Справа № 200/4543/22
Суддя: Аканов О.О.
Дата ухвалення: 2023-04-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 квітня 2023 року Справа№200/4543/22

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Аканова О.О., розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (місцезнаходження: 84122, Донецька область, м.Слов`янськ, площа Соборна, 3, ), Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (місцезнаходження: 18000, Черкаська область, місто Черкаси, ВУЛИЦЯ СМІЛЯНСЬКА, будинок 23, ) про

визнання протиправним та скасування рішення № 58 від 15.02.2022 про відмову у призначенні пенсії позивачу за вислугою років;

зобов`язання призначити, нарахувати та виплатити позивачу пенсію за вислугою років з 27.01.2022 відповідно до ст.ст. 6, 7, 12, 13, 56, пункту «г» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 5 листопада 1991 року № 1788-XII з зарахуванням до розрахунку стажу за пенсією за вислугою років наступних періодів: періоди роботи за вислугою років з 01.06.1993 по 28.06.1993 відповідно до трудової книжки, періоди роботи за вислугою років з 29.06.1993 по 17.08.1993 (0р.1м.19д.), з 08.09.1994 по 26.01.2022, відповідно до довідки №13-01/55-37 ВК від 26.01.2022, виданою Державним підприємством «Маріупольський морський торгівельний порт», період роботи та навчання за списком №2 з 01.09.1982 по 18.06.1986 та з 01.08.1986 по 28.10.1986, періоди служби та роботи за списком №1 з 30.10.1986 по 01.12.1989 та з 16.02.1990 по 15.05.1993, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач з вернувся до Донецького окружного адміністративного суду з вищевказаним позовом.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначив, що після досягнення 55 років 27.01.2022 звернувся до Пенсійного фонду України з заявою про призначення пенсії за вислугою років. Рішенням відповідача №58 від 15.02.2022 позивачу відмовлено в призначенні пенсії в зв`язку з тим, що «до спеціального стажу не зараховано період роботи з 05.11.2001 по 11.10.2017, оскільки посада водія-докер, механізатор (докер-водій) не передбачена списком професій, яка дає право на вислугу років. Вказав, що в рішенні також зазначено, що вік заявника 55 років. Страховий стаж особи становить 38 років 10 місяців 27 днів. Спеціальний стаж за вислугою років 7 років 03 місяців 16 днів. На думку позивача, відповідач безпідставно не зарахував до вислуги років періоди роботи з 05.11.2001 по 11.10.2017 хоча уточнюючі довідки були долучені до заяви про призначення пенсії.

Також позивач в позовній заяві вказав, що відповідачем безпідставно не зарахував позивачу до пільгового стажу періоди роботи, навчання та перебуванні на військовій службі за списком №1, №2, хоча спірні періоди підтверджуються трудовою книжкою.

Відповідач Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області подав відзив на адміністративний позов та письмові пояснення в яких позовні вимоги не визнав, просив відмовити в їх задоволенні з наступних підстав.

За результатами розгляду заяв прийнято рішення про відмову у призначенні пенсії за вислугу років відповідно статті 55 Закону 1788 у зв`язку з відсутність необхідного спеціального стажу. Зазначили, що рішення про відмову в призначенні пенсії від 04.02.2022 №58 прийнято Головним управлінням Пенсійного фонду України в Кіровоградській області, рішення про відмову у призначенні пенсії від 15.02.2022 №58 - Головним управлінням Пенсійного фонду України в Черкаській області.

Відповідачем - Головним управлінням Пенсійного фонду України в Черкаській області до суду надано відзив на позовну заяву, обґрунтований тим, що згідно із записами у трудовій книжці позивач в період з 05.11.2001 по 11.10.2017 працював на посадах водій-докер, механізатор (водій-докер), тобто на посадах, які не передбачені пунктом г статті 55 Закону України Про пенсійне забезпечення. Згідно з документами, наданими до заяви про призначення пенсії встановлено: загальний страховий стаж позивача становить 38 років 10 місяців 27 днів, стаж за вислугу років становить 7 років 3 місяці 16 днів. Вказали, що позивач позивач не навів доказів щодо наявності в нього достатнього спеціального страхового стажу (не менше 26 років 6 місяців), що дає право на отримання пенсії відповідно до пункту г статті 55 Закону України Про пенсійне забезпечення. Також зазначили, що Головним управлінням рішення щодо наявності у позивача права на пенсію за Списком № 1 або Списком № 2 не приймалось.

Ухвалою суду від 08 листопада 2022 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження в адміністративній справі; розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні без повідомлення сторін).

Законом України від 24 лютого 2022 року N 2102-IX, затверджено Указ Президента України від 24 лютого 2022 року N 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", згідно якого, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Указом Президента України №133/2022 Про продовження строку дії воєнного стану в Україні, у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб.

Законом України Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" від 21 квітня 2022 року N 2212-IX, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб.

Законом України Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" від 22 травня 2022 року №2263-ІХ, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб.

Законом України Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" від 15 серпня 2022 року №2500-ІХ, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб.

Законом України «Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" від 16.11.2022 р. №2738-IX строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 21 листопада 2022 року строком на 90 діб.

Законом України «Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" від 06.02.2023 №2915-ІХ строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 19 лютого 2023 року строком на 90 діб.

Враховуючи викладене в Україні продовжує діяти воєнний стан.

Відповідно до ст. 12-2 Закону України Про правовий режим воєнного стану від 12 травня 2015 року № 389-VIII, в умовах правового режиму воєнного стану суди, органи та установи системи правосуддя діють виключно на підставі, в межах повноважень та в спосіб, визначені Конституцією України та законами України.

Рішенням Ради суддів України від 24 лютого 2022 року N 9, з урахуванням положень статті 3 Конституції України про те, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю рекомендовано зборам суддів, головам судів, суддям судів України у випадку загрози життю, здоров`ю та безпеці відвідувачів суду, працівників апарату суду, суддів оперативно приймати рішення про тимчасове зупинення здійснення судочинства певним судом до усунення обставин, які зумовили припинення розгляду справ.

Згідно п. 4 опублікованих 02.03.2022 року Радою суддів України Рекомендацій щодо роботи судів в умовах воєнного стану, судам України рекомендовано усіх доступних працівників, по можливості, перевести на дистанційну роботу.

Місцезнаходження Донецького окружного адміністративного суду визначено м.Слов`янськ Донецької області.

У зв`язку з активізацією проведення бойових дій на території Донецької області та прилеглих областей, виникнення загрози безпеці, здоров`ю та життю людей, головою Донецького окружного адміністративного суду 26 лютого 2022 року прийнято наказ №14/І-г. Про запровадження особливого режиму роботи Донецького окружного адміністративного суду у вигляді дистанційної роботи. Наказом запроваджено особливий режим роботи з 26 лютого 2022 року до закінчення воєнного стану, і до дня відновлення роботи суду у звичайному режимі.

Суд, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, що підтверджується паспортом НОМЕР_2 .

08.02.2022 позивач звернувся з заявою про призначення/перерахунок пенсії.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області №58 від 15.02.2022 позивачу відмовлено в призначенні пенсії за вислугою років. в зв`язку з відсутністю необхідного спеціального стажу. До спеціального стажу не враховано період роботи з 05.11.2001 по 11.10.2017, оскільки посада водій-докер, механізатор (водій-докер) не передбачена списком професій, які дають право на вислугу років. Страховий стаж становить 38 років 10 місяців 27 днів, стаж за вислугу років становить 7 років 3 місяці 16 днів.

Відповідно трудової книжки НОМЕР_3 від 23 травня 1985 позивач:

з 01.09.1982 по 01.07.1986 навчався в Жданівському індустріальному технікумі (диплом НОМЕР_4 );

01.08.1986 прийнятий електрогазозварником в тр. «Донбасдомнаремонт» (наказ №147 від 05.08.1986);

28.10.1986 звільнений в зв`язку з призовом в армію (наказ №250 від 27.10.1986);

з 31.10.1986 по 01.12.1989 служба в армії (в/б НОМЕР_5 );

16.02.1990 прийнятий мартенівський цех підручним сталевара в ВО «Азовмаш» (наказ №7 від 15.02.1990);

15.05.1993 звільнений за власним бажанням (наказ №20 від 20.05.1993);

01.06.1993 прийнятий учнем докера-механізатора УКК в Маріупольський морський торгівельний порт (наказ №400-к від 01.06.1993);

29.06.1993 переведений докером-механізатором (наказ №509 від 29.06.1993);

17.08.1993 звільнений за власним бажанням (наказ №674-к від 17.08.1993);

08.09.1994 прийнятий докером-механізатором Маріупольський морський торгівельний порт (наказ №642-к від 08.09.1994);

01.06.2002 переведений водієм-докером (наказ №710 від 01.06.2002);

01.08.2005 переведений механізатором (водій-докер) (роспор.212 від 01.08.2005);

26.01.2022 звільнений за власним бажанням у зв`язку з виходом на пенсію (наказ №277 від 28.12.2022).

В матеріалах справи наявні наступні документи, які підтверджують навчання, роботу та перебування в армії позивача:

диплом НОМЕР_4 , виданий позивачу в тому, що він навчався в Жданівському індустріальному технікумі в період з 1982 по 1986 отримав кваліфікацію технік-технолог;

військовий квиток НОМЕР_6 про перебування позивача в армії в період з 31.10.1986 по 01.12.1989;

особова картка №4061; наказ (розпорядження) №148к; архівні довідки від 06.01.2022 №0256/05-01.

На виконання вимог ухвали суду відповідачем - Головним управлінням Пенсійного фонду України в Черкаській області надані пояснення, відповідно до яких період роботи позивача з 01.01.2022 по 26.01.2022 не врахований Головним управлінням до страхового стажу позивача, оскільки на момент прийняття спірного рішення про відмову у призначенні пенсії відомості щодо сплати страхових внесків за вказаний період відсутні.

Відповідачем - Головним управлінням Пенсійного фонду України в Черкаській області на виконання вимог ухвали суду надані додаткові пояснення, в яких зазначено, що зараховано: до страхового стажу період навчання з 01.09.1982 по 18.06.1986 в Жданівському індустріальному технікумі; до страхового стажу період роботи з 01.08.1986 по 28.10.1986 електорозварювальником ручного зварювання у Жданівському спеціалізованому управлінні №5 тресту «Донбасдомнаремонт» по ремонту металургійних печей і обладнання; до страхового стажу період проходження строкової військової служби з 30.10.1986 по 01.12.1989; до страхового стажу період роботи з 16.02.1990 по 15.05.1993 підручним сталевара на виробничому об`єднанні «АЗОВМАШ»; до страхового стажу період роботи з 01.06.1993 по 28.06.1993 учнем докерамеханізатора УКК у Маріупольському морському торговельному порту; до спеціального стажу період роботи за вислугою років з 29.06.1993 по 17.08.1993 та з 08.09.1994 по 04.11.2001 докером-механізатором у Маріупольському морському торговельному порту, відповідно до довідки № 13-01/55-37 ВК від 26.01.2022, виданою Державним підприємством «Маріупольський морський торгівельний порт» до страхового стажу період роботи з 05.11.2001 по 31.12.2021 в Маріупольському морському торговельному порту відповідно до довідки № 13-01/55- 37 ВК від 26.01.2022, виданою Державним підприємством «Маріупольський морський торгівельний порт», з урахуванням даних персоніфікованого обліку та інформації про сплату страхових внесків. Страховий стаж складає 38 років 10 місяців 27 днів.

При ухваленні рішення суд виходив з наступних мотивів та керувався такими положеннями законодавства.

Україна є […] правова держава (стаття 1 Конституції України).

Людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави (стаття 3 Конституції України).

Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними (стаття 46 Конституції України).

Згідно з пунктом 6 частини 1 статті 92 Конституції України виключно законами України визначаються основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення.

Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян, регулюються Законом України від 05 листопада 1991 року №1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон №1788-ХІІ) та Законом України від 09 липня 2003 року №1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закону №1058-ІV).

Закон №1788-ХІІ був ведений в дію з 01 січня 1992 року - в частині норм, що стосуються призначення і виплати пенсій та коригування рівнів пенсій, призначених до введення цього Закону; з 01 квітня 1992 року - в повному обсязі.

Згідно з пунктом «г» статті 55 Закону №1788-ХІІ, в редакції від 05 листопада 1991 року, право на пенсію за вислугу років мали механізатори (докери-механізатори) комплексних бригад на вантажно-розвантажувальних роботах у портах: чоловіки - після досягнення 55 років і при загальному стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 20 років на зазначеній роботі […].

Підпунктом 4 пункту 2 розділу І Закону України від 2 березня 2015 року №213-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» (далі - Закон №213-VIII) пункт «г» статті 55 Закону №1788-ХІІ був викладений в такій редакції:

«Право на пенсію за вислугу років мають:

г) механізатори (докери-механізатори) комплексних бригад на вантажно-розвантажувальних роботах у портах - після досягнення 55 років і при стажі роботи:

для чоловіків - не менше 30 років, з них не менше 20 років на зазначеній роботі;

для жінок - не менше 25 років, з них не менше 15 років на зазначеній роботі.

За відсутності стажу роботи, встановленого абзацами другим і третім цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року право на пенсію за вислугу років надається за наявності стажу роботи, встановленого абзацами п`ятнадцятим - двадцять третім пункту «б» частини першої статті 13 цього Закону.

До досягнення віку, встановленого абзацом першим цього пункту, право на пенсію за вислугу років мають жінки 1970 року народження і старші після досягнення ними віку, встановленого абзацами третім - тринадцятим пункту «б» частини першої статті 13 цього Закону».

Отже, змінами, внесеними Законом №213-VIII до положень Закону №1788-ХІІ, підвищено на п`ять років загальний стаж роботи, необхідний для призначення пенсії за вислугу років, для категорій працівників, визначених, зокрема, пунктом «г» статті 55 Закону №1788-ХІІ.

24 грудня 2015 року Законом України №911-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» були внесені зміни до пунктів «е» та «ж» статті 55 Закону №1788-ХІІ.

Рішенням Конституційного суду України від 4 червня 2019 року № 2-р/2019 по справі №№ 1-13/2018(1844/16, 3011/16) визнані такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення пункту «а» статті 54, статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 5 листопада 1991 року №1788-XII зі змінами, внесеними законами України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 2 березня 2015 року № 213-VIII, «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 24 грудня 2015 року № 911-VIII. Положення пункту «а» статті 54, статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 5 листопада 1991 року №1788-XII зі змінами, внесеними законами України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 2 березня 2015 року №213-VIII, «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 24 грудня 2015 року №911-VIII, визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Таким чином, на момент виникнення спірних правовідносин пункт «г» статті 55 Закону №1788-ХІІ діяв в редакції від 05 листопада 1991 року, а саме право на пенсію за вислугу років мали механізатори (докери-механізатори) комплексних бригад на вантажно-розвантажувальних роботах у портах: чоловіки - після досягнення 55 років і при загальному стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 20 років на зазначеній роботі […].

Отже, для призначення пенсії за вислугу років за пунктом «г» статті 55 Закону №1788-ХІІ чоловіку, який працював механізатором (докером-механізатором) комплексних бригад на вантажно-розвантажувальних роботах у портах, останній має досягнути певного віку (55 років) та мати загальний стаж (25 років) та спеціальний стаж на зазначеній роботі (20 років).

01 січня 2004 року набув чинності Закон №1058-ІV.

Згідно з преамбулою Закону №1058-ІV цей Закон, розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду […]. Зміна умов і норм загальнообов`язкового державного пенсійного страхування здійснюється виключно шляхом внесення змін до цього Закону.

03 жовтня 2017 року Законом України №2148-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій», який набув чинності 11 жовтня 2017 року, були внесені зміни до Закону №1058-ІV.

Відповідно до пункту 16 Розділу XV «Прикінцеві положення» Закону №1058-ІV (в редакції від 11.10.2017) до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом закони України та інші нормативно-правові акти застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону. Положення Закону України «Про пенсійне забезпечення» застосовуються в частині визначення права на пенсію за вислугу років для осіб, які на день набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» (11.10.2017) мають вислугу років та стаж, необхідні для призначення такої пенсії.

Відповідно до пункту 2-1 Розділу XV «Прикінцеві положення» Закону №1058-ІV особам, які на день набрання чинності Законом України №2148-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» (11.10.2017) мають вислугу років та стаж, необхідний для призначення пенсії за вислугу років, передбачений статтями 52, 54 та 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», пенсія за вислугу років призначається за їхнім зверненням з дотриманням умов, передбачених Законом України «Про пенсійне забезпечення» […].

Судом встановлено, що рішенням відповідача № 58 від 15.02.2022 визначено позивачу стаж за вислугу років 7 років 3 місяці 16 днів. До спеціального стажу не враховано період роботи позивача з 05.11.2001 по 11.10.2017 на посадах водій-докер, механізатор (водій-докер).

Суд зазначає, що станом на 08.02.2022, день подачі заяви про призначення пенсії за вислугою років, позивач досяг 55-річного віку.

Як вбачається з додаткових пояснень відповідача, до спеціального стажу позивача враховано період його роботи за вислугою років з 29.06.1993 по 17.08.1993 та з 08.09.1994 по 04.11.2001 докером-механізатором у Маріупольському морському торговельному порту.

Суд враховує, що робота позивача на посадах водій-докер, механізатор (водій-докер) в період з 01.06.1993 по 28.06.1993, 05.11.2001 по 11.10.2017 підтверджується трудовою книжкою.

Що стосується вимог позивача про зарахуванням до розрахунку стажу за пенсією за вислугою років періодів роботи та навчання за списком №2 з 01.09.1982 по 18.06.1986 та з 01.08.1986 по 28.10.1986, періоди служби та роботи за списком №1 з 30.10.1986 по 01.12.1989 та з 16.02.1990 по 15.05.1993, суд зазначає наступне.

Позивач звернувся до відповідача з заявою про призначення пенсії за вислугою років. Відповідачем питання зарахування періодів роботи позивача за списком №1, списком №2 не вирішувалось в спірному рішенні, а тому в задоволенні позовних вимог в цій частині слід відмовити, оскількі такі вимоги є передчасними.

Що стосується вимоги позивача про зобов`язання призначити позивачу пенсію за вислугою років, суд зазначає наступне.

Дискреційні повноваження - це законодавчо встановлена компетенція владних суб`єктів, яка визначає ступінь самостійності її реалізації з урахуванням принципу верховенства права; ці повноваження полягають у застосуванні суб`єктами адміністративного розсуду при здійсненні дій і прийнятті рішень. У більш звуженому розумінні дискреційні повноваження - це можливість діяти за власним розсудом, в межах закону, можливість застосувати норми закону та вчиняти конкретні дії (або дію) серед інших, кожні з яких окремо є відносно правильними (законними).

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що вищевказана позовна вимога не підлягає задоволенню, оскільки вказані повноваження відносяться виключно до дискреційних повноважень суб`єкта владних повноважень.

Щодо позовних вимог про нарахування та виплату пенсії, суд вважає їх передчасними, оскільки відповідачем не прийнято рішення про призначення пенсії.

Що стосується позовних вимог позивача до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, суд вважає в цій частині відмовити оскільки цим відповідачем не вчинено будь-яких дій або бездіяльності щодо позивача.

Позивач просив суд призначити пенсію з 27.01.2022, але суд зазначає, звернувся до відповідача з заявою про призначення пенсії тільки 08.02.2022 року, тому така вимога не підлягає задоволенню.

Таким чином, з врахуванням вищевикладеного, обираючи спосіб захисту, суд, зважаючи на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Україною Законом № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року приходить до висновку, що з метою ефективного захисту прав позивача слід прийняти рішення про визнання протиправним та скасування рішення № 58 від 15.02.2022 про відмову у призначенні пенсії позивачу за вислугою років; зобов`язання повторно розглянути заяву від 08.02.2022 позивача, з зарахуванням до спеціального стажу позивача, відповідно до ст.ст. 6, 7, 12, 13, 56, пункту «г» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 5 листопада 1991 року № 1788-XII періодів роботи 01.06.1993 по 28.06.1993, 05.11.2001 по 11.10.2017 року з 08.02.2022.

Суд не приймає до уваги всі інші доводи та заперечення сторін, оскільки вони висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують.

Слід зазначити, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява №4909/04, відповідно до п. 58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 9 грудня 1994 року, серія A, №303-A, п.29).

Згідно з пунктом 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з нормами частини 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до положень статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до вимог частин 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Нормами частини 2 зазначеної статті встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Частиною 5 передбачено, що якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд, відповідно до положень частини п`ятої статті 77 КАС України, вирішує справу на підставі наявних доказів.

Таким чином, суд доходить висновку про часткове задоволення позову.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд зазначає наступне.

Позивачем сплачено судовий збір в розмірі 992,40 грн., що підтверджується квитанцією від 03.11.2022 року.

В зв`язку з частковим задоволенням позову, судовий збір підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача в розмірі 496,20 грн.

Керуючись статтями 2-17, 19-20, 42-47, 55-60, 72-77, 90, 94-99, 122, 124-125, 132, 139, 143, 159-165, 168, 171, 173, 192-196, 224, 225-228, 229-230, 241, 243, 245, 246, 250, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (місцезнаходження: 84122, Донецька область, м.Слов`янськ, площа Соборна, 3, ), Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (місцезнаходження: 18000, Черкаська область, місто Черкаси, ВУЛИЦЯ СМІЛЯНСЬКА, будинок 23, ) про визнання протиправним та скасування рішення № 58 від 15.02.2022 про відмову у призначенні пенсії позивачу за вислугою років; зобов`язання призначити, нарахувати та виплатити позивачу пенсію за вислугою років з 27.01.2022 відповідно до ст.ст. 6, 7, 12, 13, 56, пункту «г» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 5 листопада 1991 року № 1788-XII з зарахуванням до розрахунку стажу за пенсією за вислугою років наступних періодів: періоди роботи за вислугою років з 01.06.1993 по 28.06.1993 відповідно до трудової книжки, періоди роботи за вислугою років з 29.06.1993 по 17.08.1993 (0р.1м.19д.), з 08.09.1994 по 26.01.2022, відповідно до довідки №13-01/55-37 ВК від 26.01.2022, виданою Державним підприємством «Маріупольський морський торгівельний порт», період роботи та навчання за списком №2 з 01.09.1982 по 18.06.1986 та з 01.08.1986 по 28.10.1986, періоди служби та роботи за списком №1 з 30.10.1986 по 01.12.1989 та з 16.02.1990 по 15.05.1993 задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (місцезнаходження: 18000, Черкаська область, місто Черкаси, ВУЛИЦЯ СМІЛЯНСЬКА, будинок 23, ) № 58 від 15.02.2022 про відмову у призначенні пенсії за вислугою років ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ).

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (місцезнаходження: 18000, Черкаська область, місто Черкаси, ВУЛИЦЯ СМІЛЯНСЬКА, будинок 23, ) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) від 08.02.2022 з зарахуванням до спеціального стажу позивача, відповідно до ст.ст. 6, 7, 12, 13, 56, пункту «г» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 5 листопада 1991 року № 1788-XII, періодів роботи 01.06.1993 по 28.06.1993, 05.11.2001 по 11.10.2017 року з 08.02.2022 року.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (місцезнаходження: 18000, Черкаська область, місто Черкаси, ВУЛИЦЯ СМІЛЯНСЬКА, будинок 23, ) на користь ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) судовий збір у розмірі 496,20 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.О. Аканов