Справа № 520/10357/22
Суддя: Мельников Р.В.
Дата ухвалення: 2023-04-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Харків

20 квітня 2023 року № 520/10357/22

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Мельникова Р.В.,

за участю секретаря судового засідання - Лапіної Ю.В.,

позивача - ОСОБА_1 ,

представника позивача - Хлопова А.В.,

представника відповідача - Синюшка С.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Харківській області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом, в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати наказ № 295 від 03.06.2022 Головного управління національної поліції в Харківській області про застосування до позивача дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення із служби в поліції;

- визнати протиправним та скасувати наказ № 288 о/с від 14.06.2022 Головного управління національної поліції в Харківській області про звільнення позивача з 14.06.2022 без виплати грошового забезпечення з 01.05.2022 по 03.06.2022 з виплатою компенсації за невикористану щорічну чергову оплачувану відпустку за період з 01.01.2022 по 14.06.2022 у кількості 14 діб;

- поновити старшого сержанта поліції ОСОБА_1 на посаді поліцейського сектору реагування патрульної поліції відділення поліції №1 Куп`янського районного відділу поліції ГУНП в Харківській області;

- стягнути з відповідача на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу, починаючи з 14.06.2022 по дату прийняття рішення судом про поновлення на роботі.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що він проходить службу в поліції. Наказом ГУНП в Харківській області 03.06.2022 № 295 було застосовано дисциплінарне стягнення відносно позивача у вигляді звільнення зі служби в поліції, яке в подальшому було реалізовано у вигляді наказу від ГУНП в Харківській області від 14.06.2022 за № 288 о/с. Однак, позивачем вказано, що таке притягнення його до дисциплінарної відповідальності було здійснено відповідачем протиправно та без дотримання визначеного законодавством порядку, а отже є таким, що порушує його права. Зазначені обставини зумовили звернення позивача до суду з даним позовом задля захисту своїх порушених прав.

Ухвалою суду від 25.11.2022 року прийнято вищевказаний позов до розгляду, відкрито спрощене провадження у справі та призначено розгляд справи в спрощеному позовному провадженні.

Представником відповідача через канцелярію суду було подано відзив на позовну заяву, в якому вказано, що відповідач проти заявленого позову заперечує з підстав недоведеності та необґрунтованості. Також, представником відповідача вказано, що старший сержант поліції ОСОБА_1. на службу не прибув, відсиджувався вдома, чекаючи на «зелені коридори» або окремі вказівки керівництва, самостійно не цікавився про спосіб несення служби, отже в найважчі часи обрав пасивну поведінку, перечекав тим самим активну фазу бойових дій, чим на власному прикладі показав повне нехтування та зневажання своїм статусом та посадою поліцейського, абсолютно безвідповідальним ставленням його до Українського народу, якому він зобов`язаний служити, своїх службових обов`язків, що є грубим порушенням службової дисципліни та абсолютно дискредитує позивача як поліцейського. З огляду на зазначене, притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби в поліції є правомірним та таким, що відповідає обставинам справи.

Суд також зазначає, що представником відповідача через канцелярію суду було подано заяву про залишення позовної заяви без розгляду. В обґрунтування поданої до суду заяви представником відповідача вказано, що у даній категорії справ законодавством визначено строк для звернення до суду як місячний. Водночас, приписами ч. 4 ст.31 Закону України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України» № 2337-VIII передбачено, що поліцейський має право оскаржити застосоване до нього дисциплінарне стягнення, звернувшись до адміністративного суду протягом 15 днів з дня його ознайомлення з наказом про притягнення до дисциплінарної відповідальності. Представником відповідача вказано, що ОСОБА_1 ознайомився з наказами ГУНП в Харківській області № 295 від 03.06.2022 та № 288 о/с від 14.06.2022 - 14.06.2022 та 15.06.2022 відповідно, що підтверджується скріншотом з мобільного додатку. Отже, позивач, не виходячи на службу та не отримуючи при цьому грошове забезпечення, достеменно розумів, що був звільнений з лав Національної поліції. Відтак, кінцевим терміном для звернення з позовною заявою є 02.07.2022, натомість позовна заява відправлена до Харківського окружного адміністративного суду лише 22.11.2022, що значно перевищує встановлений законодавцем строк на оскарження прийнятого суб`єктом владних повноважень рішення. Вказані обставини, на переконання відповідача, свідчать на користь наявності підстав для залишення позовної заяви ОСОБА_1 без розгляду.

Ухвалою суду від 02.02.2023 року надано позивачу - ОСОБА_1 строк десять днів з дня отримання ухвали, для усунення недоліків позовної заяви, шляхом надання до суду заяви про поновлення строку на звернення до суду із зазначенням нових підстав для його поновлення разом із доказами поважності причин пропуску строку; повідомлено позивача про необхідність виправлення зазначених недоліків адміністративного позову; роз`яснення позивачу, що у разі невиконання вимог ухвали адміністративний позов буде залишено без розгляду на підставі п. 7 ч.1 ст.240 КАС України.

Представником позивача через канцелярію суду було подано заяву про поновлення процесуального строку, в обґрунтування якої вказано, що у первісній позовній заяві позивачем було в прохальній частині зазначено про поновлення процесуальних строків у випадку, якщо суд вважатиме такі строки пропущеними. Також, вказано, що на підтвердження надіслання відповідних наказів на номер телефону позивача відповідач надає фотографію з екрану мобільного телефону, на якій міститься повідомлення невідомого змісту з файлом, названим прізвищем позивача, а також частину іншого повідомлення (статус доставки якого взагалі є незрозумілим) з невідомим файлом, а також не вбачається можливим фактично встановити дату доставки такого повідомлення. Однак, що саме міститься у цих повідомленнях відповідач не наводить. Крім того, відповідачем не наведено достатніх доказів того, що надіслані ним повідомлення стосуються позивача. Отже, про можливе порушення своїх прав позивач дізнався 22.11.2022 року, про що свідчить супровідний лист відповідача від вказаної дати у відповідь на адвокатський запит адвоката позивача від 10.11.2022 року, також скріншот з електронної пошти щодо отримання такого листа з додатками саме 22.11.2022 року. Відтак, саме з цієї дати слід рахувати процесуальний строк для оскарження незаконних дій відповідача. В той же час, представником позивача наголошено на обставинах того, що з квітня 2022 року на території мешкання та місця роботи позивача, яким є місто Куп`янськ, зник мобільний зв`язок, через що позивач не мав можливості доступу до мережі інтернет, а відповідно і не мав доступу до всіх можливих месенджерів: Viber, WhatsApp, , тощо та електронної пошти, про що було відомо безпосередньому керівництву позивача. В той же час, зі змісту матеріалів службового розслідування вбачається, що 23.05.2022 року було складено акт огляду засобу електронної комунікації, згідно з яким головою дисциплінарної комісії разом із її членами оглянуто під час проведення службового розслідування 20.05.2022 року з мобільного телефону марки МІ5, номер НОМЕР_1 на мобільні номери за переліком (без підтвердження приналежності номеру мобільного телефону у тому числі і позивачу) направлено запрошення щодо прибуття 23.05.2022 року до УГІ ГУНП в Харківській області за адресою: вул. Студентська, 5/6, м. Харків, для надання письмових пояснень. Однак, матеріали службового розслідування не містять жодних доказів приналежності будь-якої електронної адреси чи номеру телефону позивача. Як вказано представником позивача, виклик позивача здійснювався за номером телефону, який не є офіційним номером відповідача, а отже і такий виклик не може вважатися належно здійсненим.

Позивач та представник позивача в судове засідання прибули, позовні вимоги підтримали та просили суд задовольнити позов.

Представник відповідача в судове засідання прибув, проти заявленого позову заперечував.

Суд, заслухавши пояснення позивача, представників сторін та показання свідків, встановив наступне.

ОСОБА_1 проходив службу в органах Національної поліції та працював на посаді поліцейського сектору реагування патрульної поліції відділення поліції №1 Куп`янського районного відділу поліції ГУНП в Харківській області.

У позовній заяві позивачем вказано, що з 24.02.2022 він фактично знаходився за місцем свого виконання посадових обов`язків та виконував накази свого безпосереднього керівництва, а саме: начальника Куп`янського районного відділу поліції ГУНП в Харківській області Кривошей О.М. , який залишив окуповану територію 24.02.2022, заступника начальника Куп`янського районного відділу поліції ГУНП в Харківській області Сіняєва О.М., який залишив окуповану територію 25.03.2022.

Позивачем у позовній заяві наголошено на обставинах того, що будь-яких наказів чи розпоряджень щодо його евакуації разом із безпосереднім керівництвом не надходило, як не надходило й будь-яких інших наказів чи розпоряджень щодо виїзду з місця несення служби.

Водночас, майже з почату воєнних дій на території мешкання, яке розташоване в АДРЕСА_1, та місця роботи позивача, яким є місто Куп`янськ, зник мобільний зв`язок та електроживлення, через що, як зазначає позивач, він не мав можливості доступу до мережі інтернет, а відповідно і не мав доступу до всіх можливих месенджерів: Viber, WhatsApp, Telegram та електронної пошти. З того часу, керівництво з позивачем на зв`язок не виходило.

Таким чином, позивачем вказано, що оскільки територія, на якій він перебував та виконував свої функціональні обов`язки, фактично з 27 лютого 2022 року потрапила під окупацію, він намагався якомога швидше залишити таку територію та з`явитись до безпосереднього чи вищого керівництва задля доповіді про такі обставини та подальше проходження служби і виконання наказів, проте неодноразові спроби залишити окуповану територію та повернутись на підконтрольну територію України не закінчувались успіхом, оскільки по всій окупованій території було розміщено блок-пости з військовими окупантами, які не пропускали його.

Після того, як позивачу вдалось виїхати з окупованої території та одразу після отримання доступу до мобільного зв`язку, він зв`язався зі своїм безпосереднім керівництвом і доповів про обставини, але в ході розмови отримав повідомлення від свого керівника про те, що його було звільнено з лав Національної поліції України.

Також, під час звернення позивача до управління йому було повідомлено про те, що відносно нього було проведено службове розслідування, за результатом якого прийнято рішення про звільнення з займаної посади за п.6 ч.1 ст.77 Закону України «Про національну поліцію».

З метою встановлення обставин та причин звільнення на адресу Головного управління Національної поліції в Харківській області був направлений адвокатський запит щодо отримання матеріалів службового розслідування відносно позивача.

Позивачем у позовній заяві вказано, що від відповідача було отримано матеріали службового розслідування, висновок службового розслідування відносно поліцейських Куп`янського РВП ГУНП в Харківській області, витяг із наказу Головного управління національної поліції в Харківській області №288/ос від 14.06.2022 про звільнення позивача та витяг із наказу Головного управління національної поліції в Харківській області №295 від 03.06.2022.

Так, з наявних в матеріалах справи доказів встановлено, що 09.05.2022 до Головного управління Національної поліції в Харківській області надійшов рапорт начальника Куп`янського РВП ГУНП в Харківській області полковника поліції Кривошея О.М. про те, що ним 28.04.2022 підлеглим працівникам було надано усний наказ у строк до 30.04.2022 евакуюватися на підконтрольну Україні територію та прибути за місцем дислокації підрозділу, для несення служби та виконання своїх функціональних обов`язків. Проте, з 01.05.2022 по час подання рапорту поліцейські до евакуйованого підрозділу для проходження служби не прибули, відсутні на службі без поважних причин та відповідно до виконання свої функціональні обов`язки не приступили.

Судовим розглядом справи встановлено, що з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків частиною 2 статті 14 Закону України "Про Дисциплінарний статут Національної поліції України" від 15.03.2018 року №2337-VIII передбачено проведення службового розслідування, під яким, відповідно до частини 1 статті 14 цього ж закону, розуміється діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського.

Наказом Головного управління Національної поліції в Харківській області від 10.05.2022 № 610 "Про призначення та проведення службового розслідування" було призначено та проведено службове розслідування.

За результатами проведеного службового розслідування дисциплінарною комісією було складено висновок від службового розслідування відносно поліцейських Куп`янського РВП ГУНП в Харківській області, який затверджено начальником ГУНП в Харківській області 03.06.2022 року.

Відповідно до висновку, викладеного дисциплінарною комісією, зокрема, комісія ухвалила, що відомості щодо порушення службової дисципліни з боку поліцейських Куп`янського РВП ГУНП в Харківській області, зокрема, і позивача, знайшли своє підтвердження; за вчинення дисциплінарного проступку, що виразився у відсутності на службі без поважних причин з 01.05.2022 по 03.06.2022, тим самим скоївши прогули, в порушенні вимог ч. 1 ст. 8, п. 1, 2 ч. 1 ст. 18, п. 24 ч. 1 ст. 23, ч. 2 ст. 24 Закону України «Про Національну поліцію», ч.2 ст.19 Конституції України, п.1, 2, 4, 8, 13 ч.3 ст.1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, п. 2 абзацу 1 наказу Національної поліції України від 08.04.2022 № 242, п. 1 наказу ГУНП в Харківській області від 15.08.2016 № 818, до поліцейського сектору реагування патрульної поліції відділення поліції №1 Куп`янського РВП ГУНП в Харківській області старший сержанта поліції ОСОБА_1 застосувати дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції.

Наказом Головного управління Національної поліції в Харківській області 03.06.2022 року №295 "Про застосування дисциплінарного стягнення до поліцейських ГУНП в Харківській області" за вчинення дисциплінарного проступку, що виразився у відсутності на службі без поважних причин з 01.05.2022 по 03.06.2022, тим самим скоївши прогули, в порушення вимог ч.1 ст. 8, п. 1, 2 ч.1 ст.18, п. 24 ч.1 ст. 23, ч. 2 ст. 24 Закону України "Про Національну поліцію", ч. 2 ст. 19 Конституції України, п. 1, 2, 4, 8, 13 ч. 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, п.2 абз. 1 наказу Національної поліції України від 08.04.2022 року №242, п. 1 наказу ГУНП в Харківській області від 15.08.2016 №818, застосовано до поліцейського сектору реагування патрульної поліції відділення поліції №1 Куп`янського РВП ГУНП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення із служби в поліції.

Наказом Головного управління Національної поліції в Харківській області від 14.06.2022 № 288 о/с ОСОБА_1 звільнено зі служби в поліції за пунктом 6 частини 1 статті 77 Закону України "Про Національну поліцію" у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Вважаючи свої права порушеними, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Також, суд стосовно зазначає, що відповідно до положень пункту 1 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно із пунктом 2 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Зі змісту позовних вимог встановлено, що останні стосуються надання оцінки правомірності наказів Головного управління національної поліції в Харківській області № 295 від 03.06.2022 про застосування до позивача дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення із служби в поліції та № 288 о/с від 14.06.2022 про звільнення позивача з 14.06.2022 з виплатою компенсації за невикористану щорічну чергову оплачувану відпустку за період з 01.01.2022 по 14.06.2022 у кількості 14 діб

Надаючи оцінку вказаному, суд зазначає, що згідно з пунктом 2 частини першої статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби.

Відповідно до пункту 17 частини першої статті 4 КАС України публічна служба - діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

Відтак, за характером спірних правовідносин і їх суб`єктним складом цей спір є публічно-правовим спором з приводу проходження і звільнення з публічної служби, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів.

Відповідно до частини першої статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Частиною другою цієї статті передбачено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно з частиною третьою статті 122 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Отже, КАС України передбачає можливість встановлення цим Кодексом та іншими законами спеціальних строків звернення до адміністративного суду, які мають перевагу в застосуванні порівняно із загальним шестимісячним строком, визначеним у частині другій статті 122 цього Кодексу.

Таким спеціальним строком для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби є місячний строк, установлений частиною п`ятою статті 122 КАС України.

Суд враховує доводи представника відповідача стосовно того, що позивача було повідомлено про видання оскаржуваного наказу про звільнення шляхом направлення копії такого у месенджерi, на підтвердження чого до матеріалів справи долучено скріншоти з переписки, та зазначає, що останні свідчать на користь того, що вказані листи були направлені позивачу, але враховуючи доводи позивача стосовно відсутності у останнього доступу до будь-яких месенджерів з огляду на відсутність на окупованій на той час території проживання позивача телефонного зв`язку та інтернету у період з 24.02.2022 року по 11.09.2022 року, що підтверджується довідкою Великобурлуцької селищної ради від 23.01.2023 року №433 та відповідачем під час розгляду справи не спростовано, то відсутні підстави вважати, що повідомлення позивача у такому випадку було здійснено належним чином.

В той же час, матеріали справи свідчать на користь того, що наказ про звільнення позивачем було отримано 22.11.2022 року, що підтверджується листом відповідача від 22.11.2022 року у відповідь на адвокатський запит від 10.11.2022 року.

Отже, суд приходить до висновку, що оскільки із даним позовом до суду позивач звернувся 22.11.2022 року шляхом його направлення до суду із використанням системи "Електронний суд", що підтверджується матеріалами справи, то позовну заяву було подано до суду у межах місячного строку, визначеного частиною п`ятою статті 122 КАС України.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про необґрунтованість та недоведеність заяви представника відповідача, а причини пропущення ОСОБА_1 строку на звернення до суду належить вважати поважними.

Отже, стосовно заявлених позивачем позовних вимог та заперечень проти них суд зазначає наступне.

Частиною 1 статті 1 Закону України "Про Національну поліцію" (далі - Закон № 580-VIII) встановлено, що Національна поліція України - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

За визначенням статті 3 Закону № 580-VIII у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

Згідно з частиною 1 статті 17 Закону № 580-VIII поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.

У частині 1 статті 18 Закону № 580-VIII передбачені обов`язки поліцейського зокрема: 1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; 2) професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; 3) поважати і не порушувати прав і свобод людини.

Частиною 1 ст. 59 Закону № 580-VIII визначено, що служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень.

Наказом МВС України від 09.11.2016 № 1179 затверджено Правила етичної поведінки поліцейських.

Ці Правила поширюються на всіх поліцейських, які проходять службу в Національній поліції України. Дотримання вимог цих Правил є обов`язком для кожного поліцейського незалежно від займаної посади, спеціального звання та місцеперебування.

Метою цих Правил є урегулювання поведінки поліцейських з дотриманням етичних норм, формування в поліцейських почуття відповідальності перед суспільством і законом за свої дії та бездіяльність, а також сприяння посиленню авторитету та довіри громадян до поліції.

Статтею 64 Закону № 580-VIII визначена Присяга працівника поліції.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 19 Закону № 580-VIII у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону. Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Дисциплінарним статутом Національної поліції України, затвердженим Законом України від 15.03.2018 № 2337-VІІІ (надалі - Дисциплінарний статут) визначається сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження.

У відповідності до ч.2 ст.1 Дисциплінарного статуту службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського визначених статтею 18 Закону України "Про Національну поліцію", зобов`язує поліцейського: бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України; поважати права, честь і гідність людини, надавати допомогу та запобігати вчиненню правопорушень; безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їх повноважень та відповідно до закону; утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейські виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України; утримуватися від висловлювань та дій, що порушують права людини або принижуючи честь і гідність людини; знати і виконувати заходи безпеки під час несення служби, дотримуватись правил внутрішнього розпорядку.

Частиною 3 ст.1 Дисциплінарного статуту встановлено, що до змісту службової дисципліни також віднесено такі обов`язки поліцейського як: 1) бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України; 2) знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки; 3) поважати права, честь і гідність людини, надавати допомогу та запобігати вчиненню правопорушень; 4) безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону; 5) вживати заходів до негайного усунення причин та умов, що ускладнюють виконання обов`язків поліцейського, та негайно інформувати про це безпосереднього керівника; 6) утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України; 7) утримуватися від висловлювань та дій, що порушують права людини або принижують честь і гідність людини; 8) знати і виконувати заходи безпеки під час несення служби, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку; 9) підтримувати рівень своєї підготовки (кваліфікації), необхідний для виконання службових повноважень; 10) берегти службове майно, забезпечувати належний стан зброї та спеціальних засобів; 11) поважати честь і гідність інших поліцейських і працівників поліції, надавати їм допомогу та стримувати їх від вчинення правопорушень; 12) дотримуватися правил носіння однострою та знаків розрізнення; 13) сприяти керівникові в організації дотримання службової дисципліни, інформувати його про виявлені порушення, у тому числі вчинені іншими працівниками поліції; 14) під час несення служби поліцейському заборонено перебувати у стані алкогольного, наркотичного та/або іншого сп`яніння.

Згідно з ч. 1 ст. 11 Дисциплінарного статуту за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

Відповідно до ст.12 Дисциплінарного статуту дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Приписами ст.13 Дисциплінарного статуту передбачено, що дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.

Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони.

До поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції.

Відповідно до положень ст.14 Дисциплінарного статуту службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського.

Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків.

Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.

Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Відповідно до частини 7 статті 19 Дисциплінарного статуту у разі встановлення вини поліцейського за результатами проведеного службового розслідування видається письмовий наказ про застосування до поліцейського одного з видів дисциплінарного стягнення, передбаченого статтею 13 цього Статуту, зміст якого оголошується особовому складу органу поліції.

Згідно з частиною 8 статті 19 Дисциплінарного статуту під час визначення виду стягнення керівник враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

У відповідності до пункту 3 статті 22 Дисциплінарного статуту Національної поліції України щодо виконання дисциплінарних стягнень - дисциплінарні стягнення у виді звільнення з посади, пониження у спеціальному званні на один ступінь та звільнення із служби в поліції виконуються (реалізуються) шляхом видання наказу по особовому складу.

Підставою для застосування до поліцейського дисциплінарних стягнень, перелік яких визначено у статті 13 Дисциплінарного статуту є вчинення дисциплінарного проступку, тобто протиправних, винних дій чи бездіяльність, що полягає в порушенні поліцейським службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Перелічені у статті 13 Дисциплінарного статуту види дисциплінарних стягнень застосовуються виходячи із обставин і характеру проступку, особи поліцейського, обставин, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередньої поведінки поліцейського, його ставлення до служби, ступеня його вини.

Звільнення зі служби в поліції є найсуворішим видом дисциплінарного стягнення за порушення службової дисципліни та є крайнім заходом дисциплінарного впливу. Передумовою звільнення поліцейського за вчинення дисциплінарного правопорушення, пов`язаного зі здійсненням службової діяльності, має бути грубе порушення службової дисципліни, встановлене внаслідок ретельного службового розслідування та підтверджене належним доказами.

Відповідно до ч.10 ст. 14 Дисциплінарного статуту порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України встановлюється Міністерством внутрішніх справ України.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України № 893 від 07.11.2018 року затверджено Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України, що зареєстрований в Міністерстві юстиції України 28 листопада 2018 р. за № 1355/32807 (далі - Порядок №893).

Пунктом 1 розділу 2 Порядку №893 передбачено, що підставами для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації, рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Відповідно до п. 1 розділу 5 Порядку № 893 проведення службового розслідування полягає в діяльності дисциплінарної комісії із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин його вчинення, установлення причин і умов учинення дисциплінарного проступку, вини поліцейського, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин учинення дисциплінарних проступків.

Приписами п.п.2 та 3 розділу 4 Порядку №893 визначено, що поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, під час його проведення має право: надавати пояснення, подавати відповідні документи та матеріали, що стосуються обставин, які досліджуються; подавати клопотання про отримання і залучення до матеріалів розслідування нових документів, отримання додаткових пояснень від осіб, які мають стосунок до справи; ознайомлюватися з матеріалами, зібраними під час проведення службового розслідування, робити їх копії за допомогою технічних засобів з урахуванням обмежень, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, Законами України "Про захист персональних даних", "Про державну таємницю" та іншими законами; подавати скарги на дії осіб, які проводять службове розслідування; брати участь у розгляді справи на відкритому засіданні дисциплінарної комісії; користуватися правничою допомогою, послугами представника.

Поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, має право відмовитися від надання пояснень.

Відповідно до пункту 1 розділу V Порядку №893 проведення службового розслідування полягає в діяльності дисциплінарної комісії із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин його вчинення, установлення причин і умов учинення дисциплінарного проступку, вини поліцейського, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин учинення дисциплінарних проступків.

Згідно з п. 4 розділу V Порядку №893 службове розслідування має встановити: наявність чи відсутність складу дисциплінарного проступку в діянні (дії чи бездіяльності) поліцейського, з приводу якого (якої) було призначено службове розслідування; наявність чи відсутність порушень положень законів України чи інших нормативно-правових актів, організаційно-розпорядчих документів або посадових інструкцій; ступінь вини кожної з осіб, що вчинили дисциплінарний проступок; обставини, що пом`якшують або обтяжують ступінь і характер відповідальності поліцейського чи знімають безпідставні звинувачення з нього; відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень; вид і розмір заподіяної шкоди; причини та умови, що призвели до вчинення дисциплінарного проступку.

На підставі п.1 Розділу VI Порядку №893 зібрані під час проведення службового розслідування матеріали та підготовлені дисциплінарною комісією документи формуються нею у справу.

Підсумковим документом службового розслідування є висновок службового розслідування, який складається зі вступної, описової та резолютивної частин. Висновок службового розслідування готує і підписує дисциплінарна комісія.

У разі якщо за результатами розгляду матеріалів службового розслідування (справи) дисциплінарна комісія встановить наявність у діях (бездіяльності) поліцейського дисциплінарного проступку, керівнику, який призначив службове розслідування, вносяться пропозиції щодо накладення на поліцейського дисциплінарного стягнення

Відповідно до п.4 розділу 6 Порядку №893 в описовій частині висновку службового розслідування викладаються відомості, встановлені під час проведення службового розслідування: обставини справи, зокрема обставини вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, час, місце, спосіб, мотив учинення дисциплінарного проступку, його наслідки (їх тяжкість), що настали у зв`язку з цим; посада, звання, прізвище, ім`я, по батькові, персональні дані (дата і місце народження, освіта, період служби в поліції і на займаній посаді - із дотриманням вимог Закону України "Про захист персональних даних"), відомості, що характеризують поліцейського, стосовно якого проводиться службове розслідування, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень; пояснення поліцейського щодо обставин справи, а в разі відмови від надання такого пояснення - інформація про засвідчення цього факту відповідним актом про відмову надати пояснення чи поштове повідомлення про вручення або про відмову від отримання виклику для надання пояснень чи повернення поштового відправлення з позначкою про невручення; пояснення безпосереднього керівника поліцейського щодо обставин справи; пояснення інших осіб, яким відомі обставини справи; документи та матеріали, що підтверджують та (або) спростовують факт учинення дисциплінарного проступку; обставини, що обтяжують або пом`якшують відповідальність поліцейського, визначені статтею 19 Дисциплінарного статуту Національної поліції України; причини та умови, що призвели до вчинення виявленого дисциплінарного проступку, обставини, що знімають із поліцейського звинувачення.

Положеннями ст. 16 Дисциплінарного статуту службове розслідування проводиться та має бути завершено не пізніше одного місяця з дня його призначення керівником.

У разі потреби за вмотивованим письмовим рапортом (доповідною запискою) голови дисциплінарної комісії, утвореної для проведення службового розслідування, його строк може бути продовжений наказом керівника, який призначив службове розслідування, або його прямим керівником, але не більш як на один місяць. При цьому загальний строк проведення службового розслідування не може перевищувати 60 календарних днів.

До строку проведення службового розслідування не зараховується документально підтверджений час перебування поліцейського, стосовно якого проводиться службове розслідування, у відрядженні, на лікарняному (у період тимчасової непрацездатності) або у відпустці.

Службове розслідування вважається завершеним у день затвердження керівником, який призначив службове розслідування, чи особою, яка його заміщує, висновку за результатами службового розслідування. Якщо закінчення строку проведення службового розслідування припадає на вихідний чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день.

Згідно із ч.12 ст. 19 Дисциплінарного статуту у разі притягнення до дисциплінарної відповідальності поліцейського, який має дисциплінарне стягнення і вчинив дисциплінарний проступок, дисциплінарне стягнення, що застосовується, повинно бути суворішим, ніж попереднє.

Під час розгляду справи судом встановлено, що на підставі висновків службового розслідування позивача за допущення порушень службової дисципліни, що виразилось у порушенні вимог ч.1 ст. 8, п. 1, 2 ч.1 ст.18, п. 24 ч.1 ст. 23, ч. 2 ст. 24 Закону України "Про Національну поліцію", ч. 2 ст. 19 Конституції України, п. 1, 2, 4, 8, 13 ч. 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, п.2 абз. 1 наказу Національної поліції України від 08.04.2022 року №242, п. 1 наказу ГУНП в Харківській області від 15.08.2016 №818.

Дисциплінарною комісією під час службового розслідування було встановлено, що 09.05.2022 до ГУНП в Харківській області надійшов рапорт начальника Куп`янського РВП ГУНП в Харківській області полковника поліції Кривошеї О.М. , в якому повідомлялось про те, що ним 28.04.2022 було надано підлеглим працівникам усний наказ про евакуацію на підконтрольну Україні територію у строк до 30.04.2022 та прибуття за місцем дислокації підрозділу для несення служби та виконання своїх функціональних обов`язків, в тому числі і поліцейського сектору реагування патрульної поліції відділення поліції №1 Куп`янського районного відділу поліції ГУНП в Харківській області старшому сержанту ОСОБА_1 .

Проте, комісією вказано, що з 01.05.2022 по теперішній час, зокрема, позивач до евакуйованого підрозділу для проходження служби не прибув, був відсутній на службі без поважних причин, та, відповідно, до виконання своїх функціональних обов`язків не приступив.

Під час проведення службового розслідування свої пояснення надав начальник Куп`янського РВП ГУНП в Харківській області полковник поліції Кривошей О.М. , в яких повідомив, що він з 24.02.2022 перебував на неокупованій території, та поки була можливість підтримував телефонний зв`язок з підлеглими, які залишились на окупованій території. 28.04.2022 ним був відданий наказ своїм підлеглим, щоб вони всіма можливими шляхами виходили на неокуповану військами агресора територію. Однак, станом на 03.06.2022, на виконання наказу Кривошеї О.М. , на підконтрольну територію з окупації вийшли лише декілька поліцейських. До свого пояснення полковник поліції Кривошей О.М. додав список особового складу з номерами мобільних телефонів, за якими він телефонував своїм підлеглим.

Також, в рамках проведення службового розслідування був опитаний заступник начальника Куп`янського РВП ГУНП в Харківській області полковник поліції ОСОБА_3 , який підтвердив відомості з приводу того, що він також на виконання наказу полковника поліції Кривошей О.М. телефонував поліцейським, які перебувають на непідконтрольній території, щоб останні з 28.04.2022 евакуювались на підконтрольну Україні територію.

Опитані поліцейські Куп`янського РВП ГУНП в Харківській області: підполковник поліції ОСОБА_4 , підполковник поліції ОСОБА_5 , капітан поліції ОСОБА_6 , капітан поліції ОСОБА_7 , капітан поліції ОСОБА_8 , капітан поліції ОСОБА_9 , старший лейтенант поліції ОСОБА_10 , капітан поліції ОСОБА_11 , капітани поліції: ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , старший лейтенант поліції ОСОБА_14 , майор поліції ОСОБА_15 , лейтенант поліції ОСОБА_2., лейтенанти поліції ОСОБА_16 , ОСОБА_23. та капітани поліції ОСОБА_17 і ОСОБА_24., майори поліції: ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_25., ОСОБА_26. та ОСОБА_27., які вийшли з тимчасово окупованої території Куп`янського району Харківської області, у своїх поясненнях зазначили, що на час початку збройної агресії проти України вони перебували в м. Куп`янськ Харківської області. З 24.02.2022 по 26.02.2022 деякі поліцейські виконували свої функціональні обов`язки за місцем служби. Після окупації м. Куп`янськ, 27.02.2022 збройними силами агресора вони перебували в м. Куп`янськ разом зі своїми родинами. На тимчасово окупованій території вони перебували у м. Куп`янськ, приблизно, до кінця квітня поточного року. З представниками окупантів не співпрацювали, факти добровільної співпраці працівників Куп`янського РВП ГУНП в Харківській області з окупантами їм на той час відомі не були, безпосередніми свідками такої співпраці також не були.

З окупованої території на підконтрольну територію виїжджали колоною або самостійно разом з родинами за маршрутом м. Куп`янськ - с. Грушівка - с. Сподобівка - с. Савинці - м. Балаклія - с. Андріївка - м. Зміїв - м. Мерефа - м.Харків.

Зі змісту висновка вбачається, що дисциплінарною комісією на виконання вимог статті 27 Дисциплінарного статуту Національної поліції України 20.05.2022 з використанням засобів електронної комунікації був здійснений виклик за допомогою: смс - повідомлень (акт огляду засобів електронної комунікації від 23.05.2022 № 380), месенджера «Ватсап» (акт огляду засобів електронної комунікації від 23.05.2022 № 381), месенджера «Вайбер» (акт огляду засобів електронної комунікації від 23.05.2022 № 383), месенджера «Телеграм» (акт огляду засобів електронної комунікації від 23.05.2022 № 384) та на електронну адресу (акт огляду засобів електронної комунікації від 23.05.2022 № 382) всіх поліцейських, в тому числі і ОСОБА_1 , які перебувають на тимчасово окупованій території, з запрошенням прибути 23.05.2022 до УГІ ГУНП в Харківській області для надання письмових пояснень.

Станом на 23.05.2022, позивач як і низка поліцейських Куп`янського РВП ГУНП в Харківській області не прибув до УГІ ГУНП в Харківській області, про що був складений акт про відмову від надання пояснень від 23.05.2022 № 386.

Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Указом Президента України Про продовження строку дії воєнного стану в Україні від 14.03.2022 № 133/2022 передбачено продовження строку дії воєнного стану з 05 години 30 хв. 26 березня строком на 30 діб.

Указом Президента України від 18 квітня 2022 року № 259/2022 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні", який затверджено Верховною Радою України, передбачено продовжити строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб, тобто до 25 травня 2022 року.

Указом Президента України від 17 травня 2022 року №341/2022 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні", який затверджено Верховною Радою України, передбачено продовжити строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб, тобто до 23 серпня 2022 року.

Відповідно до вказаного указу Міністерство внутрішніх справ України зокрема в особі Національної поліції України, яка є структурним підрозділом зобов`язано запровадити та здійснювати передбачені Законом України «Про правовий режим воєнного стану» заходи і повноваження, необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави.

Також, дисциплінарною комісією зазначено, що поліцейські Куп`янського РВП ГУНП в Харківській області склали присягу на вірність народу України, згідно з якою присягали вірно служити народу України, дотримуватись Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права і свободи людини, честь держави, з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов`язки.

Комісією встановлено, що поліцейські Куп`янського РВП ГУНП в Харківській області, стосовно яких проводилось дисциплінарне розслідування, також були ознайомлені з вимогами наказу начальника ГУНП в Харківській області від 19.10.2021 № 2062 що, у разі вчинення ними протиправних дій, які підривають авторитет Національної поліції України в очах населення, керівництвом ГУНП в Харківській області до працівників буде прийматися безальтернативне рішення - звільнення з Національної поліції України.

Пунктом 1, 2 частини 1 статті 18 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліцейський зобов`язаний неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції та Присяги поліцейського, професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва.

Відповідно до вимог статті 12 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Відповідно вимог п. 1, 2, 4, 8, 13 ч. 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, поліцейський зобов`язаний: бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України; знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки; безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону; знати і виконувати заходи безпеки під час несення служби, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку; сприяти керівникові в організації дотримання службової дисципліни, інформувати його про виявлені порушення, у тому числі вчинені іншими працівниками поліції.

Відповідно до пункту 24 постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику розгляду судами трудових спорів» № 9 від 06.11.1992, прогулом визнається відсутність працівника на роботі як протягом усього робочого часу, так і більше трьох годин безперервно або сумарно протягом робочого дня без поважних причин.

Відповідно до вимог наказу Національної поліції України від 08.04.2022 № 242 «Про деякі питання посиленого варіанту службової діяльності на період дії на території України воєнного стану», усім працівникам підрозділів Національної поліції України установлено шестиденний робочий тиждень та відмінено вихідний день - суботу і святкові дні.

Вищевказані вимоги поліцейські Куп`янського РВП ГУНП в Харківській області, зокрема, ОСОБА_1 проігнорували та не виконали, а також у робочі дні, а саме з 01.05.2022 по 02.06.2022 були відсутні на службі без поважних причин.

Також дисциплінарною комісією було встановлено, що поліцейськими, зокрема і позивачем, було порушено внутрішній розпорядок дня поліцейських, державних службовців та працівників підрозділів ГУНП в Харківській області, затверджений наказом ГУНП в Харківській області від 15.08.2016 № 818.

У ході проведення службового розслідування обставини, що пом`якшують відповідальність поліцейських Куп`янського РВП ГУНП в Харківській області, не встановлені.

Позивачем у позовній заяві та під час розгляду справи вказано, що будь-яких наказів чи розпоряджень щодо його евакуації разом із безпосереднім керівництвом не надходило, як не надходило й будь-яких інших наказів чи розпоряджень щодо виїзду з місця несення служби. Водночас, позивачем наголошено, що майже з почату воєнних дій на території мешкання, яке розташовано в АДРЕСА_1, та місця роботи позивача, яким є місто Куп`янськ, зник мобільний зв`язок та електроживлення, через що, як зазначає позивач, він не мав можливості доступу до мережі інтернет, а відповідно і не мав доступу до всіх можливих месенджерів: Viber, WhatsApp, Telegram та електронної пошти. З того часу, керівництво з позивачем на зв`язок не виходило.

Таким чином, позивачем вказано, що оскільки територія, на якій він перебував та виконував свої функціональні обов`язки, фактично з 27 лютого 2022 року потрапила під окупацію, він намагався якомога швидше залишити таку територію та з`явитись до безпосереднього чи вищого керівництва задля доповіді про такі обставини та подальше проходження служби і виконання наказів, проте неодноразові спроби залишити окуповану територію та повернутись на підконтрольну територію України не закінчувались успіхом, оскільки по всій окупованій території було розміщено блок-пости з військовими окупантами, які не пропускали його.

Під час судового розгляду справи було допитано в якості свідків ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , якими у наданих показах вказано, що ОСОБА_1 двічі разів намагався покинути окуповану територію.

З огляду на вказані вище обставини, позивачем також було наголошено на обставинах того, що жодного усного чи письмового наказу 28.04.2022 р. і в подальшому від керівництва Куп`янського РВП ГУ НП в Харківській області або керівництва вищого рівня про необхідність у строк до 30.04.2022 евакуюватися на підконтрольну Україні території та прибути до міста Харкова, він не отримував.

Під час розгляду справи судом було допитано в якості свідка співробітника Куп`янського РВП ГУ НП в Харківській області ОСОБА_22 , який перебуваючи як і позивач у трудових відносинах із відповідачем повідомив суду про обставини того, що під час перебування на окупованій території та до виїзду з такої декілька разів бачив позивача та під час особистої бесіди наголошував на необхідності виїзду на підконтрольну Україні територію. Вказане наголошення, як було вказано свідком, ним було здійснено у вигляді рекомендації позивачу. Також, свідком у наданих показах було вказано, що з розмови із позивачем йому стало зрозуміло, що позивач покидати окуповану територію не бажає, оскільки не знає як в подальшому жити та куди їхати. Крім того, у наданих показаннях свідком було повідомлено суду про обставини того, що у певних місцях на території проживання позивача мобільний зв`язок був постійно від одного або двох операторів, жителі міста користались останнім задля зв`язку з родичами на неокупованій території, колеги свідка телефонували задля повідомлення компетентним органам відомостей про ворога, перевезення зброї та інше. Після отримання усного наказу від керівництва на виїзд з окупованої території, як зазначає свідок, ним було в телефонному режимі повідомлено співробітника Куп`янського РВП ГУ НП в Харківській області про необхідність доведення такого до усіх працівників відділення. В той же час, свідком наголошено, що хоча йому достеменно і не відомо чи був такий наказ доведений до позивача безпосередньо, проте у свідка відсутні сумніви стосовно того, що позивач був необізнаний про існування такого наказу, враховуючи обставини незначної чисельності міста та постійне спілкування працівників поліції. При цьому, свідком повідомлено суду, що значна частина поліцейських після повідомлення про існування такого наказу окуповану територію покинула, хоча і не з першого разу, та такі особи прибули до керівництва. Однак, позивач таких дій не вчинив, усного наказу керівництва не виконав.

Доказів належного повідомлення позивача про існування вказаного наказу до суду не надано та судом в рамках реалізації принципу офіційного з`ясування обставин у справі не встановлено.

Враховуючи зазначені показання свідка та з огляду на обставини справи, суд приходить до висновку, що хоча позивач і не був у встановленому законодавством порядку сповіщений про видання наказу про виїзд з окупованої території України, проте він, перебуваючи на посаді поліцейського сектору реагування патрульної поліції відділення поліції №1 Куп`янського районного відділу поліції ГУНП в Харківській області, проходив службу в лавах Національної поліції України, а відтак мав розуміти, що у зв`язку з окупацією території країною-агресором подальше виконання ним власних службових обов`язків на такій території є неможливим, що зумовлює необхідність виїзду на підконтрольну Україні територію.

Водночас, суд наголошує, що відповідно до наказу Національної поліції України від 23.02.2022 №171 «Про переведення особового складу на посилений варіант службової діяльності та Ситуаційного центру Національної поліції України й ситуаційних центрів головних управлінь Національної поліції в надзвичайний (позаплановий) режим діяльності» особовий склад Головного управління Національної поліції в Харківській області переведено на посилений варіант службової діяльності.

Статтею 24 Закону №580-VIII передбачено, що у разі виникнення загрози державному суверенітету України та її територіальної цілісності, а також у ході відсічі збройної агресії проти України органи та підрозділи, що входять до системи поліції, відповідно до законодавства України беруть участь у виконанні завдань територіальної оборони, забезпеченні та здійсненні заходів правового режиму воєнного стану у разі його оголошення на всій території України або в окремій місцевості.

У ході забезпечення та здійснення заходів правового режиму воєнного стану у разі його оголошення на всій території України або в окремій місцевості, виконання завдань територіальної оборони органи та підрозділи, що входять до системи поліції та дислокуються в межах Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, області, міста Києва, підпорядковуються відповідному начальнику Головного управління Національної поліції в Автономній Республіці Крим та місті Севастополі, області, місті Києві.

З огляду на викладене, всі поліцейські з 24.02.2022 зобов`язані були знаходитися за місцем дислокації підрозділу, в якому проходять службу та виконувати свої безпосередні функціональні обов`язки, в тому числі і завдань щодо захисту, пов`язаних із захистом територіальної цілісності України.

Доводи позивача стосовно намагань виїхати на підконтрольну Україні територію не можуть вважатися судом обґрунтованими, оскільки такі намагання ним були здійснені після спливу тривалого терміну після початку окупації міста проживання позивача, а до того часу позивачем таких намагань не здійснювалось, доказів протилежного до суду не надано.

В той же час, під час розгляду справи встановлено, що обставини відсутності позивача на робочому місці (службі) в робочий час, у період воєнного стану в Державі є підтвердженими та не спростованими, а доводи позивача щодо відсутності можливості прибути за наказом керівництва є необґрунтованими та недоведеними.

При цьому, суд зазначає, що зі змісту наданих під час розгляду справи представником відповідача пояснень встановлено, що з 09.09.2022 поліцейські ГУНП в Харківській області направлялись на деокуповані території для виконання службових завдань проте позивачем отриманий наказ про звільнення 22.11.2022, що підтверджується супровідним листом відповідача від 22.11.2022 у відповідь на адвокатський запит від 10.11.2022. Отже, позивач лише в листопаді 2022 року прибув до відповідача, хоча ще на початку вересня він міг звернутись до поліцейських та разом з ними прибути до м. Харкова, однак цього не зробив та практично місяць після того продовжував перебувати за місцем мешкання.

Суд звертає увагу, що поліцейському не надано повноважень самостійного, вільного визначення ним місця несення служби, зміну підрозділу, самостійного усунення поліцейським від виконання обов`язків за основним місцем несення служби без відповідного наказу прямого керівника.

Будь-яких належних доказів невідповідності встановлених службовим розслідуванням фактів дійсним обставинам відсутності позивача на службі ним не наведено, а судом під час розгляду справи - не встановлено.

Крім того, з тексту присяги поліцейського, неухильне дотримання якої визначено законом, вбачається, що в основі поведінки працівника поліції закладені етичні, правові та службово-дисциплінарні норми поведінки, недодержання яких утворює факт порушення присяги. Тому, складаючи присягу, поліцейський покладає на себе не тільки певні службові зобов`язання, але й моральну відповідальність за їх виконання.

Порушення присяги слід розуміти як скоєння поліцейським проступку (вчинку) проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов`язкам, підриває довіру до нього як до носія влади, що призводить до приниження авторитету органів поліції та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов`язків.

Присяга поліцейського передбачає зобов`язання виконувати обов`язки сумлінно.

Порушення присяги - це несумлінне, недобросовісне виконання обов`язків поліцейським. Про несумлінність дій (бездіяльності) поліцейського свідчить невиконання обов`язків умисно або внаслідок недбалого ставлення до них. Невиконання чи неналежне виконання поліцейським службової дисципліни є дисциплінарним проступком, вчинення якого є підставою для дисциплінарної відповідальності.

Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 05.03.2020 у справі №815/4478/16.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про те, що дисциплінарна комісія обґрунтовано дійшла висновку, що позивач, всупереч присязі поліцейського, самоусунувся від виконання своїх службових, функціональних обов`язків як поліцейського, відповідно до Закону № 580-VIII та в подальшому жодних дій спрямованих на повернення до місця дислокації підрозділу та несення служби не вчинив.

Таким чином, під час розгляду судом справи, знайшли своє підтвердження обставини невиконання позивачем своїх службових обов`язків як поліцейського, відповідно до Закону № 580-VIII, всупереч присязі поліцейського, особливо в умовах безпосередньої загрози державі Україна у зв`язку зі збройною агресією та введенням військ країни агресора, що могло сприяти послабленню внутрішньої безпеки держави.

Такі дії осіб дискредитують звання поліцейського та можуть сприйматися, як спроба підриву довіри до Національної поліції.

Відтак, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про відсутність підстав для визнання протиправним та скасування наказу № 295 від 03.06.2022 Головного управління національної поліції в Харківській області про застосування до позивача дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення із служби в поліції.

Оскільки інша частина позовних вимог позивача фактично є похідною від вказаної вище позовної вимоги, то, враховуючи висновки суду у даній справі, підстави для задоволення таких у суду відсутні.

Положеннями ст.19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до положень статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, з врахуванням вищевикладеного, повно і всебічно з`ясувавши обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Розподіл судових витрат здійснюється в порядку ст.139 КАС України.

Керуючись ст.ст. 243-246, 250, 255, 257-262, 295, 297 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління Національної поліції в Харківській області (вул. Ярославська, буд. 1/29,м. Харків,61052) про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, або спрощеного позовного провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст рішення виготовлення виготовлено 25 квітня 2023 року.

Суддя Мельников Р.В.