Справа № 480/1397/23
Суддя: М.М. Шаповал
Дата ухвалення: 2023-04-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 квітня 2023 року Справа № 480/1397/23

Сумський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Шаповала М.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу №480/1397/23 за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 просить суд:

- визнати протиправним дії відповідача щодо виключення його зі штату військової частини НОМЕР_2 та скасувати наказ № 301 від 04.11.2022 в частині виведення поза штат і зарахування у розпорядження;

- зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити у встановленому чинним законодавством України порядку йому грошове забезпечення у повному обсязі за період з 01.10.2020 до дня прийняття судом рішення у цій справі, виходячи з посадового окладу, окладу за військовим званням, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, премій тощо), що були встановлені позивачу за посадою до зарахування у розпорядження (поза штатом), з урахуванням вже виплачених сум та індексації.

Вимоги ОСОБА_1 мотивує тим, що 01 квітня 2022 року він призваний до Збройних сил України по мобілізації та зарахований до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 згідно з наказом від 01.04.2022 № 69, присвоєно особистий обліковий номер у військовій частині, присягу прийняв 16.04.2022.

Згідно з записами у військовому квитку серії НОМЕР_3 , виданому 21.04.2022 третім відділом ІНФОРМАЦІЯ_1, записано та скріплено печаткою запис про призов при загальній мобілізації на підставі Указу Президента України від 24.02.2022 № 69/2022, основна цивільна спеціальність - інженер-механік, найменування посади і військово-облікової спеціальності - механік, експлуатація та ремонт автомобільної техніки та її аналогів.

Відповідно до витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 02.07.2022 № 173, солдат номера обслуги кулеметного взводу стрілецької роти стрілецького батальйону позивач є таким, що прибув до району виконання бойових завдань на території Донецької, Луганської та Харківської областей.

Позивач зазначає, що отримував грошове забезпечення за червень 2022 року - 44285,91 грн, липень 2022 року - 112076,63 грн, серпень 2022 року - 94227,92 грн, вересень 2022 року - 95883,83 грн, жовтень 2022 року - 3437,78 грн, листопад 2022 року - 0,00 грн, грудень 2022 року -1741,46 грн з чого вбачається, що при нарахуванні та виплаті грошового забезпечення з жовтня 2022 року відповідач протиправно зменшив розмір грошового забезпечення.

На усне звернення до відповідача з проханням надати наказ про причини різкого зменшення грошового забезпечення 10.02.2023 усно отримав відповідь , що перебуває у розпорядженні згідно з наказом № 301 від 04.11.2022. Наказ позивачу під підпис не доведено, мета зарахування у розпорядження йому невідома, невідомі, які проведені організаційні заходи, не звільнений, посаду не здавав, не була проведена бесіда з приводу подальшого скорочення посади; на інші посади не призначений, зарахований у розпорядження, що вказує на відсутність правових та фактичних підстав для виключення його зі штату, з посади, тобто, не настали правові передумови для видання спірного наказу.

Таким чином, вважаючи, що переведення позивача відбулось з порушенням Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" та Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженим Указом Президента України від 10.12.2008 № 1153/2008 позивач звернувся до суду за захистом свої прав.

Ухвалою суду від 21.02.2023 розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) осіб.

У встановлений ухвалою суду строк від відповідача надійшов відзив на позов, у якому він позовні вимоги не визнав, просив відмовити у їх задоволенні та пояснив, що наказ № 301 від 04.11.2022 в частині виведення позивача поза штат та зарахування у розпорядження прийнятий в порядку реалізації вимог п. 82, 257 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженим Указом Президента України від 10.12.2008 № 1153/2008, без порушення термінів його реалізації, тобто здійснено у суворій відповідності до нормативно-правових актів, в межах повноважень.

Представник зазначає, що у відповідності із наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 09.05.2022 № 115 солдата ОСОБА_1 призначено на посаду номера обслуги кулеметного взводу стрілецької роти стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 та поставлено на всі види забезпечення.

Однак, 17.10.2022 солдат ОСОБА_1 , всупереч інтересам служби, самовільно, покинув район зосередження 1 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 , в районі м. Костянтинівка, Донецької області.

У зв`язку із тим, що ОСОБА_1 самовільно залишив військову частину з 17.10.2022 йому було призупинено грошове забезпечення, що підтверджується довідкою про розмір грошового забезпечення від 02.04.2023 № 1238 та знято із усіх видів забезпечення, згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 17.10.2022 № 283

У зв`язку із тим, що протягом 10 днів позивач не повернувся до розташування 1 стрілецького батальйону, 30.10.2022 на адресу Донецької спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері та до Донецького зонального відділу ВСП було направлене повідомлення про вчинення кримінального правопорушення.

Одночасно, командир 1 стрілецького батальйону звернувся із рапортом від 18.10.2022 на ім`я командира військової частини НОМЕР_1 про призначення службового розслідування.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 17.10.2022 № 1317 "Про призначення службового розслідування", покладено обов`язок на заступника командира батальйону з морально-психологічного забезпечення майора ОСОБА_2 провести службове розслідування, з метою уточнення причин та умов самовільного залишення району зосередження 1 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 без зброї 17.10.2022 навідником кулеметного взводу стрілецької роти стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 солдатом ОСОБА_1 .

Службове розслідування було проведено та складений акт службового розслідування, проте матеріали були втрачені і наразі відновлюються та будуть направленні до суду після погодження командиром військової частини НОМЕР_1 .

У зв`язку із тим, що номер обслуги кулеметного взводу стрілецької роти стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 солдат ОСОБА_1 був відсутній у військовій частині понад 10 діб, тобто з 18.10.2022 по 28.10.2022, його було увільнено від займаної посади, згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 04.11.2022 № 301 та зараховано у розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 (підстава: підпункт 14 пункту 116 Положення про проходження громадянами України військової служби у ЗСУ, якщо військовослужбовці відсутні понад десять діб, - до повернення військовослужбовців у військову частину (у разі неприйняття іншого рішення про дальше проходження ними військової служби) або до дня набрання чинності рішенням суду про визнання їх безвісно відсутніми чи оголошення померлими, або до дня набрання законної сили вироком суду, яким призначено покарання у виді позбавлення волі).

Одночасно, Першим слідчим відділом (з дислокацією у місті Краматорську) Територіального розташованого у місті Краматорську, внесені відомості до ЄРДР № 0000186 від 16.01.2023, щодо можливого вчинення позивачем кримінального правопорушення за ч.4 ст.408 КК України (дезертирство).

У зв`язку із поверненням позивача до військової частини його було зараховано з 15.01.2023 на всі види забезпечення, у тому числі і грошового, що підтверджується витягом із наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 21.02.2023 № 54.

Щодо скасування наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 04.11.2022 № 301 та виплати грошового забезпечення представник пояснює, що позивач свідомо оминає факт свого самовільного залишення військової частини з 17.10.2022 по 14.01.2023, одночасно прикладає рапорти (з якою метою він це робить не зрозуміло) без дати та підпису командира підрозділу, із яких слідує, що позивач з 17.10.2023 самовільно залишив розташування підрозділу, та вважає, що відповідач мав виплачувати йому грошове забезпечення за весь час безпідставної відсутності за межами військової частини.

На думку, представника відповідача, розуміючи, що в процесі службового розслідування позивачу необхідно пояснювати свою відсутність у військовій частині з 18.10.2022 по 14.01.2023, позивач звернувся до суду, склав позов та приклав до позову неналежної якості аркуш паперу, на якому ледь видно записи та дати, але позивач стверджує, що це медична довідка від 29.10.2022 (ким видана невідомо), яка підтверджує, що позивач перебував у терапевтичному відділенні Путивльської міської лікарні з 20.10.2022 до 29.10.2022 з діагнозом бронхіт у стадії загострення, рекомендація нагляд сімейного лікаря.

Де позивач перебував з 17.10.2022 по 29.10.2022 і потім до 14.01.2023 і чому позовна вимога нарахувати та виплатити позивачу грошове забезпечення охоплює невизначений період, тобто з 01.10.2020 (позивач був зарахований до військової частини тільки з травня 2022 року) до дня прийняття судом рішення у справі (чим позивач керувався визначаючи кінчений термін, невідомо) з`ясувати із позову неможливо, що свідчить про необґрунтованість позовних вимог та відсутність правового обґрунтування заявлених позовних вимог. У задоволенні позовних вимог просить відмовити.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що у відповідності із наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 09.05.2022 № 115 солдата ОСОБА_1 призначено на посаду номера обслуги кулеметного взводу стрілецької роти стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 та поставлено на всі види забезпечення.

17.10.2022 солдат ОСОБА_1 , всупереч інтересам служби, самовільно, покинув район зосередження 1 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 , в районі м. Костянтинівка, Донецької області.

У зв`язку із тим, що ОСОБА_1 самовільно залишив військову частину з 17.10.2022 йому було призупинено грошове забезпечення, що підтверджується Довідкою про розмір грошового забезпечення від 02.04.2023 № 1238 та знято із усіх видів забезпечення, згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 17.10.2022 № 283.

У зв`язку із тим, що протягом 10 днів позивач не повернувся до розташування 1 стрілецького батальйону, 30.10.2022 на адресу Донецької спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері та до Донецького зонального відділу ВСП було направлене повідомлення про вчинення кримінального правопорушення.

Одночасно, командир 1 стрілецького батальйону звернувся із рапортом від 18.10.2022 на ім`я командира військової частини НОМЕР_1 про призначення службового розслідування.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 17.10.2022 № 1317 "Про призначення службового розслідування", покладено обов`язок на заступника командира батальйону з морально-психологічного забезпечення майора ОСОБА_2 провести службове розслідування, з метою уточнення причин та умов самовільного залишення району зосередження 1 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 без зброї 17.10.2022 навідником кулеметного взводу стрілецької роти стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 солдатом ОСОБА_1 .

Службове розслідування було проведено та складений акт службового розслідування, проте матеріали були втрачені і наразі відновлюються та будуть направленні до суду після погодження командиром військової частини НОМЕР_1 .

У зв`язку із тим, що номер обслуги кулеметного взводу стрілецької роти стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 солдат ОСОБА_1 був відсутній у військовій частині понад 10 діб, тобто з 18.10.2022 по 28.10.2022, його було увільнено від займаної посади, згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 04.11.2022 № 301 та зараховано у розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 (підстава: підпункт 14 пункту 116 Положення про проходження громадянами України військової служби у ЗСУ, якщо військовослужбовці відсутні понад десять діб, - до повернення військовослужбовців у військову частину (у разі неприйняття іншого рішення про дальше проходження ними військової служби) або до дня набрання чинності рішенням суду про визнання їх безвісно відсутніми чи оголошення померлими, або до дня набрання законної сили вироком суду, яким призначено покарання у виді позбавлення волі).

Вважаючи такі дії відповідача протиправними, позивач звернувся до суду з даним позовом.

На виконання частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у справах про оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Порядок проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України визначається Положенням про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженим Указом Президента України № 1153/2008 від 10.12.2008.

Згідно з пунктом 122 вказаного Положення, усунення військовослужбовців від виконання службових обов`язків здійснюється відповідно до Дисциплінарного статуту Збройних Сил України.

Військовослужбовці, відсторонені від посад, зараховуються у розпорядження відповідної посадової особи з дня, що настає за днем відсторонення, та продовжують проходити військову службу, виконуючи обов`язки військової служби в межах, визначених посадовою особою, у розпорядженні якої вони перебувають (якщо до них не застосовано запобіжних заходів кримінального провадження у виді домашнього арешту або тримання під вартою). Військовослужбовці, усунені або відсторонені від виконання службових обов`язків, продовжують проходити військову службу, виконуючи обов`язки військової служби в межах, визначених командиром військової частини, якщо до них не застосовано запобіжних заходів або покарань, визначених у підпунктах 12-1, 13 пункту 116 цього Положення.

Разом з цим, відповідно до пункту 1441 Положення, для військовослужбовця, який самовільно залишив військову частину або місце служби, дезертирував із Збройних Сил України або добровільно здався в полон, військова служба призупиняється відповідно до частини другої статті 24 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу".

Військова служба для такого військовослужбовця призупиняється з дня внесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань на підставі заяви, повідомлення командира (начальника) військової частини про вчинене кримінальне правопорушення, поданих відповідно до частини четвертої статті 85 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України.

Військовослужбовці, військову службу яким призупинено, звільняються з посад та вважаються такими, що не виконують (не несуть) обов`язків військової служби. Контракт про проходження військової служби, а також виплата грошового та здійснення продовольчого, речового, інших видів забезпечення таким військовослужбовцям призупиняються. Час призупинення військової служби військовослужбовцям не зараховується до строку військової служби, вислуги у військовому званні та до вислуги років для виплати надбавки за вислугу років і призначення пенсії. На них не поширюються пільги та соціальні гарантії, встановлені законодавством для військовослужбовців (пункт 1442).

На виконання пункту 1443 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, звільнення з посад військовослужбовців, військову службу яким призупинено, здійснюється командирами (начальниками) військових частин наказами по особовому складу.

Наказ по особовому складу доводиться до військової частини та інших посадових осіб у порядку, визначеному Міністерством оборони України.

Командир (начальник) військової частини на підставі наказу по особовому складу про звільнення військовослужбовця, військову службу якого призупинено, з посади:

видає наказ по стройовій частині про призупинення виплати грошового і здійснення продовольчого, речового, інших видів забезпечення військовослужбовця та виключення його із списків особового складу військової частини;

організовує внесення запису до примірника контракту, що зберігається в особовій справі військовослужбовця, про призупинення дії контракту;

надсилає витяг із наказу та облікові документи військовослужбовця до органу військового управління, визначеного Міністерством оборони України.

Отже, за змістом вказаних норм, наказ по стройовій частині приймається командиром військової частини виключно на підставі наказу по особовому складу. Тобто, наказ по стройовій частині, фактично є похідним від наказу по особовому складу, є засобом його реалізації, у зв`язку з чим, прийняття наказу по стройовій частині пов`язано з відсутністю дискреції у особи, уповноваженої на його прийняття.

У цій справі, предметом оскарження є наказ командира військової частини НОМЕР_1 по стройовій частині № 301 від 04.11.2022. Судом установлено, що підставою для його прийняття стало самовільне залишення позивачем військової частини з 17.10.2022 по 14.01.2023.

Суд враховує те, що правомірність наказу військової частини НОМЕР_1 № 1317 від 17.10.2022 про призначення службового розслідування позивачем під сумнів не ставиться, доводи щодо його протиправності не наводяться.

За таких обставин суд доходить висновку про відповідність оскаржуваного наказу критеріям, встановленим частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, та відсутність підстав для задоволення позовних вимог про його скасування.

Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд,

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М.М. Шаповал