Справа № 460/2916/23
Суддя: К.М. Недашківська
Дата ухвалення: 2023-04-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
і м е н е м У к р а ї н и

25 квітня 2023 року м. Рівне №460/2916/23

Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді К.М.Недашківської, розглянув у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії.

До Рівненського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 (далі позивач) до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі відповідач), в якому позивач просить суд:

визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо відмови внести зміни у довідку про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії з врахуванням рішення суду у справі №460/3230/18 від 19.11.2019 та постанов Кабінету Міністрів України №704 від 30.08.2017 та №15 від 13.01.2021;

зобов`язати відповідача відповідно до постанов Кабінету Міністрів України №45 від 13.02.2008, №342 (п.13) від 31.05.1994, №704 від 30.08.2017 та №15 від 13.01.2021 внести зміни у довідку про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії.

Заяви по суті справи.

Позивач в позовній заяві зазначає, що на виконання постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 19.11.2019 у справі №460/3230/18 ІНФОРМАЦІЯ_2 видана Довідка від 10.12.2019 №12/1/1237. Крім того, відповідачем відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 видана Довідка від 08.07.2021 №ХГ11751/1837 про розмір грошового забезпечення для обчислення пенсії з 05.03.2019. Однак, позивач не погоджується зі складовими грошового забезпечення, які зазначені в таких довідках. За таких обставин, позивач просив позов задовольнити у повному обсязі.

Відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив про відсутність підстав для задоволення позовних вимог, оскільки постанова КМУ від 18.01.2017 №15 врегульовує питання оплати праці працівників державних органів і не стосується позивача. Довідка від 08.07.2021 №ХГ11751/1837 видана на виконання постанови КМУ від 30.08.2017 №704, тому повністю відповідає вимогам законодавства. Просив відмовити позивачу у задоволенні позову повністю.

Ухвалою суду від 20.02.2023 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Відповідно до вимог частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд при вирішенні справи керується принципами верховенства права, законності, рівності усіх учасників адміністративного процесу перед законом і судом, змагальності сторін, диспозитивності та офіційного з`ясування всіх обставин, гласності і відкритості адміністративного процесу.

Розглянувши матеріали та з`ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 відповідно до наказу Міністра оборони України від 18.11.1996 року № 491, звільнений у запас з військової служби за підпунктом «б» пункту 65 (у зв`язку зі скороченням штатів).

На момент звільнення полковник ОСОБА_1 перебував у розпорядженні Міністра оборони України. Наказом Міністра оборони України від 18.11.1996 року № 491, звільнений як колишній уповноважений Комітету з питань соціального захисту військовослужбовців по Рівненській області.

Згідно з грошовим атестатом серії НОМЕР_1 , грошове забезпечення полковника ОСОБА_1 розраховане за посадою головний спеціаліст Комітету з питань соціального захисту військовослужбовців при Кабінеті Міністрів України і складає:

- оклад за військовим званням - 78,00 грн.;

- посадовий оклад - 86,42 грн.;

- відсоткова надбавка за військову службу у розмірі 40% - 65,77 грн.

З 19.11.1996 ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_1 призначено пенсію за вислугу років за нормами Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби та деяких інших осіб». Розрахунок розміру пенсії здійснено за посадою начальника групи оперативного відділу 13 Армії підставі рапорту ОСОБА_1 від 04.12.1996.

З 1 січня 2007 року позивачу виплачується пенсія Головним управлінням Пенсійного фонду України в Рівненській області.

Постановою Рівненського міського суду Рівненської області від 26.11.2014 у справі №2а-3361/10 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, ІНФОРМАЦІЯ_4 про перерахунок пенсії за минулий час позов задоволено частково. Визнано неправомірною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_4 та Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області по призначенню, перерахунку та виплаті пенсії ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_5 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 45 від 13.02.2008 зобов`язано видати довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 для перерахунку пенсії відповідно до постанов Кабінету Міністрів України №1294 від 01.11.2007, №268 від 09.03.2006, №355 від 23.09.2012.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 19.11.2019 апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково, рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 15.07.2019 у справі №460/3230/18 скасовано, прийнято нову постанову, якою позов задоволено частково: визнано протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо ненадання до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії ОСОБА_1 , зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_2 надати до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області довідку про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії ОСОБА_1 , з врахуванням: постанови Кабінету Міністрів України від 15.06.1994 року №414; постанови Кабінету Міністрів України від 06.02.2008 року № 34; постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 року №1013, постанови Кабінету Міністрів України від 06.04.2016 року №292, постанови Кабінету Міністрів України від 18.01.2017 року №15, постанови Кабінету Міністрів України від 23.04.2012 року №355, постанови Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 року №1294, стягнуто на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 судові витрати, які складаються з судового збору за подання адміністративного позову в сумі 704,80 грн та витрат, пов`язаних з прибуттям до суду, в сумі 159,26грн.

На виконання постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 19.11.2019 у справі №460/3230/18 ІНФОРМАЦІЯ_2 видана Довідка від 10.12.2019 №12/1/1237.

Крім того, відповідачем відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 видана Довідка від 08.07.2021 №ХГ11751/1837 про розмір грошового забезпечення для обчислення пенсії з 05.03.2019, до якої увійшли такі складові грошового забезпечення: посадовий оклад 5640 грн, оклад за військовим званням (полковник) 1480 грн; відсоткова надбавка за вислугу років (50%) 3560 грн; надбавка за особливості проходження військової служби (65%) 6942 грн; надбавка за класну кваліфікацію (7%) 394,80 грн; премія (35%) 1974 грн; всього грошове забезпечення 19990,80 грн.

Позивач не погоджується зі складовими грошового забезпечення, які були визначені відповідачем, тому звернувся до суду.

Перевіривши правову та фактичну обґрунтованість мотивів, покладених суб`єктом владних повноважень в основу своїх дій, на відповідність вимогам частини другої статті 2 КАС України, яка визначає, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку; суд зазначає таке.

Щодо спірних правовідносин про відмову ІНФОРМАЦІЯ_1 внести зміни в Довідку про розмір грошового забезпечення для обчислення пенсії від 10.12.2019 №12/1/1237, яка видана на виконання постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 19.11.2019 у справі №460/3230/18, суд зазначає.

Властивістю будь-якого юридичного процесу є стадійність, тобто структурно обумовлена послідовність процесуальних дій. Проходження справи в адміністративному суді теж має стадійний характер.

Зокрема, можна виділити наступні стадії адміністративного судочинства:

1) звернення з адміністративним позовом і відкриття провадження в адміністративній справі;

2) підготовче провадження;

3) судовий розгляд та ухвалення судового рішення;

4) перегляд судового рішення (апеляційний порядок; касаційний порядок; перегляд рішення Верховним Судом України; за нововиявленими, виключними обставинами);

5) виконання судового рішення.

Розділом IV КАС України визначені процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень в адміністративних справах.

Так, у відповідності до статті 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Таким чином, набрання рішенням суду законної сили породжує певні правові наслідки, а саме: вирішується спір між сторонами, судове рішення стає загальнообов`язковим, незмінним та остаточним і може бути виконане примусово.

Згідно зі статтею 372 КАС України у разі необхідності спосіб, строки і порядок виконання можуть бути визначені у самому судовому рішенні. Так само на відповідних суб`єктів владних повноважень можуть бути покладені обов`язки щодо забезпечення виконання рішення. Судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання.

Примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому законом (частина 4 вказаної статті).

Процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень в адміністративних справах, вирішує суддя адміністративного суду одноособово, якщо інше не встановлено цим Кодексом (частина 5 вказаної статті).

Частиною 1 статті 382 КАС України встановлено, що суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах здійснюється також у порядку, встановленому статтею 287 цього Кодексу (частина 8 вказаної статті).

Також, статтею 383 КАС України передбачено, що особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Отже, наведеними нормами чинного процесуального законодавства визначено особливий процесуальний порядок оскарження дій та рішень, вчинених на виконання судових рішень, які набрали законної сили.

Зазначені правові норми КАС України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення (неналежне виконання), ухваленого на користь особи-позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням (виконанням) судового рішення в цій справі.

Отже, судове рішення виконується безпосередньо і для його виконання не вимагається ухвалення будь-яких інших, додаткових судових рішень. З огляду на вищенаведене, у разі невиконання судового рішення, позивач має право вимагати вжиття спеціальних заходів впливу на боржника, передбачених законодавством про виконавче провадження, за КАС України. Невиконання судового рішення не може бути самостійним предметом окремого судового провадження (п.33 постанови Верховного Суду від 27.11.2018 №520/11829/17 (№К/9901/51263/18)).

У позовній заяві ОСОБА_1 зазначив, що просить суд визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо відмови внести зміни до Довідки про розмір грошового забезпечення для обчислення пенсії від 10.12.2019 №12/1/1237, яка видана на виконання постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 19.11.2019 у справі №460/3230/18.

Обгрунтовуючи свої позовні вимоги в цій частині позивач посилається на порушення відповідачем при формуванні довідки та складових грошового забезпечення норм законодавства, на підставі яких прийнята постанова ВААС від 19.11.2019.

Тобто, предметом даного спору є виконання судового рішення, як вважає позивач, не у відповідності до вимог законодавства.

Всупереч зазначених норм, позивач звернувся до суду із позовною заявою у загальному порядку, в якій фактично оскаржує дії (бездіяльність) відповідача щодо виконання судового рішення в іншій справі.

Доводи позивача, викладені в позовній заяві, а саме щодо складових грошового забезпечення, з якими він не погоджується, зводяться до незгоди позивача з діями (бездіяльністю) відповідача при виконанні судового рішення, в той час як оцінка діям (бездіяльності) відповідача, вчиненим на виконання судового рішення, надається судом при розгляді заяви, поданої відповідно до статті 383 КАС України.

Суд зазначає, що між позивачем і відповідачем існують правовідносини щодо формування довідки на виконання рішення суду.

У свою чергу невиконання чи неналежне виконання судового рішення є підставою для звернення позивача до суду із заявою в порядку статті 383 КАС України, яка регулює визнання протиправними рішень, дій або бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду, а не для звернення до суду з новим позовом у загальному порядку.

Приймаючи до уваги вищенаведене в сукупності, суд дійшов висновку, що обраний позивачем спосіб захисту не усуває юридичного конфлікту та не відповідає об`єкту порушеного права, тому в такий спосіб неможливо захистити чи відновити право у разі визнання його судом порушеним, при розгляді позовної вимоги позивача щодо виконання окремого судового рішення в іншій справі.

Суд не вправі зобов`язувати виконувати рішення суду шляхом ухвалення нового судового рішення, оскільки це призведе до порушення принципу поваги до остаточного судового рішення та порушення принципу «юридичної визначеності».

Одним з основоположних аспектів верховенства права є вимога щодо юридичної визначеності, згідно з якою у разі остаточного вирішення спору судами їхнє рішення, що набрало законної сили, не може ставитися під сумнів (див. справу «Брумареску проти Румунії» (Brumarescu v. Romania) [GC], заява № 28342/95, п. 61, ECHR 1999-VII). Юридична визначеність вимагає поваги до принципу res judicata (див. там же, п. 62), тобто поваги до остаточного рішення суду. Згідно з цим принципом жодна сторона не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового до виконання рішення суду лише з однією метою домогтися повторного розгляду та винесення нового рішення у справі. Повноваження судів вищого рівня з перегляду мають здійснюватися для виправлення судових помилок і недоліків, а не задля нового розгляду справи. Таку контрольну функцію не слід розглядати як замасковане оскарження, і сама лише ймовірність існування двох думок стосовно предмета спору не може бути підставою для нового розгляду справи. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли цього вимагають відповідні вагомі й непереборні обставини (див. справу «Рябих проти Росії» (Ryabykh v. Russia), заява № 52854/99, п. 52, ECHR 2003-IX).

Наявність у КАС України спеціальних норм, спрямованих на забезпечення належного виконання судового рішення, виключає можливість застосування загального судового порядку захисту прав та інтересів стягувача шляхом подання позову.

Таким чином, вимоги про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, які прийняті (вчинені або не вчинені) на виконання судового рішення, в окремому судовому провадженні не розглядаються.

Засіб юридичного захисту, якого вимагає стаття 13 Конвенції, має бути «ефективним» як з практичної, так і з правової точки зору, тобто таким, що або запобігає стверджуваному порушенню чи його повторенню в подальшому, або забезпечує адекватне відшкодування за те чи інше порушення, яке вже відбулося. Навіть якщо якийсь окремий засіб юридичного захисту сам по собі не задовольняє вимоги статті 13, задоволення її вимог може забезпечуватися за допомогою сукупності засобів юридичного захисту, передбачених національним законодавством (рішення у справі «Вассерман проти Росії», п. 45, від 10.04.2008 року).

Відтак, якщо позивач вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю відповідача на виконання судового рішення, ухваленого Восьмим апеляційним адміністративним судом у справі №460/3230/18, порушувалися його права, свободи чи інтереси, то він повинен був звертатися до такого суду в порядку статті 383 КАС України, а не пред`являти новий адміністративний позов.

Частиною першою статті 2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Таким чином, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовної заяви в частині позовних вимог визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо відмови внести зміни, зокрема у довідку про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії від 10.12.2019 №12/1/1237 та зобов`язати відповідача внести зміни у дану довідку про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії.

Щодо спірних правовідносин про відмову ІНФОРМАЦІЯ_1 внести зміни в Довідку від 08.07.2021 №ХГ11751/1837 про розмір грошового забезпечення для обчислення пенсії з 05.03.2019, суд зазначає таке.

Спеціальним законом, який регулює правовідносини в сфері пенсійного забезпечення осіб, які перебували на військовій службі, є Закон України від 9.04.92 №2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (надалі - Закон №2262-ХІІ).

Частинами першою та третьою статті 11 Закону №2262-ХІІ визначено, що законодавство про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, базується на Конституції України і складається з цього Закону, Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та інших нормативно-правових актів України, прийнятих відповідно до цих законів.

Зміна умов і норм пенсійного забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, здійснюється виключно шляхом внесення змін до цього Закону та Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Згідно з частиною третьою статті 43 Закону №2262-ХІІ пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

За приписами частин другої та третьої статті 51 Закону №2262-ХІІ перерахунок пенсій, призначених особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей, провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців.

Перерахунок пенсій у зв`язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.

Відповідно до частини четвертої статті 63 Закону №2262-ХІІ у редакції Закону України від 06.12.16 №1774-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» (набрала чинності з 01.01.2017) усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

При цьому, за правилами частини вісімнадцятої статті 43 Закону №2262-ХІІ у разі якщо на момент призначення або виплати пенсії відбулася зміна розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення та/або були введені для зазначених категорій осіб нові щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії у розмірах, встановлених законодавством, пенсія призначається з урахуванням таких змін та/або нововведень, а призначена пенсія підлягає невідкладному перерахунку.

Так, рішенням Уряду передбачено набрання чинності з 01 березня 2018 року постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.17 №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» (надалі - Постанова №704), якою визначено розміри та порядок обчислення і виплати грошового забезпечення окремим категоріям військовослужбовців.

Пунктом 2 Постанови №704 установлено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Водночас Кабінетом Міністрів України 21.02.2018 прийнято постанову №103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» (надалі - Постанова №103), відповідно до пункту 1 якої постановлено перерахувати пенсії, призначені згідно із Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» до 1 березня 2018 р. (крім пенсій, призначених згідно із Законом особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) та поліцейським), з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа займала на дату звільнення із служби (на дату відрядження для роботи до органів державної влади, органів місцевого самоврядування або до сформованих ними органів, на підприємства, в установи, організації, вищі навчальні заклади), що визначені станом на 1 березня 2018 р. відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 р. № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб».

Цією постановою внесені зміни до Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.08 №45 (надалі - Порядок №45), пунктом 1 якого передбачено, що пенсії, призначені відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію згідно із Законом, перераховуються на умовах та в розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.

Абзацом першим пункту 5 Порядку №45 (у редакції Постанови №103) визначено, що під час перерахунку пенсій використовуються такі види грошового забезпечення, як посадовий оклад, оклад за військовим (спеціальним) званням та відсоткова надбавка за вислугу років на момент виникнення права на перерахунок пенсії за відповідною або аналогічною посадою та військовим (спеціальним) званням.

Разом з цим, суд враховує, що рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 12.12.2018 у справі №826/3858/18, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05.03.2019, визнано протиправними та нечинними пункти 1, 2 Постанови №103 та зміни до пункту 5 і додатку 2 Порядку №45.

Згідно з частиною другою статті 265 Кодексу адміністративного судочинства України нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або в окремій його частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду.

Статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Отже, пункти 1, 2 Постанови №103 та зміни до пункту 5 і додатку 2 Порядку №45, внесені Постановою №103, втратили чинність з 05 березня 2019 року.

Зокрема, Окружний адміністративний суд м. Києва у рішенні від 12.12.18 у справі №826/3858/18 зазначив, що пункти 1 та 2 Постанови №103, встановлюють відсоткове зменшення виплати пенсії військовослужбовцям, а пункт 5 і додаток 2 Порядку №45, звужують складові грошового забезпечення, що враховуються при обчисленні пенсії, відтак звужують зміст вже існуючих прав.

Аналізуючи наведені норми пенсійного законодавства, можна дійти висновку про те, що пункти 1, 2 Постанови №103 та зміни до пункту 5 і додатку 2 Порядку №45, в частині визначення складових грошового забезпечення для перерахунку пенсій, звужують зміст та обсяг існуючих прав і свобод, з огляду на те, що скасовують надбавки, доплати, підвищення і премії, які отримував позивач під час служби, та які враховувались при призначенні пенсії.

Суд враховує, що грошове забезпечення військовослужбовців, відповідно до пункту 2 Постанови №704, окрім іншого, складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, а також щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) додаткових видів забезпечення.

А відповідно до частини третьої статті 43 Закону №2262-ХІІ, щомісячні додаткові види грошового забезпечення та премії враховуються при обчисленні пенсії військовослужбовців за цим законом.

Таким чином, відповідачем виконано вимоги Порядку № 45 та видано довідку про грошове забезпечення для обчислення пенсії станом на 05.03.2019, у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 №2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», статті 9 Закону України від 20.12.1991 №2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та з врахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 2Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб».

Зокрема, до довідки від 08.07.2021 №ХГ11751/1837 про розмір грошового забезпечення для обчислення пенсії з 05.03.2019 увійшли такі складові грошового забезпечення: посадовий оклад 5640 грн, оклад за військовим званням (полковник) 1480 грн; відсоткова надбавка за вислугу років (50%) 3560 грн; надбавка за особливості проходження військової служби (65%) 6942 грн; надбавка за класну кваліфікацію (7%) 394,80 грн; премія (35%) 1974 грн; всього грошове забезпечення 19990,80 грн.

При цьому, відповідачем не враховано наступне.

Згідно з послужним списком, з 07.10.1992 по 26.11.1992 ОСОБА_1 прикомандирований до Кабінету Міністрів України із залишенням на військовій службі; з 26.11.1992 року перебував на посаді уповноваженого комітету з питань соціального захисту військовослужбовців при Кабінеті Міністрів України; з 28.09.1996 року звільнений із займаної посади і направлений в розпорядження Міністра оборони України.

Рівненський міський суд Рівненської області в постанові від 26.11.2014, яка набрала законної сили 29.01.2015, у справі № 2а-3361/10 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, ІНФОРМАЦІЯ_4 про перерахунок пенсії за минулий час встановив те, що оскільки позивач вийшов на пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби та деяких інших осіб» з посади головного спеціаліста Комітету з питань соціального захисту військовослужбовців при Кабінеті Міністрів країни, то при розрахунку (перерахунку) пенсії необхідно брати посадовий оклад встановлений за цією посадою.

Відповідно до постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 19.11.2019 у справі №460/3230/18 встановлено протиправність бездіяльності відповідача щодо неврахування правових норм постанов Кабінету Міністрів України № 268, № 34, №1013, №292, №15 щодо розміру посадового окладу при підготовці довідки про розмір та складові грошового забезпечення позивача для перерахунку пенсії.

Так, зокрема, судом зазначено, що відповідно до додатку № 3 до постанови Кабінету Міністрів України № 268 від 09 березня 2006 року «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів» (далі постанова № 268) посадовий оклад головного спеціаліста Комітету з питань соціального захисту військовослужбовців при Кабінеті Міністрів України з 12.05.2007 року складає 2033 грн.

Постановою Кабінету Міністрів України № 34 від 06.02.2008 року «Про внесення зміни до деяких постанов Кабінету Міністрів України» (далі постанова № 34) внесено зміни до постанови № 268, згідно з якими з 01.02.2008 року у межах видатків на оплату праці, затверджених у кошторисах на утримання апарату органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, органів прокуратури, судів та інших органів, внести зміну щодо підвищення на 45 відсотків посадових окладів керівних працівників, спеціалістів і службовців, розміри яких затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 9 березня 2006 року № 268 «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів». Тобто, посадовий оклад позивача з 01.02.2008 року збільшено на 45 відсотків.

Відповідно до пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2015 року № 1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» (далі постанова № 1013) у межах видатків на оплату праці, затверджених у кошторисах органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, органів прокуратури та інших органів, за рахунок виплат, пов`язаних з індексацією, надбавок, доплат, премій підвищуються на 25 відсотків посадові оклади керівних працівників, спеціалістів і службовців (крім військовослужбовців (за винятком військовослужбовців військових прокуратур), осіб рядового і начальницького складу та поліцейських), розміри яких затверджено додатками 1-37, 43-1, 43-2, 48-55 до постанови Кабінету Міністрів України від 9 березня 2006 р. № 268 «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів» з урахуванням постанов Кабінету Міністрів України від 6 лютого 2008 року № 34 «Про внесення зміни до деяких постанов Кабінету Міністрів України» та від 20 травня 2009 року № 482 «Деякі питання оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів, що фінансуються з бюджету». Тобто, посадовий оклад позивача, з урахуванням постанови № 34, з 01.12.2015 року збільшився на 25 відсотків.

Згідно з постановою Кабінету Міністрів України № 292 від 06 квітня 2016 року «Деякі питання оплати праці державних службовців у 2016 році» (далі постанова № 292), яка набрала чинності 01 травня 2016 року, посадовий оклад головного спеціаліста в секретаріаті Кабінету Міністрів України становить 4 308 грн.

Постановою Кабінету Міністрів України від 18 січня 2017 року № 15 «Питання оплати праці працівників державних органів» (далі постанова № 15), яка застосовується з 01 січня 2017 року визначено, що посадовий оклад головного спеціаліста державного органу юрисдикція якого поширюється на всю територію України становить 5900 грн.

Згідно з частиною 4 статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Тобто, Рівненським міським судом Рівненської області в постанові від 26.11.2014 року та постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 19.11.2019 у справі №460/3230/18 встановлено, що позивач вийшов на пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби та деяких інших осіб» з посади головного спеціаліста Комітету з питань соціального захисту військовослужбовців при Кабінеті Міністрів країни, тому при розрахунку (перерахунку) пенсії необхідно брати посадовий оклад встановлений за цією посадою.

Матеріалами справи підтверджено, що у довідці від 08.07.2021 №ХГ11751/1837 про розмір грошового забезпечення для обчислення пенсії розмір посадового окладу визначено в сумі 5640 грн.

Однак, Постановою Кабінету Міністрів України від 18 січня 2017 року №15 врегульовані питання оплати праці працівників державних органів.

Саме на підставі вказаної постанови з відповідними змінами повинен визначатися у довідці про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії посадовий оклад ОСОБА_1 .

Тобто, довідка від 08.07.2021 №ХГ11751/1837 була сформовано станом на 05.03.2019, тому посадовий оклад позивача мав бути визначений відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 18 січня 2017 року № 15 «Питання оплати праці працівників державних органів» (з відповідними змінами станом на 05.03.2019) як головного спеціаліста в секретаріаті Кабінету Міністрів України.

Щодо встановлення надбавки за особливості проходження служби в розмірі 100%, надбавки за класну кваліфікацію в розмірі 11% та надбавки за доступ до таємниці відповідно до постанови №414 від 15.06.1994 в розмірі 15%, на що наполягає позивач, то суд зазначає таке.

Пунктом 5 Постанови №704 надано право керівникам державних органів у межах асигнувань, що виділяються на їх утримання, установлювати:

посадові оклади військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), особам рядового і начальницького складу, посади яких не передбачені цією постановою, у розмірах, визначених затвердженими цією постановою схемами, згідно з додатками 1-11 за аналогічними посадами; посадові оклади заступникам керівників структурних підрозділів, посади яких не передбачені цією постановою, на 1-5 відсотків нижче від посадового окладу відповідного керівника; надбавку за особливості проходження служби військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби) та особам рядового і начальницького складу в розмірі до 100 відсотків посадового окладу з урахуванням окладу за військовим (спеціальним) званням та надбавки за вислугу років.

Порядок та умови виплати такої надбавки визначати керівникам державних органів залежно від якості, складності, обсягу та важливості виконуваних обов`язків за посадою;

здійснювати преміювання військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу відповідно до їх особистого внеску в загальний результат служби у межах фонду преміювання, утвореного в розмірі не менш як 10 відсотків (для військовослужбовців розвідувальних органів - не менш як 30 відсотків) посадових окладів та економії фонду грошового забезпечення.

Згідно з пунктом 6 Постанови №704 постановлено виплачувати, зокрема, надбавку за вислугу років військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби та військовослужбовців розвідувальних органів), особам рядового і начальницького складу в розмірах згідно з додатком 16, а військовослужбовцям розвідувальних органів (крім військовослужбовців строкової військової служби) - в розмірі 3 відсотків посадового окладу за кожний календарний рік вислуги років, але не більше 50 відсотків посадового окладу.

Таким чином, Постановою №704 визначені нові розміри грошового забезпечення військовослужбовців, а також нові підстави і умови встановлення та нарахування грошового забезпечення, порядок виплати такого.

Відповідно до пункту 5 Порядку №45 (до змін внесених Постановою №103) для перерахунку пенсій грошове забезпечення враховується у розмірі, встановленому за відповідною посадою (посадами), в межах визначеної законодавством максимальної величини бази нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування з урахуванням таких його видів: посадовий оклад, оклад за військовим (спеціальним) званням та відсоткова надбавка за вислугу років - у розмірах, установлених Кабінетом Міністрів України або керівником державного органу у межах його повноважень на момент виникнення права на перерахунок за відповідною посадою та військовим (спеціальним) званням; надбавки за знання та використання в роботі іноземної мови, почесне звання «заслужений» чи «народний», службу в умовах режимних обмежень, спортивні звання, доплата за науковий ступінь кандидата або доктора наук та вчене звання - у розмірах, установлених Кабінетом Міністрів України на момент виникнення права на перерахунок, якщо вони були фактично встановлені особі; щомісячні надбавки, доплати та підвищення, конкретні розміри яких за відповідними посадами (категоріями) установлені Кабінетом Міністрів України - у зазначених розмірах на момент виникнення права на перерахунок; інші щомісячні надбавки, доплати (крім доплати, розмір якої визначається як різниця між розміром грошового забезпечення до і після запровадження нових умов його виплати), підвищення та щомісячна премія - у середніх розмірах, що фактично виплачені за місяць, у якому виникло право на перерахунок пенсії за відповідною посадою (посадами) у тому державному органі, звідки особа звільнилася на пенсію; щомісячні надбавки за особливі умови служби (крім надбавки за службу у віддаленій місцевості) особам, звільненим з військової служби, які проходили службу та обслуговували ядерну зброю на об`єктах «С», у складальних бригадах ремонтно-технічних баз, у складі екіпажів атомних підводних човнів, на території військових полігонів, де проводилися випробування ядерної зброї або навчання із застосуванням такої зброї, та у військових частинах, що обслуговували космодром «Байконур», якщо такі надбавки виплачувалися їм на день звільнення із служби у відсотках посадового окладу, що встановлювалися до 1 січня 2008 р. для обчислення розміру пенсії, але не більше розміру надбавок за особливі умови служби відповідно до законодавства.

Додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, скасовані чи такі, що не виплачуються на момент виникнення права на перерахунок пенсії за відповідною посадою (посадами), крім зазначених у абзаці шостому цього пункту, для перерахунку пенсії не враховуються.

Відповідною вважається посада, яка за класифікаційними характеристиками, зокрема назвою, розміром посадового окладу, функціональністю та організаційним рівнем підрозділу у структурі органу (організації, установи, військової частини тощо) прирівнюється до посади, з якої особа була звільнена (пункт 6 Порядку №45).

Отже, вказане дозволяє суду дійти висновку, що оновлена довідка повинна враховувати ті надбавки та їх відсоткові розміри, які виплачуються діючому військовослужбовцю за аналогічними посадами на дату, коли виникло право на перерахунок пенсії.

Тому, підстав зобов`язати відповідача включити у цю довідку надбавку за виконання особливо важливих завдань військовослужбовцями розвідувальних органів у розмірі 100%, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 року № 1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», немає, оскільки станом на 05.03.2019 року ця постанова втратила чинність та за аналогічною посадою ця надбавка не виплачувалась.

Щодо встановлення надбавки за особливості проходження служби в розмірі 100%, а не 65%, як зазначено довідці, то суд зазначає, що відповідно до пункту 5 Постанови №704 надано право керівникам державних органів у межах асигнувань, що виділяються на їх утримання установлювати, в тому числі, надбавку за особливості проходження служби військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби) та особам рядового і начальницького складу в розмірі до 100 відсотків посадового окладу з урахуванням окладу за військовим (спеціальним) званням та надбавки за вислугу років. Порядок та умови виплати такої надбавки визначати керівникам державних органів залежно від якості, складності, обсягу та важливості виконуваних обов`язків за посадою.

Надбавка за особливості проходження служби в розмірі 65% була визначена у довідці з врахуванням виплати такої надбавки військовослужбовцям за аналогічною посадою відповідно до вимог Постанови №704.

Постановою Кабінету Міністрів України № 414 від 15 червня 1994 року затвердженого положення «Про види, розміри і порядок надання компенсації громадянам у зв`язку з роботою, яка передбачає доступ до державної таємниці» (далі постанова № 414). Дана постанова є чинною.

Пунктом 2 цієї постанови визначено, що особам, які працюють в умовах режимних обмежень, установлюється надбавка до посадових окладів (тарифних ставок) залежно від ступеня секретності інформації:

відомості та їх носії, що мають ступінь секретності «особливої важливості», - 20 відсотків;

відомості та їх носії, що мають ступінь секретності «цілком таємно», - 15 відсотків;

відомості та їх носії, що мають ступінь секретності «таємно», - 10 відсотків.

Позивач стверджує те, що він мав доступ до державної таємниці, що має ступінь секретності «цілком таємно», однак відповідач цю обставину не з`ясував.

Суд вважає, що відповідач не довів правомірності своїх дій щодо неврахування при підготовці довідки про розмір та складові грошового забезпечення позивача для перерахунку пенсії, правових норм постанови № 414, щодо розміру надбавки до посадового окладу за роботу, яка передбачає доступ до державної таємниці.

Щодо надбавки за класну кваліфікацію, суд зазначає таке.

Судом встановлено, що відповідності до постанови КМУ «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 07.11.2007 № 1294 до додаткових видів грошового забезпечення також відноситься і надбавка за кваліфікацію «майстра» в розмірі 11% посадового окладу. Саме в такому розмірі позивачу була встановлена дана надбавка.

Відповідно до постанови КМУ «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30.08.2017 №704 надбавка за кваліфікацію визначена в розмірі 7 відсотків посадового окладу.

Проте, суд зазначає, що надбавка за класну кваліфікацію в розмірі 11% посадового окладу була визначена позивачу раніше до набрання чинності Постанови №704, тому повинна бути збережена і при перерахунку пенсії позивача.

Тому, позовні вимоги в цій частині підлягають до задоволення.

Оскільки факт наявності у позивача порушеного права знайшов своє підтвердження у ході розгляду справи, то суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог частково.

За правилами частини третьої статті 139 КАС України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

На користь позивача підлягає стягненню сума судового збору у розмірі 536 грн 80 коп, сплачена відповідно до квитанції від 15.02.2023, оригінал якої знаходиться в матеріалах справи, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

Керуючись статтями 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :
Адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо відмови внести зміни у довідку від 08.07.2021 №ХГ11751/1837 про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 для обчислення пенсії.

Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 внести зміни у довідку від 08.07.2021 №ХГ11751/1837 про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 для обчислення пенсії з врахуванням Постанови Кабінету Міністрів України від 18 січня 2017 року № 15 «Питання оплати праці працівників державних органів» (з відповідними змінами станом на 05.03.2019), постанови Кабінету Міністрів України № 414 від 15 червня 1994 року «Про види, розміри і порядок надання компенсації громадянам у зв`язку з роботою, яка передбачає доступ до державної таємниці» та висновків суду.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 суму судового збору в розмірі 536 грн 80 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_2 )

Відповідач - ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_2 , ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_3 )

Повний текст рішення складений 25 квітня 2023 року

Суддя К.М. Недашківська