Справа № 420/5905/23
Суддя: Андрухів В.В.
Дата ухвалення: 2023-04-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/5905/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2023 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд під головуванням судді Андрухіва В.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_1 , про визнання протиправною та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області звернулося до суду з позовом до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про визнання протиправною та скасування постанови ВП НОМЕР_2 від 09.03.2023 року про накладення штрафу в розмірі 5100 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що Головним управлінням на підставі рішення Одеського окружного адміністративного суду від 01.12.2022 по справі №420/13714/22, яке набрало законної сили 03.01.2023, ОСОБА_1 24.02.2023 проведено перерахунок пенсії по інвалідності внаслідок війни з 01.07.2019 в розмірі фактично нарахованої суми з урахуванням додаткових вдів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) без обмеження підсумка пенсії граничним розміром 32341,72 грн.

Розмір пенсії ОСОБА_1 з 01.03.2023 становить 32377,23 грн.

Позивач вважав, що покладені судом зобов`язання виконані в повному обсязі, в порядку, встановленому чинним законодавством, та в межах повноважень, покладених на Головне управління.

Виплата нарахованої доплати пенсії за період з 01.07.2019 по 28.02.2022 в сумі 1562,44 грн. буде здійснена після виділення відповідних коштів на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду з Державного бюджету України.

Ухвалою від 12.04.2023 року прийнято до розгляду вказану позовну заяву та відкрито провадження у справі. Ухвалено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 19.04.2023 року о 14:30 год. Залучено до участі у справі в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_1 . Витребувано у відповідача належним чином засвідчені копії матеріалів виконавчого провадження ВП НОМЕР_2.

У судове засідання, призначене на 19.04.2023 року о 14:30 год., учасники справи не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, згідно приписів ч.ч. 1, 2 ст.268 КАС України.

Частиною 3 ст.268 КАС України визначено, що неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Частиною 9 статті 205 КАС України передбачено, що якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

З урахуванням вищенаведеного, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності учасників справи, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, у порядку письмового провадження.

18.04.2023 року представник відповідача подав відзив на позовну заяву, відповідно до якого вважає позов необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню. У відзиві на позовну заяву відповідач зазначив, зокрема, таке.

Безумовною підставою для накладення на боржника штрафу відповідно до 3акону є встановлення виконавцем факту невиконання рішення суду без поважних причин.

Відсутність коштів у кошторисі не звільняє державу в особі Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від обов`язку здійснити таку виплату.

Обґрунтування щодо неможливості здійснити виплату нарахованої доплати пенсії не ґрунтується на нормах закону та не підтверджено належними доказами.

Здійснення розрахунку на доплату пенсії є лише передумовою її виплати та не свідчить про виконання рішення суду у повному обсязі.

Відповідач вказав, що боржником не надано жодних доказів на підтвердження відсутності коштів, які спрямовуються для погашення заборгованості, а також не зазначено, які заходи вживаються для вирішення питання щодо виділення коштів.

Також відповідач зазначив, що кошти на сплату судового збору за оскарження постанов про накладення штрафів позивач знаходить, у той час як на виконання постанови державного виконавця про виплату заборгованості по пенсії у ГУ ПФУ кошти відсутні.

Дослідивши в письмовому провадженні наявні в матеріалах справи докази, суд встановив такі обставини.

Судом встановлено, що рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 01.12.2022 року у справі № 420/13714/22, яке набрало законної сили 03.01.2023 року, визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо обмеження з 01.07.2019 пенсії по інвалідності внаслідок війни ОСОБА_1 граничним розміром 32341 грн. 72 коп. та відмови сплачувати пенсію по інвалідності в розмірі фактично нарахованої суми; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області нарахувати та сплатити ОСОБА_1 пенсію по інвалідності внаслідок війни, починаючи з 01.07.2019 в розмірі фактично нарахованої суми з урахуванням додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) без обмеження підсумка пенсії граничним розміром 32341 грн. 72 коп., виплативши заборгованість, що виникла у зв`язку з недоплатою пенсії з 01.07.2019.

14.02.2023 року старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Чермашем Р.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП НОМЕР_2 за виконавчим листом Одеського окружного адміністративного суду №420/13714/22, виданим 03.02.2023 року, про зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області нарахувати та сплатити ОСОБА_1 пенсію по інвалідності внаслідок війни, починаючи з 01.07.2019 в розмірі фактично нарахованої суми з урахуванням додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) без обмеження підсумка пенсії граничним розміром 32341 грн. 72 коп., виплативши заборгованість, що виникла у зв`язку з недоплатою пенсії з 01.07.2019 (а.с. 18-19).

Боржника зобов`язано виконати рішення суду протягом 10 робочих днів з моменту винесення постанови.

Цією ж постановою стягнуто з боржника виконавчий збір у розмірі 26800 грн.

Листом від 02.03.2023 року "Про виконання рішення" ГУ Пенсійного фонду України в Одеській області повідомило Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), зокрема, що Головним управлінням на підставі рішення Одеського окружного адміністративного суду від 01.12.2022 по справі №420/13714/22, яке набрало законної сили 03.01.2023, ОСОБА_1 24.02.2023 проведено перерахунок пенсії по інвалідності внаслідок війни з 01.07.2019 в розмірі фактично нарахованої суми з урахуванням додаткових вдів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) без обмеження підсумка пенсії граничним розміром 32341,72 грн. Розмір пенсії ОСОБА_1 з 01.03.2023 становить 32377,23 грн. Сума доплати за період з 01.07.2019 по 28.02.2022 з урахуванням фактично виплачених сум склала 1562,44 грн. та обліковується в автоматизованих базах даних обробки пенсійної документації. Вказано, що покладені судом зобов`язання виконані в повному обсязі, в порядку, встановленому чинним законодавством, та в межах повноважень, покладених на Головне управління. Виплата нарахованої доплати пенсії за період з 01.07.2019 по 28.02.2022 в сумі 1562,44 грн. буде здійснена після виділення відповідних коштів на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду з Державного бюджету України (а.с. 20-21).

09.03.2023 року постановою старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Чермаша Р.М. за невиконання рішення суду на позивача було накладено штраф у розмірі 5100 грн. (а.с. 10-11).

Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно ч.ч. 1-2 ст.370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Відповідно до ч.2 та ч.4 ст.372 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання. Примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому законом.

Спірні правовідносини, які виникли між сторонами, регламентовані Законом України №1404-VIII від 02.06.2016 року "Про виконавче провадження" (далі за текстом - Закон №1404-VIII).

Так, статтею 1 Закону №1404-VIII визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно зі ст.5 Закону №1404-VIII примусове виконання рішень покладається, зокрема, на органи державної виконавчої служби (державних виконавців).

Відповідно до п.1 ч.1 ст.3 Закону України "Про виконавче провадження", підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Згідно частин 1, 2 статті 15 Закону №1404-VIII сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ. Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення.

Статтею 18 Закону №1404-VIII встановлені обов`язки і права виконавців. Виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний, зокрема, здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.26 Закону №1404-VIII виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, зокрема, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Відповідно до абз.1 ч.6 ст.26 Закону України №1404-VIII за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною).

Частиною 1 ст.28 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1 - 4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Згідно з ч.1 ст.63 Закону №1404-VIII за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до ч.2 вказаної статті у разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Частиною 3 ст.63 Закону №1404-VIII передбачено, що виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.

У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом.

У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Відповідно до частини 1 статті 75 Закону №1404-VIII у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

Так, відповідно до частин 1 та 2 статті 8 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 №1788-XII виплата пенсій здійснюється з коштів Пенсійного фонду України.

Пенсійний фонд України є самостійною фінансово-банківською системою, не входить до складу державного бюджету України, формується за рахунок коштів, що відраховуються підприємствами і організаціями (в тому числі й тими, що використовують працю громадян за угодами цивільно-правового характеру) на заходи соціального страхування за тарифами, диференційованими залежно від небезпечності, шкідливості, тяжкості робіт та стану інших умов праці, страхових внесків громадян, які займаються підприємницькою діяльністю, обов`язкових страхових внесків громадян, а також коштів державного бюджету України.

З процитованої норми права випливає, що виплати пенсій здійснюються територіальними управліннями Пенсійного фонду України області виключно за рахунок коштів Пенсійного Фонду України та інших джерел, визначених законодавством.

Тобто, інших фінансових можливостей, крім зазначених, для здійснення виплат управління Пенсійного фонду не має.

Окрім того, слід акцентувати увагу, що відповідно до статей 23 та 116 Бюджетного кодексу України, будь-які бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету можна здійснювати лише за наявності відповідного бюджетного призначення, встановленого законом про Державний бюджет України. Взяття зобов`язань без відповідних бюджетних асигнування та здійснення видатків бюджету з перевищенням бюджетних призначень є порушенням бюджетного законодавства.

За такого правового регулювання випливає висновок, що негативні наслідки для боржника за невиконання рішення суду наступають лише у випадку, якщо це пов`язано з неповажними причинами, а відтак державний виконавець, на час прийняття рішення про накладення штрафу, має встановити такий факт.

Таким чином, суд враховує доводи позивача, що виконання судового рішення в частині виплати нарахованої доплати пенсії за період з 01.07.2019 по 28.02.2022, можливе лише за наявності відповідного бюджетного призначення за рахунок Державного бюджету.

Разом з тим, суд зауважує, що оскаржувана постанова ВП НОМЕР_2 від 09.03.2023 року про накладення штрафу на позивача винесена з підстав того, що станом на 09.03.2023 року вимоги виконавчого документа не виконано.

Так, рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 01.12.2022 року у справі № 420/13714/22, яке набрало законної сили 03.01.2023 року, зокрема, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області нарахувати та сплатити ОСОБА_1 пенсію по інвалідності внаслідок війни, починаючи з 01.07.2019 в розмірі фактично нарахованої суми з урахуванням додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) без обмеження підсумка пенсії граничним розміром 32341 грн. 72 коп.

Як вбачається з наданих ГУ ПФУ в Одеській області перерахунків пенсії ОСОБА_1 , на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 01.12.2022 року у справі № 420/13714/22, у лютому 2023 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області проведено перерахунок пенсії ОСОБА_1 , яка перерахована з 01.07.2019 року з урахуванням надбавок і доплат до пенсії, обчислена та складає 32377,23 грн., до виплати - 32377,23 грн. (а.с. 14).

При цьому, відповідно до перерахунку пенсії від 24.02.2023 року, вже з 01.03.2022 року ГУ ПФУ в Одеській області проведено перерахунок пенсії ОСОБА_1 , на виконання рішення суду, яка перерахована з урахуванням надбавок і доплат до пенсії, обчислена та складає 37176,50 грн., при цьому до виплати пенсію обмежено сумою 32377,23 грн. (а.с. 15).

Також відповідно до перерахунку пенсії від 24.02.2023 року, з 01.03.2023 року ГУ ПФУ в Одеській області проведено перерахунок пенсії ОСОБА_1 , на виконання рішення суду, яка перерахована з урахуванням надбавок і доплат до пенсії, обчислена та складає 37276,67 грн., при цьому до виплати пенсію знов обмежено сумою 32377,23 грн. (а.с. 16).

Таким чином, всупереч прямим приписам судового рішення від 01.12.2022 року по справі №420/13714/22, яке набрало законної сили, щодо нарахування та сплати ОСОБА_1 пенсії по інвалідності внаслідок війни, починаючи з 01.07.2019 в розмірі фактично нарахованої суми, ГУ ПФУ в Одеській області продовжує обмежувати ОСОБА_1 виплату пенсії сумою 32377,23 грн., хоча фактично нарахована сума є значно більшою та складає з 01.03.2022 року - 37176,50 грн, а з 01.03.2023 року - 37276,67 грн. При цьому, суд у рішенні від 01.12.2022 року обмеження пенсії ОСОБА_1 розміром 32341,72 грн. не встановлював, а навпаки, зазначив, що пенсія не підлягає обмеженню максимальним розміром.

За викладених обставин, суд дійшов висновку, що боржник (ГУ ПФУ в Одеській області) не виконав рішення суду від 01.12.2022 року у справі № 420/13714/22 не лише в частині виплати пенсіонеру доплати за період з 01.07.2019 по 28.02.2022 (в цій частині причина невиконання є поважною), а й в частині нарахування пенсіонеру пенсії в розмірі фактично нарахованої суми, без обмеження підсумка пенсії граничним розміром, обмеживши розмір пенсії, починаючи з 01.03.2023 року. Таке обмеження призвело і до неправильного нарахування доплати за період з 01.07.2019 по 28.02.2022.

Отже, суд вважає, що ГУ ПФУ не виконало рішення суду від 01.12.2022 року у справі № 420/13714/22 в частині нарахування ОСОБА_1 пенсії в розмірі фактично нарахованої суми, без обмеження підсумка пенсії граничним розміром, починаючи з 01.03.2023 року, та в частині суми нарахованої доплати, і поважні причини для невиконання рішення суду в цій частині відсутні.

Також суд вважає зазначене вище виконання ГУ ПФУ судового рішення ілюзорним, оскільки замість обмеження пенсії розміром 32341,72 грн. пенсіонер продовжує отримувати пенсію, обмежену максимальним розміром, але вже сумою 32377,23 грн.

З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що відповідач, виносячи оскаржувану постанову ВП НОМЕР_2 від 09.03.2023 року про накладення штрафу в розмірі 5100 грн., діяв на підставі Закону України "Про виконавче провадження" та у межах своїх повноважень, і оскаржувана постанова відповідає вимогам ч.2 ст.2 КАС України.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч.1 ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області є безпідставними та необґрунтованими, а тому не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 2, 5-6, 9, 72, 77, 139, ч.9 ст.205, ч.4 ст.229, ст.ст. 241-246, 268, 269, 287 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (вул. Канатна, 83, м. Одеса, 65107, ) до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (адреса: вул. Розумовська, 37, м. Одеса, 65091, ), за участю третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 ) про визнання протиправною та скасування постанови ВП НОМЕР_2 від 09.03.2023 року про накладення штрафу в розмірі 5100 грн. - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Суддя В.В. Андрухів