Справа № 420/6227/23
Суддя: Катаєва Е.В.
Дата ухвалення: 2023-04-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/6227/23
УХВАЛА
24 квітня 2023 року м. Одеса
Суддя Одеського окружного адміністративного суду Катаєва Е.В., вивчивши адміністративний позов Головного управління ДПС у Вінницькій області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу, -
В С Т А Н О В И В:
Відповідно до ч.1 ст.171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, крім іншого, чи відповідає заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.
Водночас, відповідно до ч.4 ст.161 КАС України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази - позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).
Згідно з Порядком надіслання контролюючими органами податкових повідомлень-рішень платникам податків, затвердженим наказом МФУ від 28.12.2015 року №1204, податкове повідомлення-рішення форми «Ф» складається для платників фізичних осіб, якщо відповідно до законодавства контролюючий орган самостійно визначає податкове зобов`язання платників податків з причин, не пов`язаних із порушенням податкового або іншого законодавства.
Позивач у позові наводить податкове-повідомлення рішення, проте позивач не надав відповідних доказів щодо підстав нарахування та самого розрахунку зобов`язання (на яке майно, за якими ставками, на які нараховані грошові зобов`язання, доказів права власності на майно за період нарахування податкових зобов`язань).
Також суд звертає увагу, що позовна заява подана до ОСОБА_1 як фізичної особи-підприємця, а не фізичної особи платника податків.
Відповідно до п.п.266.1.1 п.266.1 ст.266 ПК України платниками податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.
Цивільним кодексом України (далі ЦК України) визначено, що суб`єктами права приватної власності є фізичні та юридичні особи. Фізичні особи можуть бути власниками будь-якого майна, в тому числі і нерухомого майна комерційного призначення, за винятком окремих видів майна, які відповідно до закону не можуть їм належати.
Важливим аспектом реалізації прав фізичної особи є право на здійснення підприємницької діяльності, яке регулюється Законом України від 15.05.2003 року №755-IV «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань».
За зобов`язаннями, пов`язаними з підприємницькою діяльністю, фізична особа підприємець відповідає усім своїм майном, крім майна, на яке згідно із законом не може бути звернено стягнення (ч.1 ст. 52 ЦК України).
Учасниками цивільних відносин та суб`єктами права власності є фізичні особи (ч.1 ст.2 та ч.1 ст.318 ЦК України). Проте ЦК України окремо не визначає такий суб`єкт права власності, як фізична особа-підприємець, набуття такого статусу дозволяє лише здійснювати господарську діяльність.
Таким чином незалежно від того, який статус у подальшому фізична особа обере для себе, у тому числі у разі прийняття рішення про здійснення будь-якої діяльності (підприємницької або незалежної професійної), суб`єктом права власності виступає саме фізична особа, а не підприємець.
Отже, суб`єктом права власності визнається саме фізична особа, яка може бути власником будь-якого майна, крім майна, що не може перебувати у власності фізичної особи. При цьому, правовий статус фізичної особи-підприємця не впливає на правовий режим майна, що перебуває у його власності.
Оскільки ст. 266 ПК України передбачено фізичну особу як платника податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, то такий платник сплачує податок як фізична особа (власник майна, на яке нараховано податок).
Таким чином позивачу необхідно правильно визначити правовий статус відповідача у залежності від позовних вимог.
Згідно зі ст.169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених ст. ст. 160, 161 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, в якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб їх усунення і встановлюється строк, якій не може перевищувати 10 днів з дня вручення ухвали.
Суд вважав необхідним залишити позов без руху та надати позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви та роз`яснив, що недоліки повинні бути усунути шляхом надання до суду належним чином оформленого позову відповідно до вимог ст.ст. 160, 161 КАС України, його копій та копій документів відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб, надання відповідних доказів по справі.
Ухвалою суду від 31.03.2023 року позов залишений без руху та наданий позивачу 10-денний строк для усунення недоліків позовної заяви.
Ухвала суду від 31.03.2023 року доставлена в електронний кабінет позивача 02.04.2023 року.

Станом на 24.04.2023 року позивач не усунув недоліки, згідно з даними автоматизованої системи діловодства заяв, клопотань по справі не зареєстровано.

Відповідно до п.1 ч.4 ст.169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

У своїй практиці Європейський суд неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у 6 § 1 Конвенції, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання. У той же час заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду справи, що стосуються безпосередньо його, максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Представник позивача не інтересовався рухом справи, тобто будучи активною стороною процесу не демонстрували готовність брати участь на всіх етапах розгляду справи.

Згідно з ч.5,6,8 ст.169 КАС України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду не пізніше п`яти днів з дня її надходження або з дня закінчення строку на усунення недоліків. Про повернення позовної заяви суд постановляє ухвалу. Копія ухвали про залишення позовної заяви без руху або про повернення позовної заяви надсилається особі, яка подала позовну заяву, не пізніше наступного дня після її постановлення. Копія позовної заяви залишається в суді. Повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

При таких обставинах в силу п.1 ч.4 ст.169 КАС України позов підлягає поверненню.

Керуючись ст.169 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В:

Адміністративний позов Головного управління ДПС у Вінницькій області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу - повернути позивачу без розгляду.

Роз`яснити позивачу що повернення позовної заяви не позбавляє її права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом

Ухвала набирає законної сили у порядку ст.256 КАС України.

Ухвала може бути оскаржена в порядку та строки встановлені ст. ст. 293-295 КАС України.

Суддя Е.В. Катаєва