Справа № 560/6759/23
Суддя: Фелонюк Д.Л.
Дата ухвалення: 2023-04-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/6759/23
УХВАЛА

26 квітня 2023 рокум. Хмельницький

Суддя Хмельницького окружного адміністративного суду Фелонюк Д.Л., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Адміністрації Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України про визнання недійсними письмових зобов`язань та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Адміністрації Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, в якому просить:

- визнати недійсними письмові зобов`язання, які надані ОСОБА_1 від 18 жовтня 2021 року щодо сплати коштів в сумі 262 555 грн. 27 коп. (двісті шістдесят дві тисячі п`ятсот п`ятдесят п`ять гривень 27 коп.) на ім`я Адміністрації Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України;

- визнати пункт 1.1. Наказу №173-СТ від 18.10.2021р. Інституту спеціального зв`язку та захисту інформації Національного технічного університету України "Київський політехнічний інститут імені Ігоря Сікорського" недійсним;

- зобов`язати Інститут спеціального зв`язку та захисту інформації Національного технічного університету України "Київський політехнічний інститут імені Ігоря Сікорського" змінити причину звільнення з військової служби на "За власним бажанням, згідно підпункту "а" пункту 6 ст. 26 ЗУ "Про військовий обов`язок і військову службу".

Пунктом 5 частини 1 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними).

Строки звернення до суду визначені статтею 122 Кодексу адміністративного судочинства України.

Частиною 1 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Отже, Кодекс адміністративного судочинства України визначає можливість встановлення цим Кодексом та іншими законами спеціальних строків звернення до адміністративного суду, які мають перевагу в застосуванні порівняно із загальним шестимісячним строком, визначеним у частині 2 статті 122 цього Кодексу.

Таким спеціальним строком для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби є місячний строк, установлений частиною 5 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України.

Позивач, зокрема, оскаржує пункт 1.1. наказу №173-СТ від 18.10.2021 "По особовому складу" Інституту спеціального зв`язку та захисту інформації Національного технічного університету України "Київський політехнічний інститут імені Ігоря Сікорського", в якому зазначено про звільнення молодшого сержанта ОСОБА_1 , курсанта С-93 групи С9 курсу з військової служби (навчання) за підпунктом "д" пункту 2 частини 5 статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" (через службову невідповідність), підпунктом 4 пункту 147 Положення про проходження військової служби (навчання) військовослужбовцями Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, затвердженого Указом Президента України від 31.07.2015 №463, у запас Збройних Сил України, виключення із списків особового складу Держспецзв`язку та припинення дії контракту.

Проте, за захистом свого порушеного права позивач звернувся до суду 18.04.2023 шляхом направлення позовної заяви поштою, тобто, поза межами місячного строку звернення до суду, встановленого статтею 122 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до частини 6 статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Разом з позовною заявою позивач подав заяву про поновлення строку звернення до суду.

Заява мотивована тим, що позивач намагався врегулювати спір в добровільному порядку, чекав рішення суду у справі №560/2289/22, яке набрало законної сили. Також зазначено, що внаслідок введення воєнного стану позивач тривалий час був у пригніченому та стресовому стані, що стало перешкодою у використанні права на належну правову допомогу. Крім того, позивач був зайнятий у пошуках постійної роботи та покращення свого фінансового стану.

Оцінюючи наведені обставини, слід зазначити наступне.

Інститут строків у адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності в публічно-правових відносинах та стимулює суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Строки звернення до адміністративного суду з позовом обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

З урахуванням положень статей 122, 123 Кодексу адміністративного судочинства України обов`язок доказування поважності причин пропуску строку звернення до суду покладений на позивача.

Причина пропуску строку звернення до суду із адміністративним позовом може вважатися поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: 1) це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; 2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

Тобто, поважними причинами можуть визнаватися лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами.

З приводу оцінки доводів щодо поважності причин пропущення процесуального строку для звернення до адміністративного суду з підстав запровадженого воєнного стану, то сам лише факт запровадження воєнного стану не може бути підставою для поновлення строку у всіх абсолютно випадках.

Оскільки суд та всі учасники заявленого спору діють в однакових умовах воєнного стану, сам по собі факт дії такого стану не свідчить про поважність пропуску строку для звернення до суду. Поновлення строків це виняток, а воєнний стан - загальна умова для всіх. При цьому, Хмельницький окружний адміністративний суд не припиняв роботи у зв`язку з введенням в Україні воєнного стану, безперервно здійснював свою діяльність, забезпечував усім особам, у тому числі й позивачу у цій справі, можливість реалізації права на судовий захист. Тому позивач міг безперешкодно реалізувати своє право на звернення до суду в межах встановленого законом строку звернення.

Зі змісту поданої заяви не слідує, що позивач мав обмеження для пересування, роботи поштового та електронного зв`язку, тощо, які б унеможливили чи ускладнили звернення до суду в межах законодавчо встановленого строку. Зазначені позивачем обставини не є наведенням конкретних обставин, які впливають на своєчасність реалізації прав позивача, та, відповідно, вказують на те, що між пропуском строку звернення до суду і введенням воєнного стану відсутній безпосередній та прямий причинний зв`язок.

Крім того, наказ, пункт якого оскаржує позивач, винесений за декілька місяців до введення воєнного стану.

Законодавством не передбачено обов`язковості досудового врегулювання спору перед звернення до суду за захистом прав та оскарженням наказів з приводу проходження військової служби.

При цьому, обов`язковість досудового врегулювання спору має бути прямо та чітко встановлена у законі відповідними процесуальними нормами.

Таким чином, посилання позивача на досудове врегулювання спору, як на підставу для поновлення строку звернення до суду, є безпідставним.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 11.05.2022 у справі №560/2289/22, яке набрало законної сили, стягнуто з ОСОБА_1 на користь Адміністрації Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України суму у розмірі 262130 (двісті шістдесят дві тисячі сто тридцять) грн. 27 коп. на відшкодування витрат, пов`язаних з підготовкою та утриманням ОСОБА_1 під час навчання.

Твердження позивача про очікування набрання законної сили цим рішенням суду, як підставу для поновлення строку звернення до суду є безпідставним, оскільки наказ №173-СТ від 18.10.2021 виданий раніше, ніж ухвалено рішення суду у справі №560/2289/22.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що доводи позивача не свідчать про наявність поважних підстав для поновлення строку звернення до адміністративного суду.

Відповідач - суб`єкт владних повноважень, а у випадках, визначених законом, й інші особи, до яких звернена вимога позивача (пункт 9 частини 1 статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України).

Згідно з пунктом 4 частини 5 статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України в позовній заяві зазначаються зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

У позовній заяві відповідачем визначено Адміністрацію Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України. Натомість частина позовних вимог звернена до Інституту спеціального зв`язку та захисту інформації Національного технічного університету України "Київський політехнічний інститут імені Ігоря Сікорського", який згідно з відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань зареєстрований юридичною особою з кодом 34979237.

Згідно з частиною 1 статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Відповідно до статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

За таких обставин адміністративний позов належить залишити без руху. Недоліки можуть бути усунені шляхом:

- подання заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду, оформленої відповідно до вимог статті 167 Кодексу адміністративного судочинства України/або обґрунтувань за яких позивач вважає, що строк звернення до суду з позовними вимогами не пропущено;

- надання доказів на підтвердження поважності пропуску строку звернення до суду з позовними вимогами;

- позовної заяви в двох примірниках із зазначенням другого відповідача з врахування приписів процесуального закону або обґрунтуванням визначення відповідачем Адміністрації Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України.

Керуючись частиною 1 статті 123, статтею 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя

УХВАЛИВ:

визнати неповажними причини пропуску строку звернення до суду, вказані в заяві ОСОБА_1 .

Позовну заяву ОСОБА_1 залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви - 10 днів з дня вручення йому ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Головуючий суддяД.Л. Фелонюк