Справа № 362/627/23
Суддя: Коротких Андрій Юрійович
Дата ухвалення: 2023-04-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 362/627/23 Суддя (судді) першої інстанції: Сухарева О.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2023 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді Коротких А.Ю.,

суддів Сорочка Є.О.,

Чаку Є.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 13 березня 2023 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції України в Вінницькій області про скасування постанови,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Васильківського міськрайонного суду Київської області з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції України в Вінницькій області про скасування постанови.

Рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 13 березня 2023 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням суду, ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги. Свої вимоги апелянт мотивує тим, що судом першої інстанції при постановленні оскаржуваного рішення неповно досліджено обставини, що мають значення для справи та неправильно застосовано норми матеріального права.

У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Предметом апеляційного оскарження є судове рішення, яке прийняте судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, у зв`язку з чим колегія суддів вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Згідно з ст. 308 КАС України справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши наявні докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Судом першої інстанції встановлено, що згідно постанови серії БАБ №138854 від 25.01.2023 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 340 грн.

Як вбачається з постанови, 25.01.2023 року о 19:35 год в місті Гайсин по вулиці 1-го Травня водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем MAN д.н.з. НОМЕР_1 із напівпричепом д.н.з. НОМЕР_2 , не виконав вимоги дорожнього знаку 3.3. «Рух вантажних автомобілів заборонено», рухався у зоні дії вказаного знаку, чим порушив п.8.4 Правил дорожнього руху.

Позивач, не погоджуючись з оскаржуваною постановою, звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України визначений Правилами дорожнього руху, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306 (далі - ПДР).

Відповідно до п.3.3 глави 3 «Заборонні знаки» розділу 33 ПДР знак 3.3 означає, що «Рух вантажних автомобілів заборонено». Забороняється рух вантажних автомобілів і составів транспортних засобів з дозволеною максимальною масою понад 3,5 т (якщо на знаку не зазначена маса) або з такою, що перевищує зазначену на знаку, а також тракторів, самохідних машин і механізмів.

З наданих відповідачем фотодоказів, вбачається, що дійсно на вулиці 1-го Травня у місті Гайсин Винницької області встановлено та діє дорожній знак 3.3. «Рух вантажних автомобілів заборонено».

Оскаржувану постанову складено уповноваженою особою поліції на місці події 25.01.2023 року у АДРЕСА_1 у присутності водія ОСОБА_1 , ним підписано та вручено копію.

Необхідно зазначити, що позивачу було роз`яснено права, передбачені ст. 268 КУпАП, та порядок та строк оскарження, передбачений ст. 289 КУпАП, про що свідчить власноручний підпис водія про це у постанові (п. 8).

При цьому у постанові відсутні будь-які зауваження, заперечення або пояснення з боку водія, які б свідчили про його незгоду із встановленими інспектором поліції обставинами адміністративного правопорушення або порушенням процедури розгляду.

Крім того, безпосередньо з позовної заяви вбачається, що водій ОСОБА_1 жодним чином не заперечує факт керування вантажним автомобілем MAN д.н.з. НОМЕР_1 із напівпричепом д.н.з. НОМЕР_2 , вага якого перевищує 3,5т, 25.01.2023 року о 19:35 год у Вінницькій області у місті Гайсин по вулиці 1-го Травня.

У відповідності до ч. 1 ст. 222 КУпАП, справи про адміністративні правопорушення за ч. 1 ст. 122 КУпАП розглядають органи внутрішніх справ (Національна поліція) та накладають стягнення.

З матеріалів справи вбачається, що справа про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 розглянута безпосередньо на місці вчинення правопорушення без складення протоколу про адміністративне правопорушення, що відповідає положенням ст. 258 КУпАП, змісту Інструкції, відповідно до яких протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції. У разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідні положення надають повноваження органам (посадовим особам) національної поліції здійснювати розгляд справ про адміністративні правопорушення на місці вчинення правопорушення з винесенням постанови, що ґрунтується на власній оцінці обставин справи без складання протоколу

Таким чином, при розгляді справи про правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122 КУпАП, відповідачем дотримано вимоги ст. 258 КУпАП, за якою протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, посадовими особами якої на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст. 283 цього Кодексу (ч.ч. 2, 4 ст. 258 КУпАП).

Відповідно до роз`яснення, наданого Конституційним Судом України в рішенні №5-рп/2015 від 26.05.2015 року по справі №1-11/2015 положення ч. 1 ст. 276 КУпАП, яке передбачає, що «справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення», в аспекті порушеного у конституційному поданні питання необхідно розуміти так, що використане в ньому словосполучення «за місцем його вчинення» визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

При цьому у вказаному рішенні Конституційний Суд України наголошує на існуванні скороченого провадження у справах про адміністративні правопорушення (за окремими адміністративними правопорушеннями, чітко визначеними КУпАП), відповідно до якого фіксація адміністративного правопорушення і накладання адміністративного стягнення на правопорушника здійснюється безпосередньо на місці його вчинення.

Посилання позивача на те, що інспектор поліції, розглянувши справу на місці зупинки автомобіля, проігнорував вимоги ст. 245 КУпАП щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи, тобто не були заслухані пояснення, вирішені клопотання, не були досліджені докази, не надано можливість скористатись правовою допомогою, є необґрунтованими і не знайшли свого підтвердження.

Вказані посилання позивача заперечуються відповідачем, а також судом першої інстанції було встановлено, що інспектор діяв відповідно до закону, особі було роз`яснено права та надано докази, про що свідчить підпис позивача у графі 8 постанови, також в цій графі або поряд або в іншій графі постанови ніде не вказано про порушення з боку поліцейського або незгоду позивача з діями поліцейського або по факту правопорушення, у тому числі щодо забезпечення участі захисника або відкладення розгляду справи.

При цьому, як вбачається з постанови, уповноваженою особою поліції встановлено час, дату, місце та особу правопорушника, фактичні обставини скоєного правопорушення, вимоги закону, які порушено, кваліфікацію дій особи та накладене стягнення, тобто виконано всі вимоги, передбачені ст.ст. 245, 252, 280 КУпАП.

З огляду на викладене, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що дії відповідача є законними та такими, що були вчинені із дотриманням встановлених правил.

Будь-які формальні порушення, допущені відповідачем під час складання оскаржуваної постанови жодним чином не можуть спростовувати порушення позивачем правил дорожнього руху шляхом проїзду на заборонний знак дорожнього руху.

Крім того, з наявних у справі доказів, в ході судового розгляду не встановлено порушення інспектором поліції порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення та складення оспорюваної позивачем постанови.

Так, враховуючи, що обов`язок доказування в даних справах покладається на відповідача, колегія суддів доходить висновку про те, що ним доведено належними та допустимими доказами факт скоєння правопорушення позивачем та факт дотримання ним процедури притягнення до адміністративної відповідальності, а тому всі вищевказані доводи та пояснення позивача спростовуються.

Отже, з урахуванням вищевикладеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, відповідачем прийнято рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності обґрунтовано, з урахування всіх обставин, що мають значення для прийняття такого рішення, а отже постанова у справі про адміністративне правопорушення складена повноважною особою, за своєю формою і змістом відповідає нормам чинного законодавства, адміністративне стягнення накладено в межах санкції, передбаченої ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про необґрунтованість позовних вимог та відсутність правових підстав для їх задоволення.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 286, 308, 310, 315, 316, 321, 325, 328 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 13 березня 2023 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: Коротких А.Ю.

Судді: Сорочко Є.О.

Чаку Є.В.