Справа № 520/12575/22
Суддя: Спірідонов М.О.
Дата ухвалення: 2023-04-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 квітня 2023 р. № 520/12575/22

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Спірідонова М.О., розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом Головного управління Національної поліції в Харківській області (вул. Ярославська, буд. 1/29,м. Харків,61052) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) про стягнення безпідставно набутих грошових коштів,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач, Головного управління Національної поліції в Харківській області, звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з зазначеним позовом до Харківського зонального відділу військової служби правопорядку, в якому просить суд стягнути з ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) на користь Головного управління Національної поліції в Харківській області () безпідставно набуті грошові кошти у сумі 7 926 (сім тисяч дев`ятсот двадцять шість) грн. 96 коп.

В обґрунтування позову зазначено, що відповідач безпідставно набув грошові кошти у сумі 7 926 грн. 96 коп., які в добровільному порядку не повернув, а отже вказана сума підлягає стягненню в судовому порядку.

Ухвалою суду від 19.01.2023 року відкрито спрощене провадження по справі та запропоновано відповідачу надати відзив на позов.

Копія ухвали про відкриття спрощеного провадження надіслана вручена, однак 07.03.2023 року вказане відправлення повернулось на адресу суду з відміткою Укрпошти "за закінченням терміну зберігання".

Від відповідача відзив на адміністративний позов не надходив, отже, своїм правом на подання відзиву по адміністративній справі відповідач не скористався.

Відповідно до ч. 2 ст. 175 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 4 Кодексу адміністративного судочинства України зазначено, що письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України зазначено, що у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З огляду на вищезазначені приписи Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін в порядку письмового провадження за наявними в матеріалах справи доказами.

Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази у їх сукупності, вивчивши норми матеріального та процесуального права, якими врегульовані спірні правовідносини вважає, що позов не підлягає з наступних підстав та мотивів.

Судом встановлено, що відповідач - майор поліції ОСОБА_1 , проходив службу у ГУНП в Харківській області. З 01.02.2022 відповідач проходив службу на посаді інспектора групи логістики, матеріально - технічного забезпечення та зв`язку роти патрульної служби поліції особливого призначення «Схід» ГУНП в Харківській області, що підтверджується послужним списком.

На підставі наказу ГУНП від 30.03.2022 № 513 відносно майора поліції ОСОБА_1 було призначено та проведено службове розслідування, за фактом безпідставної відсутності на службі в період з 26.03.2022 по 30.03.2022.

Так, службовим розслідування встановлено, що майора поліції ОСОБА_1 з 26.03.2022 по 30.03.2022 не прибув на службу за місцем розташування підрозділу. У ході проведення службового розслідування, було встановлено порушення майором поліції ОСОБА_1 , службової дисципліни що виразилося в безпідставній відсутності на службі без поважних причин, про своє місце перебування нікого з керівництва не повідомляв, а також не взяв участі у виконанні завдань територіальної оборони, забезпеченні та здійсненні заходів правового режиму воєнного стану під час його оголошення на всій території України, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України тим самим, вчинив дисциплінарний проступок, який є несумісним з подальшим проходженням служби в Національній поліції України.

Таким чином, службовим розслідуванням встановлено, що майор поліції ОСОБА_1 з 26.03.2022 по 30.03.2022 вчинив прогул, що є порушенням службової дисципліни, а саме вимог пункту 2 частини 1 статті 18 Закону України «Про Національну поліцію України», в частині не професійного виконання своїх службових обов`язків відповідно до вимог нормативно - правових актів, наказів керівництва, пункту 8 частини 3 статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України та наказу ГУНП в Харківській області від 15.08.2016 № 818, у частині не дотримання правил внутрішнього розпорядку.

За відсутність на службі без поважних причин з 26.03.2022 по 30.03.2022 до відповідача дисциплінарним наказом ГУНП в Харківській області від 30.03.2022 № 231 застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції.

Наказом ГУНП в Харківській області від 30.03.2022 № 175о/с відповідача звільнено за п. 6 ч. 1 ст. 77 у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції без виплати грошового забезпечення з 26.03.2022.

Відповідно до п.13 розділу І Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та здобувачам вищої освіти закладів вищої освіт із специфічними умовами навчання, що здійснюють підготовку поліцейських затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.04.2016 №260, виплата грошового забезпечення поліцейським здійснюється щомісяця з 25 числа по останній день місяця за поточний місяць.

У березні 2022 року відповідачеві було виплачено грошове забезпечення, в тому числі і за період відсутності на службі без поважних причин з 26.03.2022 по 30.03.2022, оскільки наказ про утримання грошового забезпечення за час вимушеного прогулу було видано після виплати грошового забезпечення, тому що відповідно до п.8 розділу І Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та здобувачам вищої освіти закладів вищої освіти із специфічними умовами навчання, що здійснюють підготовку поліцейських, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України 06.04.2016 № 260, припинити виплату грошового забезпечення можливо тільки на підставі наказу та встановлення факту безпідставної відсутності на службі поліцейського.

Тому, ГУНП в Харківській області виплатило позивачу до встановлення факту відсутності на службі ОСОБА_1 без поважних причин за період з 26.03.2022 по 31.03.2022.

Суд, надаючи оцінку спірним правовідносинам, зазначає наступне.

Відповідно до частини 1 статті 94 Закону № 580-VIII поліцейські отримують грошове забезпечення, розмір якого визначається залежно від посади, спеціального звання, строку служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наявності наукового ступеня або вченого звання.

Так, відповідно до частини 2 статті 94 Закону № 580-VIII Порядок виплати грошового забезпечення визначає Міністр внутрішніх справ України.

Нормативним документом, який регулює виплату грошового забезпечення є Порядок та умови виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання, затверджених наказом МВС України від 06.04.2016 № 260 (далі Наказ № 260).

Відповідно до положень пункту 8 розділу І Наказу № 260 за час відсутності поліцейського на службі без поважних причин грошове забезпечення не виплачується. Підставою припинення виплати грошового забезпечення поліцейському є наказ керівника (начальника) органу поліції, у якому вказується, за який період припиняється виплата грошового забезпечення.

Відповідно до положень пункту 13 розділу І Наказу № 260 виплата грошового забезпечення поліцейським та здобувачам ЗВО здійснюється щомісяця з 25 числа по останній день місяця за поточний місяць.

Питання щодо стягнення зайво сплаченого грошового забезпечення Порядком та умовами виплати грошового забезпечення поліцейських Національної поліції та здобувачів вищої освіти закладів вищої освіти із специфічними умовами навчання, що здійснюють підготовку поліцейських, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України 06.04.2016 № 260, не врегульовано.

Відповідно до ст. 127 Кодексу законів про працю України встановлено, відрахування із заробітної плати працівників для покриття їх заборгованості підприємству, установі і організації, де вони працюють, можуть провадитись за наказом (розпорядженням) роботодавця:

1) для повернення авансу, виданого в рахунок заробітної плати; для повернення сум, зайво виплачених внаслідок лічильних помилок; для погашення невитраченого і своєчасно не поверненого авансу, виданого на службове відрядження або переведення до іншої місцевості; на господарські потреби, якщо працівник не оспорює підстав і розміру відрахування. У цих випадках роботодавець вправі видати наказ (розпорядження) про відрахування не пізніше одного місяця з дня закінчення строку, встановленого для повернення авансу, погашення заборгованості або з дня виплати неправильно обчисленої суми;

2) при звільненні працівника до закінчення того робочого року, в рахунок якого він вже одержав відпустку, за невідроблені дні відпустки. Відрахування за ці дні не провадиться, якщо працівник звільняється з роботи з підстав, зазначених в пунктах 3, 5, 6 статті 36 і пунктах 1, 2 і 5 статті 40 цього Кодексу, а також при направленні на навчання та в зв`язку з переходом на пенсію;

3) при відшкодуванні шкоди, завданої з вини працівника підприємству, установі, організації (стаття 136).

Також суд зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 1215 Цивільного кодексу України встановлено, що не підлягає поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.

З огляду на вищевикладене та враховуючи відсутність з боку відповідача недобросовісності в отриманні спірної суми зайво сплачених грошових коштів, суд дійшов висновку, що вимоги позивача є такими, що не підлягають задоволенню.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Отже, розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 14, 243-246, 293, 295-296 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні адміністративного позову Головного управління Національної поліції в Харківській області (вул. Ярославська, буд. 1/29,м. Харків,61052) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) про стягнення безпідставно набутих грошових коштів - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Спірідонов М.О.