Справа № 308/327/23
Суддя: Іванов А. П.
Дата ухвалення: 2023-04-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 308/327/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 квітня 2023 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:

головуючого судді Іванова А.П.,

при секретарі судових засідань Боті О.І.,

за участі представника позивача Бочкора А.П.,

представника відповідача Котубея О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгород матеріали адміністративної справи за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Закарпатській області ДПП та Головного управління Національної поліції у Закарпатській області про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

встановив:

06.01.2023 ОСОБА_1 звернувся до суду з вищезазначеним позовом до відповідачів Управління патрульної поліції в Закарпатській області ДПП та Головного управління Національної поліції у Закарпатській області про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАР № 6351117 від 31.12.2022, якою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 3400 грн. 00 коп. за ч. 2 ст. 126 КУпАП.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 31.12.2022 інспектором взводу 1 роти 3 батальйону ГУНП в Закарпатській області Департаменту патрульної поліції лейтенантом поліції Лендєлом Іваном Миколайовичем винесена постанова про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серія ЕАР № 6351117 від 31.12.2022 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 2 ст. 126 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 3400,00 грн. У оскаржуваній постанові зазначено, що 31.12.2022 о 1 год. 47 хв. гр. ОСОБА_1 у АДРЕСА_1 керував транспортним засобом марки Ауді державний номерний знак НОМЕР_1 та здійснив рух заднім ходом на перехресті. Перетнув подвійну суцільну лінію дорожньої розмітки та не мав права керування транспортним засобом, чим порушив п.8.5.1, п, 10.10, п.2.1.а Правил дорожнього руху, керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом. Стверджує, що дана постанова є незаконною та вважає, що наявні підстави для її скасування, так як 31.12.2022 він перебував у авто марки Ауді державний номерний знак НОМЕР_1 у якості пасажира. Транспортним засобом, зазначеним у постанові, керувала ОСОБА_2 . Транспортним засобом, зазначеним в постанові, ОСОБА_1 не керував, про що неодноразово зазначав поліцейському, однак поліцейським вказані обставини були проігноровані. Вказує, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП, оскільки він не є суб`єктом вчинення вказаного правопорушення. Суб`єктом адміністративного правопорушення визнається особа, яка вчинила суспільно небезпечне діяння і здатне нести адміністративну відповідальність, він не є належним суб`єктом адміністративного правопорушення у даній справі, оскільки він не здійснював керування транспортним засобом, що вказаний у постанові про адміністративне правопорушення, а відтак не може нести відповідальність за дії, вчинені третьою особою. Зазначає, що наявні підстави для скасування постанови серії ЕАР № 6351117 від 31.12.2022 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 2 ст. 126 КУпАП, та закриття провадження у справі у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

У судовому засіданні представник позивача просив позовні вимоги задовольнити, так як відсутні докази, які б вказували на те, що автомобілем керував ОСОБА_1 .

Представник відповідача УПП в З/о ДПП в судовому засіданні зазначив, що вина ОСОБА_1 доведена, факт керування т/з підтверджується відеоматеріалами, а відтак постанова скасуванню не підлягає. Окрім цього 14.02.2023 представником відповідача подано відзив, в якому серед іншого вказано, що доводи позивача щодо не керування т/з спростовується відеозаписом з місця події.

Суд, ознайомившись з позовною заявою, дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи докази, врахувавши позицію сторін, приходить до наступного висновку.

З постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАР № 6351117 від 31.12.2022 з`ясовано, що 31.12.2022 о 01 год. 47 хв. ОСОБА_1 в м. Мукачево по вул. Токаря, буд. 80 керував транспортним засобом марки Ауді державний номерний знак НОМЕР_1 та здійснив рух заднім ходом на перехресті, перетнув подвійну суцільну лінію дорожньої розмітки та не мав права керування транспортним засобом, чим порушив п. 8.5.1, п. 10.10, п. 2.1.а Правил дорожнього руху, керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом.

За вчинення означеного ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП й застосовано до нього стягнення у виді штрафу в сумі 3400 грн.

Відповідно до ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом, зокрема визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Індивідуальний акт - акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк (п. 19 ч. 1 ст. 4 КАС України).

Як визначено ст. 222 Кодексу України про адміністративні правопорушення розгляд справ про правопорушення, передбачені, зокрема ч. 2 ст. 126 цього кодексу, покладено на органи внутрішніх справ (Національну поліцію).

Від імені органів внутрішніх справ (Національної поліції) розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право уповноважені працівники підрозділів патрульної служби Національної поліції, які мають спеціальні звання.

Відповідно до ст. 283 КпАП України, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Таким чином, з урахуванням вище приведених норм права вбачається, що відповідач як працівник підрозділу Національної поліції, що забезпечує безпеку дорожнього руху, уповноважений зупиняти транспортний засіб, складати протокол та виносити постанову про притягнення до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Відповідно до положень КУпАП вищевказані обставини встановлюються на підставі доказів.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами (ст. 251 Кодексу України про адміністративне правопорушення).

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Доводи сторони позивача зводяться до того, що 31.12.2022 о 01 год. 47 хв. ОСОБА_1 в м. Мукачево по вул. Токаря, буд. 80 не керував транспортним засобом марки Ауді державний номерний знак НОМЕР_1 , був пасажиром вказаної автівки, а відтак хоча б подія порушення ПДР й мала місця, в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП, так як він не є суб`єктом вчинення інкримінованого йому.

З відеозапису №1, доданого представником відповідача до відзиву, а також наданого в судовому засіданні, зафіксовано, що автомобіль марки Ауді державний номерний знак НОМЕР_1 знаходиться на смузі зустрічного руху, здійснюючи рух заднім ходом на перехресті, при цьому перетинаючи подвійну суцільну лінію горизонтальної дорожньої розмітки. Разом з тим на відеозаписі №2 видно, що ОСОБА_1 знаходиться біля автомобіля, при цьому ані в салоні т/з, ані поруч нема інших осіб, окрім нього та працівників поліції. На відео зафіксовано, як ОСОБА_1 серед іншого стверджує, що посвідчення водія не отримував взагалі, а також в ході розмови з поліцейськими зауважує, що «зараз приїде інший водій».

Окрім цього в ході судового розгляду з`ясовано, що в провадженні Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області знаходиться матеріали справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, при обставинах, що мали місці 31.12.2022 о 01 год. 47 хв. ОСОБА_1 в АДРЕСА_1 .

Відтак, суд вважає, що доводи позивача про не керування ним автомобілем в означений вище час та місце, за відсутності належних та допустимих доказів, які беззаперечно доводять вказані обставини, й спростовують заперечення відповідача, спрямовані на уникнення від притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення, передбачене ст. 130 КУпАП.

Не дотримання позивачем пунктів 8.5.1, 10.10 свідчить про вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Пунктом 2 ч. 1 ст. 32 ЗУ «Про національну поліцію» регламентовано, що поліцейський має право вимагати в особи пред`явлення нею документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в документах, якщо існує достатньо підстав вважати, що особа вчинила або має намір вчинити правопорушення.

Пунктом 2.1 ПДР України регламентовано, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі серед іншого посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії (пункт а).

Враховуючи те, що ОСОБА_1 права керування т/з не мав, що не заперечується ним, а також перевірено поліцейськими при зупинці т/з за допомогою бази даних ІПНП, при цьому керував таким автомобілем, свідчить про порушення вимог п. 2.1.а ПДР України та вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП.

Згідно з ч. 2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Тож суд вважає вірним накладення на позивача адміністративного стягнення, з урахуванням положень ст. 36 КУпАП, в межах санкції за більш тяжке адміністративне правопорушення ч. 2 ст. 126 КУпАП.

З огляду на вказане, інкриміновані позивачу діяння знайшли своє підтвердження в ході розгляду справи, його доводи про не керування т/з спростовуються дослідженими в судовому засіданні відеозаписами з місця події.

При розгляді адміністративної справи та винесенні оскаржуваної постанови процедура притягнення позивача до адміністративної відповідальності за вчинені адміністративні правопорушення дотримана.

Згідно із приписами ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Згідно з ст. 293 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає серед іншого рішення про скасування постанови і закриття справи.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про необґрунтованість позовних вимог, а тому вважає за необхідне відмовити у задоволенні позовних вимог, залишивши оскаржувану постанову без змін.

Відповідно до 5 ст. 139 КАС України у разі відмови у задоволенні вимог позивача, звільненого від сплати судових витрат, або залишення позовної заяви без розгляду чи закриття провадження у справі, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України

Керуючись ст. ст. 77, 90, 162, 268-272, 286, 293, 295, 297 КАС України, суд

постановив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Закарпатській області ДПП та Головного управління Національної поліції у Закарпатській області про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАР № 6351117 від 31.12.2022, якою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 3400 грн. 00 коп. за ч. 2 ст. 126 КУпАП, залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду А.П. Іванов