Справа № 593/88/23
Суддя: Данилів О. М.
Дата ухвалення: 2023-04-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 593/88/23
Провадження №2-а/593/12/2023
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"25" квітня 2023 р. Бережанський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючої - судді Данилів О.М.

при секретарях Паньків М.М., Макійчук Г.Р.

за участі позивачки ОСОБА_1

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду міста Бережани адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Тернопільській області про скасування постанови про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

20 січня 2023 року позивачка ОСОБА_1 звернулася в Бережанський районний суд Тернопільської області з адміністративним позовом до Відділу поліції № 1 (м. Бережани) Тернопільського районного управління поліції ГУНП в Тернопільській області та інспектора Відділу поліції № 1 ( м. Бережани) Тернопільського районного управління поліції ГУНП в Тернопільській області Перепелюка Володимира Ігоровича про скасування постанови про адміністративне правопорушення серії ЕГА № 925763 від 13 січня 2023 року.

У заявлених вимогах позивачка вказує на те, що 13 січня 2023 року інспектором відділу поліції (м.Бережани) Тернопільського РУП ГУНП Тернопільської області лейтенантом поліції Перепелюком Володимиром Ігоровичем відносно неї було винесено постанову ЕГА №925763 по справі про адміністративне правопорушення, якою її притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 183 КУпАП із накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 3400 гривень.

З цією постановою вона категорично не погоджується оскільки інкримінованого їй правопорушення не вчиняла. Вважає цю постанову незаконною і такою, що винесена без з`ясування всіх обставин справи і в ній не зазначено жодних підстав, які могли б свідчити про завідомо неправдивий виклик нею спеціальної служби. Із зазначеною постановою вона не згідна, вважає її незаконною, необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню.

15 лютого 2023 року ухвалою Бережанського районного суду за даними позовними вимогами ОСОБА_1 було відкрито провадження та вирішено розглядати вказану справу за правилами спрощеного позовного провадження із викликом сторін. Вищевказана ухвала суду про відкриття спрощеного провадження була надіслана сторонам, у якій відповідачу було надано 5-денний строк для подання відзиву на позов.

27 лютого 2023 року від представника відповідача - начальника відділу поліції № 1 (м. Бережани) Тернопільського районного управління поліції ГУНП в Тернопільській області надійшло клопотання про заміну первісного відповідача належним відповідачем, яким є Головне управління Національної поліції в Тернопільській області, оскільки Відділ поліції № 1 ( м. Бережани) Тернопільського районного управління поліції ГУНП в Тернопільській області не є юридичною особою та не може бути відповідачем у справі.

14 березня 2023 року Бережанським районним судом Тернопільської області за згодою позивачки було постановлено ухвалу, якою у вищевказаній адміністративній справі № 593/88/23 було замінено первісного відповідача на Головне Управління Національної поліції в Тернопільській області та надано останньому десятиденний строк на подання відзиву на позов.

Головне Управління Національної поліції в Тернопільській області, будучи притягнутим до розгляду справи у якості відповідача, отримавши вищевказану ухвалу суду разом із долученими до неї документами, у встановлений судом строк подав суду відзив на позов, у якому зазначив, що ГУНП в Тернопільській області не погоджується із поданими позовними вимогами за наступних підстав.

13 січня 2023року за адресою АДРЕСА_1 , позивачка здійснила завідомо неправдивий виклик спеціальних служб, а саме поліції. зателефонувавши на лінію 102, чим порушила ст. 183 КУпАП.

Інспектором відділу поліції №1 (м. Бережани) Тернопільського районного управління поліції ГУНП в Тернопільській області лейтенантом поліції Перепелюком Володимиром Ігоровичем було винесено на позивачку електронну постанову серії ЕГА № 925763 за ст. 183 КУпАП, згідно з якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 3400 гривень.

Факт здійсненого ОСОБА_1 правопорушення підтверджується відеозаписами з боді камер працівників поліції, які виїжджали на її виклик. Крім того, на відео чітко видно, що позивачка не бажає виконувати законних вимог працівників поліції, а саме пред`явити документи для посвідчення її особи, погрожує поліцейським скаргами, звинувачує та кричить на поліцейських, маніпулює поняттям «війни» (відео файли додаються).

У поданому відзиві на позов відповідач також зазначив, що згідно п.9 ч.1 ст.31 Закону України «Про Національну поліцію», одним із превентивних заходів, що може застосувати працівник поліції це - застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Статтею 40 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменному одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Згідно із п. п. 4, 5 Розділу II Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої Наказом МВС України від 18.12.2018 року №1026, під час здійснення повноважень поліцейськими портативний відеореєстратор закріплюється на його форменному одязі на грудях (ближче до плечового суглоба) так, щоб не створювати перешкод діям поліцейського.

У випадках, пов`язаних з необхідністю якісної фіксації подій, поліцейські можуть тримати портативний відеореєстратор у руках. Дозволяється закріплення портативного відеореєстратора на екіпіруванні (шоломі) або зброї, якщо їх конструкцією передбачені відповідні кріплення.

Тобто, законодавство України надає право поліції використовувати інформацію в якості речового доказу наявності або відсутності факту правопорушення.

Згідно з ч.І ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Відповідно до ч.І ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків встановлених статтею 78 КАСУ.

Отже, поліцейським, як посадовою особою, що наділена дискредиційними повноваженнями, оцінюючи за своїм внутрішнім переконанням докази вчинення адміністративного правопорушення позивачкою, маючи відповідні повноваження зроблено висновок про притягнення позивачки до адміністративної відповідальності.

Підстав для умисного спотворення обставин події у працівників поліції не було.

Відповідно до ч.І ст. 99 КАС України електронними доказами є інформація в електронній (цифровій) формі, що містить дані про обставини, що мають значення для справи, зокрема, електронні документи (текстові документи, графічні зображення, плани, фотографії, відео- та звукозаписи тощо), веб-сайти (сторінки), текстові, мультимедійні та голосові повідомлення, метадані, бази даних та інші дані в електронній формі. Такі дані можуть зберігатися, зокрема на портативних пристроях (картах пам`яті, мобільних телефонах тощо), серверах, системах резервного

копіювання, інших місцях збереження даних в електронній формі (в тому числі в мережі Інтернет).

Згідно ч.2 ст. 99 КАС України електронні докази подаються в оригіналі або в електронній копії, засвідченій електронним підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронні довірчі послуги". Законом може бути визначено інший порядок засвідчення електронної копії електронного доказу.

Відповідно до ч. 2 ст.7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», у разі надсилання електронного документа кільком адресатам або його зберігання на кількох електронних носіях інформації кожний з електронних примірників вважається оригіналом електронного документа.

Матеріальний носій - лише спосіб збереження інформації, який має значення тільки коли електронний документ виступає речовим доказом. Головною особливістю електронного документа є відсутність жорсткої прив`язки до конкретного матеріального носія. Один і той же електронний документ (відеозапис) може існувати на різних носіях. Всі ідентичні за своїм змістом примірники електронного документа можуть розглядатися як оригінали та відрізнятися один від одного тільки часом та датою створення.

Долучений ГУНП в Тернопільській області в якості доказу диск з відеозаписом обставин події був виготовлений у зв язку із необхідністю надання інформації, яка має значення для розгляду справи, та є самостійним джерелом доказу, похідним від інформації, що зберігається на комп`ютері в електронному вигляді як файли.

Таким чином, записані на оптичний диск носій інформації електронні файли у вигляді відеозаписів є оригіналом (відображенням) електронного документу, а тому не потребують засвідчення їх ЕЦП.

Водночас сторона відповідача у поданому відзиві звертає увагу суду на те, що не зазначення технічного приладу, за допомогою якого здійснювалась відео фіксація, не може бути самостійною підставою для скасування оскаржуваної постанови.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з ч.1 ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Відповідно до ч.І ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 КАСУ.

Поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положеннями ст. 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Положеннями ст. 245 КУпАП встановлено, шо завданнями провадження з справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Положеннями ст. 280 КУпАП закріплено обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Згідно ст.183 КУпАП завідомо неправдивий виклик пожежної охорони, поліції, швидкої медичної допомоги або аварійних служб - тягне за собою накладення штрафу від 50 до 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст. 183 КУпАП, полягає у завідомо неправдивому виклику пожежно-рятувального підрозділу (частини), поліції, бригади екстреної (швидкої) медичної допомоги або інших аварійно-рятувальних формувань.

На номер «102» особи звертаються лише в ситуаціях, коли необхідна невідкладна допомога працівників поліції, або ж коли щодо особи вчинено кримінальне правопорушення.

Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 23 Закону України "Про Національну поліцію", поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Відповідно до ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи, зокрема за ст. 183 КУпАП.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

У поданому відзиві сторона відповідача вказала, що оскільки із матеріалів справи вбачається, що позивачка дійсно допустила порушення норм ст. 183 КУпАП, а тому оскаржувану постанову винесено працівником поліції у межах повноважень та у суворому дотриманні закону, відповідно до об`єктивних обставин справи. Враховуючи вищевикладене ГУНП вважає, що позов ОСОБА_1 є безпідставним і до задоволення не підлягає.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 свої позовні вимоги підтримала, просила їх задоволити, дала суду пояснення, аналогічні поданому позову.

Представник відповідача, будучи належним чином повідомленим про день і час розгляду справи, в судове засідання не зявився, у поданому відзиві на позов просив відмовити позивачці у задоволенні позову через його безпідставність та у зв`язку із зайнятістю по службі, розгляд справи проводити у відсутності представника ГУНП в Тернопільській області.

Суд, вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивачки, взявши до уваги поданий суду відзив на позов із посиланням на докази, які були використані відповідачем при винесенні постанови, оглянувши представлені позивачкою докази, прийшов до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 слід задоволити лише частково, виходячи із наступного.

Згідно із ст. 55 Конституції України кожному гарантовано право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб"єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Частиною другою ст. 286 КАСУ передбачено, що позовну заяву щодо оскарження рішень субєктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови).

Судом встановлено, що інспектором відділу поліції (м. Бережани ) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області лейтенантом поліції Перепелюком Володимиром Ігоровичем 13 січня 2023 року, о 12 год. 12 хв. 44с., була винесена постанова ЕГА 925763, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительку АДРЕСА_1 , було притягнуто до адмінвідповідальності за ст. 183 КУпАП із накладенням на неї адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 3400 гривень.

Із оглянутої в судовому засіданні оскаржуваної постанови видно, що підставою для притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 став завідомо неправдивий виклик спеціальних служб, а саме - виклик поліції.

Позивачка у визначений законодавцем десятиденний строк звернулася до суду із адміністративним позовом, у якому просила визнати незаконною зазначену постанову та скасувати її. І хоч у поданому позові ОСОБА_1 вказала, що із зазначеною постановою вона не згідна, вважає її незаконною та такою, що підлягає скасуванню, бо вона постановлена без належних доказів її вини, оскільки вона дійсно викликала працівників поліції, щоб вони задокументували порушення правил добросусідства зі сторони її сусідки ОСОБА_2 , яка висипала на її земельну ділянку п`ять відер землі і такими своїми діями присипала її сітку, якою розмежовуються їх господарства, однак поліцейські ігнорували її пояснення та безпідставно винесли постанову не щодо її сусідки, а щодо неї, яку просила скасувати. Суд критично відноситься до вказаних пояснень, вважає, що вони є неправдивими і направлені лише на уникнення відповідальності за вчинення вказаного адміністративного правопорушення, так як долучені до відзиву відеозаписи, які були оглянуті в судовому засіданні, повністю спростовують вказані позивачкою пояснення подій, що мали місце 13 січня 2023 року і підтверджують факт безпідставного виклику нею працівників поліції, тобто факт завідомо неправдивого виклику позивачкою спецслужб, що становить склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 183 КУпАП.

Із оглянутого відеозапису, який міститься на оптичному диску, видно, що 13 січня 2023 року, об 11 год.43хв., двоє працівників поліції на службовому автомобілі приїхали на виклик позивачки по місцю її проживання, за адресою АДРЕСА_1 . Позивачка зустрічає поліцейських і розказує їм причину їх виклику. Вказує, на те, що її сусідка ОСОБА_3 на її частину земельної ділянки насипала 5 відер землі. Працівники поліції оглядають частину земельної ділянки, на яку вказує позивачка, однак не бачать порушень, на які вона вказує. Із долучених до відзиву відеофайлів також видно, що ОСОБА_1 , викликавши працівників поліції, не бажає пред`явити їм документи, що посвідчують її особу та всіляко ігнорує ці вимоги поліцейських. Із оглянутого відеозапису видно, що хоч позивачка, як особа, яка викликала поліцію, виражає своє незадоволення діями сусідки та звинувачує останню у порушенні правил добросусідства та той факт, що остання вилила на дорогу свою каналізацію, однак при приїзді працівників поліції жодних доказів її усних звинувачень не підтвердилося.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно вимог Кодексу України про адміністративні правопорушення особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності за наявності правопорушення, яке підтверджене належними та допустимими доказами.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами. Обов"язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 КУпАП.

Відповідно до ч.2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

А так як відповідач позову не визнав та у поданому суду відзиві просив відмовити позивачці у задоволенні її вимог та у відповідності до ч. 2 ст. 77 КАС України належними та допустимими доказами, а саме долученими до відзиву відеозаписами документування вчиненого позивачкою правопорушення довів перед судом той факт, що поліцейський, приймаючи 13 січня 2023 року рішення про притягнення позивачки до адмінвідповідальності, передбаченої ст. 183 КУпАП, діяв правомірно, оскільки факт безпідставного виклику позивачкою поліції стороною відповідача доведено, бо на номер «102» особи повинні звертатися лише в ситуаціях, коли необхідна невідкладна допомога працівників поліції, або ж коли щодо особи вчинено кримінальне правопорушення, однак як видно із відеозаписів не було ні невідкладного випадку, ні вчинення щодо позивачки кримінального правопорушення та вказані факти, на які звертала увагу працівників поліції позивачка, фактично не знайшли свого підтвердження, тобто виклик був безпідставний.

Суд, вирішуючи заявлені позивачкою позовні вимоги, прийшов до висновку, що інспектор відділу поліції №1 (м. Бережани) Тернопільського районного управління поліції ГУНП в Тернопільській області лейтенант поліції Перепелюк Володимир Ігоровичем 13 січня 2023 року, приймаючи оскаржувану позивачкою постанову ЕГА 925763, хоч діяв в межах наданих йому повноважень, однак із певним упередженням щодо особи позивачки.

Враховуючи той факт, що ст.183 КУпАП за завідомо неправдивий виклик пожежної охорони, поліції, швидкої медичної допомоги або аварійних служб передбачено стягнення у виді штрафу у розмірі від 50 до 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що в грошовому виразі становить від 850 до 3400 гривень, однак поліцейський при обранні адміністративного стягнення не врахував той факт, що позивачка є малозабезпеченою, є особою похилого віку, дохід якої є лише мінімальна пенсія та всупереч зазначеному застосував до неї адміністративне стягнення у максимальному розмірі, тобто у розмірі 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що в грошовому виразі становить 3400 гривень, що є неприпустимим.

Суд, враховуючи вищезазначене, беручи до уваги той факт, що позивачка є особою пенсійного віку, яка має мізерну пенсію, що підтверджується представленою нею довідкою Управління пенсійного Фонду України та своїми діями не заподіяла шкоди державі та окремим громадянам, а тому вважає, що її дії можна було б віднести до малозначних та при обранні стягнення застосувати до неї статтю 22 КУпАП та обмежитися усним зауваженням.

Підсумовуючи вказане, суд вважає необхідним у відповідності до ст. 286 КАС України в оскаржуваній позивачкою постанові ЕГА 925763, винесеній 13 січня 2023 року інспектором відділу поліції №1 (м. Бережани) Тернопільського районного управління поліції ГУНП в Тернопільській області лейтенантом поліції Перепелюком Володимиром Ігоровичем, змінити захід адміністративного стягнення із штрафу у розмірі 3400гривень на усне зауваження, а в решті вказану постанову залишити без змін.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 19, 55 Конституції України, ст.ст. 22, 183, 213, 222, 251, 258, 280, 283, 284 КУпАП, ст.ст. 2, 5, 8, 9, 20, 77, 241-246, 257-262, 286 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задоволити частково.

У постанові серії ЕГА 925763, винесеній 13 січня 2023 року інспектором відділу поліції №1 (м. Бережани) Тернопільського районного управління поліції ГУНП в Тернопільській області лейтенантом поліції Перепелюком Володимиром Ігоровичем про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 183 КУпАП, змінити захід адміністративного стягнення із штрафу у розмірі 3400 гривень на усне зауваження.

Рішення може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Суддя Бережанського районного суду

Тернопільської області Данилів О.М.