Справа № 140/1762/23
Суддя: Мачульський Віктор Володимирович
Дата ухвалення: 2023-04-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2023 року ЛуцькСправа № 140/1762/23

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Мачульського В.В.,

при секретарі судового засідання Мартинюк Т.О.,

за участю представника позивача Косендюка Я.А.,

представника відповідача Кучера Д.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Притані» до Головного управління Державної податкової служби у Волинській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ПРИТАНІ» (далі ТзОВ «ПРИТАНІ», позивач) звернулося з позовом до Головного управління ДПС у Волинській області (далі ГУ ДПС у Волинській області, відповідач) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 23.11.2022 № та №.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ГУ ДПС у Волинській області 17.10.2022 було складено Акт №6303/07-09/40087925 (далі Акт) «Про результати документальної позапланової виїзної перевірки ТзОВ «ПРИТАНІ» ()» щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні за квітень 2022 року від`ємного значення з податку на додану вартість, у тому числі заявленого до відшкодування з бюджету», у якому встановлені наступні порушення:

- п. 44.1, п. 44.6 ст. 44, п. 46.1 ст. 46, п. 85.2 ст. 85, п. 198.1, 198.2 ст. 198, п. 200.1, п. 200.4 статті 200 Податкового кодексу України (далі ПК України), Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість від 28.01.2016 №21, оскільки «ним занижено податкове зобов`язання з ПДВ до слати на загальну суму 272 659 грн., в т.ч. за липень 2021 року на суму 93 884 грн., серпень 2021 року на суму 45 998 грн., вересень 2021 року на суму 132 777 грн.»;

- п. 44.1, п. 44.6 ст. 44, п. 46.1 ст. 46, п. 85.2 ст. 85, п. 198.1, 198.2 ст. 198, п. 200.1, п. 200.4 статті 200 ПК України, Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість від 28.01.2016 №21, оскільки «ним завищено суму ПДВ, яка підлягає бюджетному відшкодуванню на загальну суму 1 453 385 грн., в т.ч. за липень 2021 року на суму 636 405 грн., серпень 2021 року на суму 604 151 грн., вересень 2021 року на суму 212 829грн. Бюджетне відшкодування за липень 2021 року в сумі 636 405 грн. на рахунок ТзОВ «ПРИТАНІ» зараховано/повернуто 14.09.2021, 23.10.2021 зараховано за серпень 2021 року в сумі 604 151 грн. та 23.11.2021 за вересень 2021 року в сумі 212 829 грн. в зв`язку із чим наведені суми підлягають сплаті до бюджету»;

- п. 201.1 ст. 201, п. 44.1 ст. 44, п. 200.4 ст. 200 ПК України та п.п. 4 п.5 розд. V «Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість» від 28.01.2016 №21, «в результаті чого та відповідно до абз. «в» п. 200.14 відмовлено в отриманні задекларованої суми бюджетного відшкодування ПДВ на рахунок платника у банку за квітень 2022 року в розмірі 50 000 грн.»;

- п. 44.1, п. 44.6 ст. 44, п. 46.1 ст. 46, п. 85.2 ст. 85, п. 198.1, 198.2 ст. 198, п. 200.1, п. 200.4 статті 200 ПК України, Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість від 28.01.2016 №21, оскільки «ним завищено від`ємне значення з ПДВ, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду на суму 35 563 грн.».

На основі вказаного Акта винесено податкові повідомлення-рішення від 23.11.2022 №, №, .

Вважає, що податкові повідомлення-рішення є протиправними, з огляду на наступне.

Так, формулювання, зазначене у наказі, що від`ємне значення у декларації за квітень 2022 року виникло за період з липня 2021 року по вересень 2021 року не відповідає фактичним обставинам справи та є порушенням вимоги п.п.78.1.8 п.78.1 ст. 78 ПК України, скільки підставою для проведення перевірки у відповідності до зазначених пунктів є виключно декларація за квітень 2022 року.

При цьому, дотримання податкового законодавства при декларуванні за липень-вересень 2021 року було предметом камеральної перевірки, якою підтверджено правильність відповідних показників декларації, а у ПК України відсутня норма, якою було б передбачено, що за результатами позапланової документальної перевірки можуть бути скасовані результати камеральних перевірок.

Звертає увагу, що Запит про надання пояснень та їх документальних підтверджень від 06.10.2022 містить неконкретне формулювання щодо запитуваних матеріалів, а також не вказано, за який період ці документи мають бути надані, разом з тим ТзОВ «ПРИТАНІ» надало всі документи, які просив податковий орган, в тому числі за попередні періоди, зазначені у запиті про надання документів.

Крім того, позивачем подавались заперечення від 03.11.2022 на Акт від 17.10.2022 №6303/07-09/40087925 та скарга від 23.12.2022 на податкові повідомлення-рішення від 23.11.2022 №, №, , до яких були долучені усі необхідні документи.

Також представник позивача зазначає, що у рядку 20.2 Декларації з ПДВ відображають загальну суму ПДВ, заявлену до бюджетного відшкодування: 636 405,00 грн. сума, яка підлягала бюджетному відшкодуванню за липень 2021 року, 694 024,00 грн. за серпень 2021 року, 212 829,00 грн. за вересень 2021 року, які підтверджені камеральними перевірками контролюючого органу, а відтак не можуть бути скасовані на підставі іншої перевірки того ж самого контролюючого органу.

З наведених підстав представник позивача просив позов задовільнити повністю.

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 14.02.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в даній адміністративній справі. Також, зазначено, що розгляд справи слід проводити за правилами загального позовного провадження, у зв`язку з чим призначено у даній справі підготовче засідання на 11 год. 00 хв. 06.03.2023 (т. 2 а.с.109).

06.03.2023 відкладено підготовче засідання у справі та призначено наступне підготовче засідання на 11:00 20.03.2023, у зв`язку із неявкою представника відповідача.

У відзиві на позовну заяву, який надійшов на адресу суду 07.03.2023, представник відповідача позовних вимог не визнав (т.2 а.с.115-118). В обґрунтування такої позиції зазначив, що ТОВ «ПРИТАНІ» до контролюючого органу подано податкові декларації з податку на додану вартість за звітний період липень-вересень 2021 року, однак в ході перевірки не надано первинних документів, відомостей/регістрів бухгалтерського обліку, підтверджуючих декларування наведених показників у податковій звітності за звітний період липень-вересень 2021 року.

Отже, в порушення п.44.1, п. 44.6 ст.44, п. 46.1. ст. 46, п.85.2 ст.85п. 198.1, 198.2. ст. 198, п.200.1, п.200.4 статті 200 Кодексу, Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 28.01.2016 №21, який зареєстрований в Міністерстві юстиції України 29.01.2016 за №159/28289 враховуючи ненадання до перевірки первинних документів та інших документів які належать/пов`язані з предметом перевірки за період липень-вересень 2021 року, перевіркою встановлено завищення податкового кредиту (у ряд. 10.1 колонка Б, ряд. 17) всього на загальну суму 1761607 грн., в т.ч. за звітний період липень 2021 року на суму 820233 грн., серпень 2021 року на суму 739542 грн., вересень 2021 року на суму 354618 грн., жовтень 2021 року на суму 38015 грн. та листопад 2021 року на суму 36052 грн., грудень 2021 квітень 2022 року на суму 35563,0 грн.

Зведені відомості щодо задекларованих ТзОВ «ПРИТАНІ» та встановлених у ході проведення перевірки сум податкових зобов`язань, податкового кредиту, податку на додану вартість за період з 01.07.2021 по 30.04.2022 року наведено в Додатку №2 до акту первірки.

Перевіркою достовірності і правильності визначення суми від`ємного значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту поточного звітного періоду (показник рядка 19 Декларації) квітень 2022 року встановлено її завищення на 35563 грн внаслідок завищення рядка 17 (колонка Б) Декларації.

Оскільки, завищення показника ряд. 17 Декларацій зі свого боку призвело до завищення показників ряд. 19 Декларацій на суму 1761607 грн., відповідно, встановлено:

- заниження податку на додану вартість на суму 272659 грн., в т.ч. за липень 2021 року на суму 93884,00 грн., серпень 2021 року на суму 45998,00 грн., вересень 2021 року на суму 132777,00 грн.

- завищення заявленого бюджетного відшкодування на суму 1453385,00 грн., в т.ч. за липень 2021 року на суму 636405,00 грн., серпень 2021 року на суму 604151,00 грн., вересень 2021 року на суму 212829,00 грн.

- завищення від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду (ряд.21 Декларації) за квітень 2022 року на суму 35563,00 грн.

Перевіркою достовірності і правильності визначення суми від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду (показник рядка 21 Декларації) встановлено її завищення на 35563 грн. внаслідок завищення показника рядка 19 Декларації.

Окрім того, відповідно до підпункту 75.1.1. пункту 75.1 статті 75 ПК України камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового, даних СОД РРО.

Отже, камеральна перевірка податкових декларацій з ТзОВ «ПРИТАНІ» липень - вересень 2021 здійснювалася виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях платника податків та без витребування чи дослідження будь яких первинних документів.

Звертає увагу, що пункт 78.2. статті 72 ПК України, контролюючим органам забороняється проводити документальні позапланові перевірки, які передбачені підпунктами 78.1.1, 78.1.4, 78.1.8 пункту 78.1 статті 78 цього Кодексу, у разі, якщо питання, що є предметом такої перевірки, були охоплені під час попередніх перевірок платника податків.

Таким чином, використовуючи словосполучення «документальні позапланові перевірки», законодавець чітко визначає якого саме виду перевірок стосується така заборона, і відповідно системний аналіз вищезазначених норм свідчить про те, що у порядку та з дотриманням вимог підпункту 78.1.12 пункту 78.1 статті 78 ПК України з повторних питань може проводитися саме документальна позапланова перевірка, а не як помилково зазначає платник камеральна перевірка, яка мала місце у даному випадку.

Вищезазначене підтверджується і тим, що відповідно до пункту 76.1. статті 76 ПК України камеральній перевірці підлягає вся податкова звітність суцільним порядком, а відтак кожна подана платником декларації проходить камеральну перевірку на предмет відповідності зовнішнім реквізитам, при цьому будь - яка наступна документальна перевірка передбачає, у тому числі повторну перевірку даних декларацій, які уже були раніше перевірені камерально.

З наведених підстав відповідач просив у задоволенні позову відмовити.

20.03.2023 відкладено підготовче засідання у справі та призначено наступне підготовче засідання на 11:00 31.03.2023, у зв`язку із неявкою представника позивача.

У відповіді на відзив (т. 2, а.с.161-173) позивач зауважив, що відзив відповідача здебільшого являє собою дубльований акт «Про результати документальної позапланової виїзної перевірки ТзОВ «ПРИТАНІ» щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні за квітень 2022 року, а тому дублювання податковим органом висновків акта перевірки не спростовують доводів позивача та є підставою для залишення такого відзиву без уваги. Щодо наведених відповідачем у відзиві на позовну заяву судових рішень інших судів, то на думку позивача, такі стосуються інших правовідносин.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 31.03.2023 закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті (т.2, а.с.202).

У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити, а представник відповідача просив у задоволенні позову відмовити повністю.

Заслухавши пояснення представників учасників справи, дослідивши письмові докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив наступне.

Судом встановлено, що ГУ ДПС у Волинській області, на підставі наказу від 20.09.2022 №1545-п, направлень на перевірку від 20.09.2022 №2679, №2677, в період з 04.10.2022 по 10.10.2022 було проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТзОВ «ПРИТАНІ», з питань дотримання податкового законодавства при декларуванні за квітень 2022 року від`ємного значення з податку на додану вартість, яке виникло за період з липня 2021 року по квітень 2022 року, у тому числі заявленого до відшкодування з бюджету, про що складено акт від 17.10.2022 №6303/07-09/40087925 (т. 1 а.с.15-19).

Перевіркою дотримання податкового законодавства при декларуванні за квітень 2022 року у Декларації від`ємного значення з ПДВ, у тому числі заявленого до відшкодування з бюджету, встановлено порушення платником податків:

- п. 44.1, п. 44.6 ст. 44, п. 46.1 ст. 46, п. 85.2 ст. 85, п. 198.1, 198.2 ст. 198, п. 200.1, п. 200.4 статті 200 Податкового кодексу України (далі ПК України), Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість від 28.01.2016 №21, оскільки «ним занижено податкове зобов`язання з ПДВ до слати на загальну суму 272 659 грн., в т.ч. за липень 2021 року на суму 93 884 грн., серпень 2021 року на суму 45 998 грн., вересень 2021 року на суму 132 777 грн.»;

- п. 44.1, п. 44.6 ст. 44, п. 46.1 ст. 46, п. 85.2 ст. 85, п. 198.1, 198.2 ст. 198, п. 200.1, п. 200.4 статті 200 ПК України, Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість від 28.01.2016 №21, оскільки «ним завищено суму ПДВ, яка підлягає бюджетному відшкодуванню на загальну суму 1 453 385 грн., в т.ч. за липень 2021 року на суму 636 405 грн., серпень 2021 року на суму 604 151 грн., вересень 2021 року на суму 212 829грн.

Бюджетне відшкодування за липень 2021 року в сумі 636 405 грн. на рахунок ТзОВ «ПРИТАНІ» зараховано/повернуто 14.09.2021, 23.10.2021 зараховано за серпень 2021 року в сумі 604 151 грн. та 23.11.2021 за вересень 2021 року в сумі 212 829 грн. в зв`язку із чим наведені суми підлягають сплаті до бюджету»;

- п. 201.1 ст. 201, п. 44.1 ст. 44, п. 200.4 ст. 200 ПК України та п.п. 4 п.5 розд. V «Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість» від 28.01.2016 №21, «в результаті чого та відповідно до абз. «в» п. 200.14 відмовлено в отриманні задекларованої суми бюджетного відшкодування ПДВ на рахунок платника у банку за квітень 2022 року в розмірі 50 000 грн.»;

- п. 44.1, п. 44.6 ст. 44, п. 46.1 ст. 46, п. 85.2 ст. 85, п. 198.1, 198.2 ст. 198, п. 200.1, п. 200.4 статті 200 ПК України, Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість від 28.01.2016 №21, оскільки «ним завищено від`ємне значення з ПДВ, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду на суму 35 563 грн.».

03.11.2022 товариством подано заперечення на акт від 17.10.2022 №6303/07-09/40087925, за результатами розгляду якого прийнято рішення, що висновки акту від 17.10.2022 №6303/07-09/40087925 відповідають вимогам чинного законодавства та підстав для задоволення вимог, викладених в запереченні немає (т.1 а.с. 20-23).

В подальшому товариством були отримані податкові повідомлення-рішення від 23.11.2022 №, №, .

Вважаючи податкові повідомлення-рішення від 23.11.2022 № (форма «В4»), яким зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість на суму 35 563,00 грн. та від 23.11.2022 № (форма «Р»), яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість на суму 1726044,00 грн., у тому числі штрафні санкції у розмірі 431511,00 грн. протиправними, позивач оскаржив їх до ДПС України, одночасно подавши клопотання про поновлення строків на оскарження, однак ДПС України винесено рішення від 11.01.2023 №942/6/99-00-06-01-05-06, яким відмовлено у поновленні пропущеного строку на подання скарги в адміністративному порядку.

За таких обставин, не погоджуючись із прийнятими суб`єктом владних повноважень податковими повідомленнями-рішеннями, ТзОВ «ПРИТАНІ» звернулося до адміністративного суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України № 2755-VI від 02.12.2010 (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, далі ПК України).

У пп. 14.1.181 п. 14.1 ст. 14 ПК України надано визначення «податковий кредит» - це сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно розділу V цього Кодексу.

Пунктом 198.1 ст. 198 ПК України визначено, що до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу; ґ) ввезення товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Відповідно до п. 198.3 ст. 198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою п. 193.1 ст. 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи); ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

За правилами п. 198.6 ст. 198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями (тимчасовими, додатковими та іншими видами митних декларацій, за якими сплачуються суми податку до бюджету при ввезенні товарів на митну територію України), іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У силу п. 200.1 ст. 200 ПК України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Пунктом 200.4 статті 200 ПК України передбачено, що при від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума:

а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу -

б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету;

в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

У силу норм пунктів 44.1 і 44.3 статті 44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Платники податків зобов`язані забезпечити зберігання документів, визначених пунктом 44.1 цієї статті, а також документів, пов`язаних із виконанням вимог законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, протягом визначених законодавством термінів, але не менш як 1095 днів (2555 днів - для документів та інформації, необхідної для здійснення податкового контролю за трансфертним ціноутворенням відповідно до статей 39 та 39-2 цього Кодексу) з дня подання податкової звітності, для складення якої використовуються зазначені документи, а в разі її неподання - з передбаченого цим Кодексом граничного терміну подання такої звітності, та документів, пов`язаних з виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, - не менш як 1095 днів з дня здійснення відповідної господарської операції (для відповідних дозвільних документів - не менш як 1095 днів з дня завершення терміну їх дії).

Статтею 1 Закону України № 996-XIV від 16.07.1999 «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» (далі Закон № 996-XIV) визначено, що господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства; первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію; витрати - зменшення економічних вигод у вигляді зменшення активів або збільшення зобов`язань, що призводить до зменшення власного капіталу (за винятком зменшення капіталу за рахунок його вилучення або розподілення власниками); економічна вигода - потенційна можливість отримання підприємством грошових коштів від використання активів.

За приписами частини 1 статті 9 Закону № 996-ХІV підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Необхідність підтвердження господарських операцій первинними документами визначена також в пункті 1.2, пункті 2.1 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України № 88 від 24.05.1995, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05 червня 1995 року за №168/704 (далі Положення №88) первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, які містять відомості про господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення.

Відповідно до частини 2 статті 9 вказаного Закону та пункті 2.4 Положення №88, первинні документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях та повинні мати такі обов`язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у натуральному та/або вартісному виразі), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Вирішуючи спір по суті, суд вважає за необхідне зазначити, що в розумінні підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Згідно з пунктом 78.4 статті 78 Податкового кодексу України про проведення документальної позапланової перевірки керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу приймає рішення, яке оформлюється наказом.

У відповідності до пункту 79.2 статті 79 Податкового кодексу України документальна позапланова невиїзна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу виключно на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, та за умови вручення платнику податків (його представнику) у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки. Виконання умов цієї статті надає посадовим особам контролюючого органу право розпочати проведення документальної невиїзної перевірки.

Перелік підстав для проведення позапланової перевірки передбачено нормами пункту 78.1. статті 78 Податкового кодексу України.

Відповідно до підпункту 78.1.8 пункту 78.1. статті 78 Податкового кодексу України контролюючий орган проводить позапланову документальну перевірку в разі, якщо платником податку подано декларацію, в якій заявлено до відшкодування з бюджету податок на додану вартість, за наявності підстав для перевірки, визначених у розділі V цього Кодексу, та/або з від`ємним значенням з податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис. грн.

Розділом V Податкового кодексу, а саме пунктом 200.11 статті 200, встановлено, що контролюючий орган має право протягом 60 календарних днів, що настають за граничним строком подання податкової декларації, а в разі якщо така податкова декларація надана після закінчення граничного строку - за днем її фактичного подання провести документальну перевірку платника податку в разі, якщо розрахунок суми бюджетного відшкодування було зроблено за рахунок від`ємного значення, сформованого за операціями:

- за періоди до 1 липня 2015 року, що не підтверджені документальними перевірками;

- з придбання товарів/послуг за період до 1 січня 2017 року у платників податку, що використовували спеціальний режим оподаткування, визначений відповідно до статті 209 цього Кодексу.

У визначені цим пунктом терміни проводяться також документальні перевірки, передбачені підпунктом 78.1.8 пункту 78.1 статті 78 цього Кодексу.

Відповідно до пунктів 85.2, 85.6 статті 85 Податкового кодексу України платник податків зобов`язаний надати посадовим (службовим) особам контролюючих органів у повному обсязі всі документи, що належать або пов`язані з предметом перевірки. Такий обов`язок виникає у платника податків після початку перевірки. У разі відмови платника податків або його законних представників надати копії документів посадовій (службовій) особі контролюючого органу така особа складає акт у довільній формі, що засвідчує факт відмови, із зазначенням посади, прізвища, імені, по батькові платника податків (його законного представника) та переліку документів, які йому запропоновано подати. Зазначений акт підписується посадовою (службовою) особою контролюючого органу та платником податків або його законним представником. У разі відмови платника податків або його законного представника від підписання зазначеного акта в ньому вчиняється відповідний запис.

За приписами пункту 44.6 статті 44 ПК України у разі, якщо до закінчення перевірки або у терміни, визначені в абзаці другому пункту 44.7 цієї статті платник податків не надає посадовим особам контролюючого органу, які проводять перевірку, документи (незалежно від причин такого ненадання, крім випадків виїмки документів або іншого вилучення правоохоронними органами), що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, вважається, що такі документи були відсутні у такого платника податків на час складення такої звітності.

Судом встановлено, що відповідачем надіслано запит платнику податку від 06.10.2022 (т. 2, а.с.138), у якому витребовувались наступні документи: копію наказу про облікову політику, штатний розпис підприємства, затверджені підприємством норми виробництва продукції; відомості бухгалтерського обліку, узагальненої інформації про наявність основних засобів (власних, орендованих), земельних ділянок та/або інших активів; документи, які підтверджують придбання та використання паливно-мастильних матеріалів (в т.ч. договори, товарно-транспортні накладні, відомості відпуску ПММ, видачі паливних карток/талонів, чеків АЗС тощо); первинні документи на відпуск сировини/матеріалів на переробку та виходу продукції, акти переробки, відомості нарахування заробітної плати, табелів робочого часу.

Позивачем запит отримано 06.10.2022 о 12:46, строк надання документів встановлено до 12:00 07.10.2022 та надано відповідь вiд 06.10.2022, в якій зазначено, що предметом перевірки є дотримання законодавства при декларуванні за квітень 2022 року, а не липень 2021 року квітень 2022 року, окрім того дотримання податкового законодавства при декларуванні за липень 2021 вересень 2021 року було предметом камеральної перевірки, якою підтверджено правильність відповідних показників декларації, на що податковий орган склав акт від 07.10.2022 №62/07-09/40087925 про ненадання документів для перевірки (т.2 а.с.140)

Відповідно до пункту 78.2 статті 78 ПК України контролюючим органам забороняється проводити документальні позапланові перевірки, які передбачені підпунктами 78.1.1, 78.1.4, 78.1.8 пункту 78.1 статті 78 цього Кодексу, у разі, якщо питання, що є предметом такої перевірки, були охоплені під час попередніх перевірок платника податків.

При цьому, у підпункті 78.1.8 пункту 78.1 статті 78 ПК України зазначено, що документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких підстав: платником подано декларацію, в якій заявлено до відшкодування з бюджету податок на додану вартість, за наявності підстав для перевірки, визначених у розділі V цього Кодексу, та/або з від`ємним значенням з податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис. гривень.

Порядок заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість затверджено наказом Міністерства фінансів України від 28.01.2016 р. №21, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 29.01.2016 р. за № 159/28289 (далі Порядок №21).

Згідно з пунктом 5 підрозділу 4 Розділу II «Податковий кредит» Порядку №21 у рядку 16 відображається від`ємне значення, що включається до складу податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду.

У рядок 16.1 переноситься значення рядка 21 декларації за попередній звітний (податковий) період.

Тобто, значення рядку 16.1 декларації за квітень 2022 року переноситься із рядка 21 податкової декларації за березень 2022 року, отже не обраховується знову на підставі первинних документів, а лише переноситься із податкової звітності попереднього періоду.

Відповідачем вже було здійснено перевірку суми ПДВ заявленого позивачем до бюджетного відшкодування за липень-вересень 2021 року, що підтверджується результатами камеральних перевірок з ПДВ (т.1 а.с.50-57).

Відповідно, правомірність показника рядку 16.1 декларації з ПДВ за квітень 2022 року не може перевірятись на підставі первинних документів під час позапланової перевірки за квітень 2022 року, з огляду на те, що в такому випадку здійснюється арифметична перевірка відповідності суми у рядку 16.1 податкової декларації за квітень шляхом співставлення суми у рядку 21 податкової декларації за березень, а правомірність формування показника рядка 21 податкової декларації за березень 2022 року може бути перевірена лише при проведенні перевірки за березень 2022 року, а не при перевірці іншого податкового періоду квітня 2022 року.

Таким чином, у зв`язку з тим що, відповідачем вже були проведені перевірки щодо сум податку заявленого до бюджетного відшкодування за липень-вересень 2021 року та проводилась документальна позапланова перевірка виключно щодо законності декларування за квітень 2022 року від`ємного значення з ПДВ, витребування та перевірка додаткових документів за період з липня 2021 по жовтень 2021 року за запитом відповідача від 06.10.2022 знаходиться поза межами предмету призначеної наказом ГУ ДПС у Волинській області від 20.09.2022 № 1545-п перевірки.

В межах перевірки контролюючий орган має право перевіряти лише показники податкової звітності за травень 2022 року, а перевірка відповідності сформованого у попередні періоди показника рядка 21 знаходиться поза межами вказаної перевірки.

При цьому, суд не може обмежити право платника довести у судовому процесі обставини, на яких ґрунтуються його вимоги, поданням виключно тих доказів, що надавались ним під час проведення податкової перевірки.

Обов`язком суду є оцінка відповідних доказів як одна з гарантій встановлення об`єктивної істини у справі та прийняття правильного рішення у відповідності з вимогами КАС України.

Право надавати заперечення щодо висновків податкового органу та долучати до матеріалів справи докази на підтвердження таких заперечень надається платнику як на усіх стадіях податкового контролю, так і на стадіях судового процесу, на яких допускається подання учасником процесу нових доказів. В іншому випадку, обмеження судом предмету дослідження призвело би до неповноти дослідження та порушення справедливого судового розгляду.

Такого висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у своїх постановах від 07.12.2022 р. у справі № 200/6156/20-а, від 19.06.2019 року у справі № 826/7704/16, від 12.11.2018 у справі №806/434/16, від 24.01.2019 у справі №820/12113/15, від 12.02.2019 у справі №820/6512/16.

Відтак суд бере до уваги той факт, що товариством до заперечення від 03.11.2022 на Акт перевірки долучались наступні документи: копії відомостей нарахування заробітної плати та копії табелів обліку робочого часу за липень 2021 року вересень 2021 року; копія генерального договору поставки нафтопродуктів від 18.01.2021 №040202-220; копія видаткової накладної від 20.07.2021 №101821; копія ТТН від 20.07.2021 №ВРС0051882; копія видаткової накладної від 02.08.2021 №109847; копія ТТН від 02.08.2021 №ВРС0056577; копія видаткової накладної від 13.08.2021 №115158; копія ТТН від 13.08.2021 №ВРС0060347; копія лімітно-забірних карток видачі ПММ за липень 2021 року вересень 2021 року; копії накладних на передачу готової продукції і накладних-вимог на відпуск матеріалів за липень 2021 року вересень 2021 року, тобто, як встановлено судом, ті що стосуються періоду, який не охоплений документальною позаплановою виїзною перевіркою, проте витребувувались контролюючим органом, однак при їх поданні не взяті до уваги відповідачем при винесенні оскаржуваних податкових повідомлень-рішень.

З урахуванням встановлених судом фактичних обставин, перевірених доказами, та аналізу норм чинного законодавства, що регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що викладені в акті перевірки від 17.10.2022 №6303/07-09/40087925 висновки контролюючого органу не знайшли своє підтвердження в ході з`ясування обставин у справі по суті, а тому позов належить задовольнити шляхом прийняття рішення про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 23.11.2022 № (форма «В4»), яким зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість на суму 35 563,00 грн. та від 23.11.2022 № (форма «Р»), яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість на суму 1726044,00 грн., у тому числі штрафні санкції у розмірі 431511,00 грн.

Відповідно до частин першої та другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Зважаючи на викладене, суд вважає, що відповідачем не підтверджено висновки, встановлені під час перевірки, а тому оскаржувані податкові повідомлення-рішення від 23.11.2022 № та від 23.11.2022 № підлягають скасуванню, оскільки їх правомірність не знайшла підтвердження при розгляді справи судом.

При цьому, суд враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи), сформовану в пункті 58 рішення у справі Серявін та інші проти України (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (Ruiz Torija v. Spain) № 303-A, пункт 29).

Відповідно до статті 244 КАС України суд під час ухвалення рішення вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати.

Згідно частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивач при зверненні до суду з даним адміністративним позовом сплатив судовий збір у розмірі 26840,00 грн. згідно із платіжною інструкцією від 06.02.2023 №32.

Оскільки суд задовольняє позов повністю, то на користь позивача належить стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судовий збір у сумі 26840,00 грн.

Керуючись статтями 6-10, 14, 72-77, 90, 139, 159, 241-246, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Податкового кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління Державної податкової служби у Волинській області від 23.11.2022 № та №.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної податкової служби у Волинській області (43010, Волинська область, місто Луцьк, Київський майдан, 4, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРИТАНІ» (45043, Волинська область, Ковельський район, село Скулин, вулиця Центральна, будинок 87, ) судові витрати в розмірі 26 840,00 грн. (двадцять шість тисяч вісімсот сорок гривень нуль копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий

Суддя В.В. Мачульський

Повний текст рішення складено 26 квітня 2023 року