Справа № ЗП/620/4/23
Суддя: Заяць О.В.
Дата ухвалення: 2023-04-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

25 квітня 2023 року Чернігів Провадження № ЗП/620/4/23

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Заяць О.В., розглянувши у порядку письмового провадження заяву товариства з обмеженою відповідальністю «СВГ Транс» про вжиття заходів забезпечення позову,

У С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «СВГ Транс» до подання позовної заяви звернулось до суду із заявою про вжиття заходів забезпечення позову шляхом зупинення дії індивідуальних актів, а саме:

- розпорядження № 136/Р прийнятого Головним управлінням ДПС у Чернігівській області 07.04.2023 в частині: анулювання ліцензії № 1900197, термін дії з 12.07.2019 до 12.07.2024, виданої товариству з обмеженою відповідальністю «СВГ Транс» на право роздрібної торгівлі пальним за адресою знаходження Автогаззаправки: м. Чернігів, вул. Кільцева, 7;

- розпорядження № 322/Р прийнятого Головним управлінням ДПС у Чернігівській області 07.12.2022 в частині: анулювання ліцензії № 1900198, термін дії з 12.07.2019 до 12.07.2024, виданої товариству з обмеженою відповідальністю «СВГ Транс» на право роздрібної торгівлі пальним за адресою знаходження Автогаззаправки: м. Чернігів., вул. 1. Мазепи, 76/А;

- розпорядження № 137/Р прийнятого Головним управлінням ДПС у Чернігівській області 07.04.2023 в частині: анулювання ліцензії № 1900199, термін дії з 12.07.2019 до 12.07.2024, виданої товариству з обмеженою відповідальністю «СВГ Транс» на право роздрібної торгівлі пальним за адресою знаходження Автогаззаправки: м. Чернігів, вул. Малиновського, 36/А.

Заява мотивована тим, що основним видом діяльності товариства є оптова торгівля твердим, рідким, газоподібним паливом і подібними продуктами (КВЕД 46.71). Також товариство займається роздрібною торгівлею твердим, рідким, газоподібним паливом і подібними продуктами, маючи власні АГЗП. Представник товариства вказав, що АГЗП не є об`єктом будівництва та не підлягає прийняттю в експлуатацію, а тому відомості у документах, які подані разом із заявою на отримання ліцензій - є достовірними. Вважає, що існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам та інтересам товариства з обмеженою відповідальністю «СВГ Транс» до ухвалення рішення в адміністративній справі, оскільки дія спірних розпоряджень позбавила позивача права роздрібної торгівлі пальним, а тому товариство не може здійснювати господарську діяльність належним чином та в повному обсязі, що тягне за собою позбавлення права товариства на отримання доходу та прибутку. Крім того, товариство не може у встановлені строки та в повному обсязі виконувати зобов`язання за договорами/контрактами перед своїми контрагентами, виплачувати заробітну плату своїм працівникам. Така шкода правам та інтересам товариства в свою чергу унеможливить відновлення його правовідносин із контрагентами, а також його фінансової платоспроможності. Також внаслідок протиправного рішення, дій суб`єкта владних повноважень товариство вимушене буде реалізувати своє право на відшкодування збитків, зокрема, отримання упущеної вигоди. Такі відшкодування повинні здійснюватися за рахунок державного бюджету, що в свою чергу призведе до додаткового фінансового навантаження на бюджет країни. Товариство з обмеженою відповідальністю «СВГ Транс» несе всі ризики притягнення його до відповідальності та стягнення контрагентами штрафних санкцій, пені, розірвання укладених договорів за ініціативою контрагентів та втрати ділових зав`язків і репутації. Такі дії призведуть до скрутного фінансового становища товариства, навіть є ризик ініціювання процедури банкрутства позивача. На переконання товариства, наведені обставини є достатнім підтвердженням того, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених прав та інтересів заявника.

Вирішуючи вказану заяву по суті, суд враховує таке.

Відповідно до частин першої, другої статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1)невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2)очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Згідно із частинами першою та другою статті 151 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути забезпечено шляхом, зокрема зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

В розумінні наведеної норми закону, у вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги; імовірності ускладнення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з майновими наслідками заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Крім того, правова позиція по даному питанню висловлена у постанові Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 № 9 «Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» в тій частині, яка стосується загальних положень застосування забезпечення позову, а також у постанові Пленуму Вищого адміністративного суду України від 06.03.2008 № 2 «Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства під час розгляду адміністративних справ», за змістом яких при розгляді заяв про забезпечення позову суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Значення інституту забезпечення позову в Кодексі адміністративного судочинства України полягає в тому, що цим інститутом захищаються законні права/інтереси позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли неприйняття заходів може призвести до невиконання судового рішення.

При цьому, забезпечення позову не порушує принципів змагальності і процесуального рівноправ`я сторін.

Мета забезпечення позову - це хоча і негайні, проте тимчасові заходи, направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового акта, а також перешкоджання спричинення значної шкоди заявнику.

Таким чином, заходи забезпечення позову не мають якогось дискримінаційного характеру стосовно якоїсь із сторін у спорі; їх застосування здійснюється в рамках дискреційних повноважень суду і на основі принципів змагальності та процесуального рівноправ`я сторін.

Зокрема, в ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування обставин, які б свідчили про наявність зазначених вище підстав для забезпечення позову.

Тобто обраний судом спосіб захисту порушеного права має бути ефективним та забезпечити реальне відновлення порушеного права.

При цьому, подання позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення суб`єкта владних повноважень, якщо суд не застосував відповідні заходи забезпечення позову (частина четверта статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України).

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо тимчасової охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача та забезпечення реального та ефективного виконання судового рішення (в разі прийняття рішення на користь позивача). В тому числі, метою забезпечення позову є запобігання потенційним труднощам у подальшому при виконанні такого рішення.

Конституційний Суд України у пункті 9 мотивувальної частини рішення від 30 січня 2003 року № 3-рп/2003 по справі № 1-12/2003 наголосив на тому, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.

Держава Україна несе обов`язок перед зацікавленими особами забезпечити ефективний засіб захисту порушених прав, зокрема - через належний спосіб захисту та відновлення порушеного права. При цьому, обраний судом спосіб захисту порушеного права має бути ефективним та забезпечити реальне відновлення порушеного права.

Зокрема, і у пункті 4 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 02 листопада 2004 року № 15-рп/2004 по справі № 1-33/2004 зазначено, що верховенство права вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовну діяльність, яка здійснюється, зокрема і судом як основним засобом захисту прав, свобод та інтересів у державі.

Отже, забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання судового рішення в разі задоволення позовних вимог. Заходи забезпечення позову повинні відповідати і бути співрозмірними заявленим позовним вимогам, мають бути безпосередньо пов`язаними з предметом спору, необхідними і достатніми для забезпечення виконання судового рішення.

При здійсненні судочинства суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року № ETS №005 (далі - Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини як джерело права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»).

Згідно приписів статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Зокрема Європейський суд з прав людини у рішенні від 29 червня 2006 року по справі «Пантелеєнко проти України» зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

У рішенні від 31 липня 2003 року у справі «Дорани проти Ірландії» Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття «ефективний засіб» передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. При цьому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини, у справі ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними.

Як встановлено судом, відповідно до виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ТОВ «СВГ Транс» зареєстроване як юридична особа (), основним видом діяльності якої є, зокрема, оптова торгівля твердим, рідким, газоподібним паливом і подібними продуктами (основний) (КВЕД 46.71), роздрібна торгівля пальним (КВЕД 47.30).

Заявником отримано Ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним з терміном дії до 12.07.2024, за адресами місця торгівлі: вул. Кільцева, 7, м. Чернігів, АГЗП; вул. І. Мазепи, 76/А, м. Чернігів, АГЗП; вул. Малиновського, 36/А, м. Чернігів, АГЗП.

ГУДПС у Чернігівській області 07.12.2022 винесено розпорядження № 322/Р про анулювання ліцензії № 1900198, термін дії з 12.07.2019 до 12.07.2024, виданої заявнику на право роздрібної торгівлі пальним.

ГУДПС у Чернігівській області 07.04.2023 винесено розпорядження № 136/Р про анулювання ліцензії № 1900197, термін дії з 12.07.2019 до 12.07.2024, виданої заявнику на право роздрібної торгівлі пальним.

07.04.2023 ГУДПС у Чернігівській області винесено розпорядження № 137/Р про анулювання ліцензії № 1900199, термін дії з 12.07.2019 до 12.07.2024, виданої заявнику на право роздрібної торгівлі пальним.

Суд звертає увагу, що наразі не вбачається ознак очевидної протиправності вказаного розпорядження або очевидного порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду. Оцінку оскаржуваному розпорядженню буде надано під час розгляду справи по суті.

Водночас необхідно зазначити, що можливість здійснення товариством господарської діяльності напряму залежить від наявності та чинності відповідних ліцензій. Анулювання ліцензії, в свою чергу, призводить до зупинення господарської діяльності заявника, що тягне за собою такі наслідки як: припинення функціонування та демонтаж автозаправних станцій; неможливість виконання взятих на себе перед контрагентами зобов`язань; втрата прибутку від здійснення господарської діяльності; неможливість виплати заробітної плати працівникам та їх звільнення; не надходження податків до бюджету, виникнення загрози ініціювання процедури банкрутства підприємства.

Порядок анулювання ліцензій на роздрібну торгівлю алкогольними напоями, тютюновими виробами та пальним врегульовано Законом України від 19.12.1995 № 481/95-BP «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» (далі - Закон № 481/95).

Анулювання ліцензії - це позбавлення суб`єкта господарювання права на провадження діяльності, зазначеної в ліцензії.

Ліцензія анулюється шляхом прийняття органом, який видав ліцензію, відповідного письмового розпорядження

Відповідно до статті 3 Закону № 481/95 ліцензія анулюється та вважається недійсною з дня оприлюднення розпорядження про анулювання ліцензії на офіційному веб-сайті органу ліцензування.

При цьому, у зв`язку із анулюванням ліцензій товариство буде фактично позбавлено можливості здійснювати свою господарську діяльність на зазначених у заяві про забезпечення позову об`єктах до моменту перевірки правомірності прийняття розпорядження в судовому порядку.

Оскільки правомірність винесеного розпорядження про анулювання ліцензій щодо товариства з обмеженою відповідальністю «СВГ Транс» підлягає дослідженню лише під час судового вирішення справи, то невжиття заходів забезпечення адміністративного позову може мати наслідком заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача, що відповідає меті застосування правового інституту забезпечення позову. Заходи забезпечення адміністративного позову відповідають предмету адміністративного позову та, водночас, вжиття таких заходів не зумовлює фактичного вирішення спору по суті, а спрямоване лише на збереження існуючого становища до розгляду справи по суті.

Враховуючи викладене, суд доходить висновку, що, в цьому випадку, товариством доведено існування реальної загрози завдання шкоди його правам, свободам та інтересам внаслідок невжиття заходів забезпечення адміністративного позову до ухвалення судом рішення у справі щодо оскарження розпорядження ГУДПС у Чернігівській області від 07.12.2022 № 322/Р, від 07.04.2023 № 136/Р та від 07.04.2023 № 137/Р про анулювання ліцензій, та того, що захист прав, свобод та інтересів позивача стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.

При цьому, суд звертає увагу, що розгляд заяви про вжиття заходів забезпечення позову не передбачає надання оцінки правомірності дій, рішень чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, а спрямований виключно на забезпечення захисту прав, свобод та інтересів позивача на час розгляду справи. Тобто виключно за результатами розгляду справи по суті судом надається повна, всебічна та об`єктивна оцінка оскаржуваному розпорядженню, діям чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень.

Відповідно до статті 154 Кодексу адміністративного судочинства України про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову та підстави його обрання. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову.

Згідно із частиною першою статті 156 Кодексу адміністративного судочинства України ухвала суду про забезпечення позову має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Така ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Враховуючи співмірність вимог заяви про забезпечення позову із предметом спору та обставинами наведеними у заяві, суд дійшов висновку, що невжиття заходів забезпечення позову може мати наслідком заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам заявника та третіх осіб, в тому числі і трудовому колективу.

Крім того, у цьому випадку, вжиття заходів забезпечення позову є тимчасовим заходом, спрямованим на забезпечення виконання судового рішення, не є вирішенням спору по суті, і не свідчить про неправомірність висновку контролюючого органу про наявність підстав для анулювання ліцензій на право роздрібної торгівлі пальним.

Правомірність вжиття судами заходів забезпечення позову у цій категорії спорів вже була предметом розгляду Верховного Суду, який у постановах від 14 грудня 2021 року (справа № 240/16920/21), від 15 квітня 2022 року (справа № 440/6755/21), від 22 березня 2023 року (справа № 380/8301/22) дійшов аналогічних висновків.

Судом враховано, що внаслідок невжиття заходів забезпечення позову можливе настання негативних наслідків, для виправлення яких позивачу буде необхідно докласти значних зусиль.

Такі висновки узгоджуються з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі № 240/26736/21.

Враховуючи наведене, керуючись статтями 150, 154, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву товариства з обмеженою відповідальністю «СВГ Транс» про вжиття заходів забезпечення позову задовольнити повністю.

Зупинити дію індивідуальних актів, а саме:

- розпорядження № 136/Р прийнятого Головним управлінням ДПС у Чернігівській області 07.04.2023 в частині: анулювання ліцензії № 1900197, термін дії з 12.07.2019 до 12.07.2024, виданої товариству з обмеженою відповідальністю «СВГ Транс» на право роздрібної торгівлі пальним за адресою знаходження Автогаззаправки: м. Чернігів, вул. Кільцева, 7;

- розпорядження № 322/Р прийнятого Головним управлінням ДПС у Чернігівській області 07.12.2022 в частині: анулювання ліцензії № 1900198, термін дії з 12.07.2019 до 12.07.2024, виданої товариству з обмеженою відповідальністю «СВГ Транс» на право роздрібної торгівлі пальним за адресою знаходження Автогаззаправки: м. Чернігів., вул. І. Мазепи, 76/А;

- розпорядження № 137/Р прийнятого Головним управлінням ДПС у Чернігівській області 07.04.2023 в частині: анулювання ліцензії № 1900199, термін дії з 12.07.2019 до 12.07.2024, виданої товариству з обмеженою відповідальністю «СВГ Транс» на право роздрібної торгівлі пальним за адресою знаходження Автогаззаправки: м. Чернігів, вул. Малиновського, 36/А.

Копію ухвали суду направити товариству з обмеженою відповідальністю «СВГ Транс» - до відома, Головному управління ДПС у Чернігівській області - для виконання.

Попередити товариство з обмеженою відповідальністю «СВГ Транс» про необхідність подання до суду відповідної позовної заяви протягом десяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвалу про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст ухвали суду складений 25.04.2023.

Заявник: Товариство з обмеженою відповідальністю «СВГ Транс» (, провулок Приладний, буд. 4Б, м. Київ, 03164).

Заінтересована особа: Головне управління ДПС у Чернігівській області (код ЄДРПОУ ВП 44094124, вул. Реміснича, 11, м. Чернігів, 14000).

Суддя О.В. Заяць