням сум, що підлягають відшкодуванню інформацією про ОСОБА_1 як вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню, згідно з договором банківського вкладу від 18 вересня 2014 року № 0408, в межах гарантованої суми відшкодування.

З огляду на викладене колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції в цілому правильно встановив обставини справи, надав належну оцінку дослідженим доказам, проте неправильно обрав спосіб захисту прав позивача. У зв`язку з цим колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб задовольнити частково, рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 18 серпня 2022 року - змінити.

Керуючись ст.ст. 242, 308, 311, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб - задовольнити частково.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 18 серпня 2022 року - змінити, виклавши абзац третій її резолютивної частини в такій редакції:

«Зобов`язати Фонд гарантування вкладів фізичних осіб доповнити перелік рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами в Публічному акціонерному товаристві «БАНК КАМБІО» за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, з визначенням сум, що підлягають відшкодуванню, інформацією про ОСОБА_1 як вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, із визначенням суми, що підлягає відшкодуванню, згідно з договором банківського вкладу від 18 вересня 2014 року № 0408, в межах гарантованої суми відшкодування».

В іншій частині рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 18 серпня 2022 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у випадках, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя-доповідач А.М. Горяйнов

Судді Н.В. Безименна

В.В. Файдюк