Справа № 280/5983/22
Суддя: Бойченко Юлія Петрівна
Дата ухвалення: 2023-04-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

26 квітня 2023 року Справа № 280/5983/22 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі судді Бойченко Ю.П., розглянувши в порядку письмового, за правилами спрощеного провадження адміністративну справу

за позовом Служби автомобільних доріг у Запорізькій області (69095, м. Запоріжжя, вул. Українська, 50)

до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Запорізькій області (69005, м. Запоріжжя, вул. Сєдова, 12)

про визнання протиправним та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Служби автомобільних доріг у Запорізькій області (далі також - позивач) до Запорізького відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Запорізькій області (далі також - відповідач), в якій позивач просить суд визнати протиправним та скасувати рішення відповідача від 14.09.2022 №82 про повернення страхових коштів Фонду та застосування фінансових санкцій за порушення порядку використання страхових коштів Фонду.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що не погоджується з оскаржуваним рішенням, вважає його протиправним та таким, що порушує його права. Звертає увагу, що ні паспортом бюджетної програми на 2022 рік за КПКВП 3111020 «Розвиток мережі та утримання автомобільних доріг загального користування державного значення», ні кошторисом на утримання Служби автомобільних доріг у Запорізькій області не передбачені видатки на сплату штрафу за неправомірно витрачені кошти та на неправомірно витрачених страхових коштів Фонду. Щодо порушення Службою автомобільних доріг у Запорізькій області абзацу 1 частини 1 статті 22, частини 10 статті 22, абзацу 4 частини 2 статті 34 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 23.09.1999 №1105-XIV (далі - Закон №1105-XIV) в частині призначення та виплати допомоги по тимчасовій непрацездатності ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 ), який є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (категорія 1), зазначає наступне. Згідно наказу від 18.09.2015 №165-В ОСОБА_1 нараховані та виплачені відпускні за 25 днів з 28.09.2015 по 23.10.2015. 30.10.2015 в бухгалтерію Служби автомобільних доріг у Запорізькій області наданий лікарняний лист АГВ 298974 ОСОБА_1 з 01.10.2015 по 21.10.2015. Одночасно був наданий наказ від 26.10.2015 №192-В про перенесення щорічної відпустки, та утримані кошти на відпускні з 01.10.2015 по 21.10.2015 за 20 днів, тобто подвійної оплати не було. Лікарняний лист на 21 день в сумі 5 765,13 грн. нарахований з першого дня за рахунок коштів Фонду соціального страхування. Надалі лікарняний лист АГВ 298974 відображений у звіті Ф4-ФСС «Звіт по коштах загальнообов`язкового державного соціального страхування у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням» в колонках 5 та 6 розділу ІІ, як пільга по допомогах постраждалим внаслідок Чорнобильської катастрофи для відшкодування з державного бюджету згідно п. 8 Порядку використання коштів державного бюджету для виконання програм, пов`язаних із соціальним захистом громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.09.2005 №936 (далі - Порядок №936). Щодо порушення вимоги частини 2 статті 34 Закону №1105-XIV стосовно ОСОБА_2 (далі - ОСОБА_2 ) вказує наступне. У зв`язку з отриманою травмою ОСОБА_2 тривалий час знаходився на лікарняному та отримував допомогу по тимчасовій непрацездатності за рахунок коштів Фонду соціального страхування, не отримуючи заробітну плату. У позивача на виконанні перебуває постанова державного виконавця Олександрівської державної виконавчої служби про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію, та інші доходи боржників відносно ОСОБА_2 щодо виконання судового рішення на підставі виконавчого листа у справі №335/5899/17, виданого 29.08.2017. Кошти для оплати лікарняних за рахунок Фонду соціального страхування надходять на спеціальний рахунок в банку. У зв`язку з відсутністю заробітної плати та необхідністю перерахування аліментів, утриманих з лікарняних, та надання звітів про здійснення відрахування та виплати до державної виконавчої служби, ОСОБА_2 надав заяви на перерахування належних йому коштів лікарняних, як застрахованої особи, на його картковий рахунок 75 %, а 25 % на картковий рахунок ОСОБА_3 , аліменти його сину. Таким чином, від Фонду соціального страхування на спеціальний рахунок Служби автомобільних доріг у Запорізькій області для виплати лікарняних ОСОБА_2 надійшло 142 483,36 грн., з них перераховано: податок на доходи з фізичних осіб 25 647,01 грн.; військовий збір 2 137,24 грн.; на картковий рахунок ОСОБА_2 86 024,33 грн.; на картковий рахунок ОСОБА_3 (аліменти) 28 674,78 грн.; разом 142 483,36 грн. Отже, сума коштів, яка надійшла на спеціальний рахунок для виплати лікарняних ОСОБА_2 142 483,36 грн. дорівнює сумі фактично використаних коштів, факт зайвого використання коштів Фонду відсутній. Звертає увагу, що допомога по тимчасовій непрацездатності, яка виплачується за рахунок коштів Фонду соціального страхування і оплата перших 5 днів тимчасової непрацездатності, яка виплачується за рахунок роботодавця, є базою для утримання аліментів. Просить позов задовольнити.

Ухвалою суду від 24.10.2022 відкрито провадження у справі №280/5983/22; ухвалено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Запорізькій області надало письмовий відзив (вх. від 08.11.2022 №42952), в якому вказує, що Запорізьким відділенням Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Запорізькій області на підставі наказу від 26.08.2022 №265-ОД та направлення на проведення документальної перевірки від 26.08.2022 №20 проведено планову документальну перевірку дотримання порядку використання страхувальником страхових коштів Фонду за період з 01.07.2015 по 30.06.2022. За результатами перевірки складено Акт перевірки дотримання страхувальником вимог законодавства у сфері загальнообов`язкового державного соціального страхування від 07.09.2022 №20. За результатами розгляду акту Управлінням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Запорізькій області прийнято рішення від 14.09.2022 №82 про повернення страхових коштів Фонду та застосування фінансових санкцій за порушення порядку використання страхових коштів Фонду у розмірі 51 659,87 грн. Звертає увагу, що між позивачем та відповідачем відсутній предмет спору, оскільки оскаржуване рішення виконане у добровільному порядку, у повному обсязі 23.09.2022. Вказує, що позивачем порушено вимоги абзацу 1 частини 1 статті 22 та частини 10 статті 22 Закону №1105-XIV, адже застрахованій особі ОСОБА_1 призначено та виплачено допомогу по тимчасовій непрацездатності за рахунок коштів Фонду на підставі листка непрацездатності серії АГВ №298974 (санаторно-курортне лікування) з 01.10.2015 по 22.10.2015 за 21 календарний день у сумі 5 765,13 грн. Але, в цей період застрахована особа ОСОБА_1 перебував у відпустці, а саме: з 28.09.2015 по 23.10.2015, що підтверджується наказом Служби автомобільних доріг у Запорізькій області від 18.09.2015 №165-В. Тобто, під час перебування на санаторно-курортному лікуванні, застрахована особа не втрачала заробітну плату, бо перебувала в оплачуваній відпустці. Звертає увагу, що перенесення відпустки на інший період у випадку санаторно-курортного лікування чинним законодавством не передбачено. Страхувальником виплачено ОСОБА_1 допомогу по тимчасовій непрацездатності та заробітну плату за весь час відпустки, що суперечить абзацу 1 частини 1 статті 22 та частини 10 статті 22 Закону №1105-XIV. Стосовно виявлених перевіркою порушень частини 2 статті 34 Закону №1105-XIV, а саме неправомірного використання страхових коштів, які були зараховані на окремий поточний рахунок Служби автомобільних доріг у Запорізькій області за період з 01.07.2015 по 30.06.2022, вказує наступне. Перевіркою встановлено, що страхові кошти, які зараховані на окремий поточний рахунок позивача за період з 01.07.2015 по 30.06.2022 частково використані не за призначенням. Частина коштів у сумі 28 674,78 грн. після отримання фінансування позивачем спрямована на оплату аліментів, а не надання матеріального забезпечення та соціальних послуг застрахованим особам, тобто сплачені сторонній особі. Вказує, що статтею 34 Закону №1105-XIV визначено заборону використання коштів Фонду на задоволення як вимог кредиторів, так і інших стягнень, відрахувань на підставі виконавчих та інших документів. Таким чином, стягнення, а також утримання на підставі особистих заяв з окремого рахунку страхувальника, у тому числі аліментів із сум допомоги по тимчасовій непрацездатності заборонено чинним законодавством. З посиланням на статтю 72 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 №1404-VIII вказує, що стягнення може бути звернено виключно за рішенням про стягнення аліментів з допомоги за державним соціальним страхуванням. На момент проведення перевірки рішення про стягнення аліментів з допомоги за державним соціальним страхуванням позивачем не надавалось. Таким чином, застрахованій особі ОСОБА_2 не виплачені належні йому кошти у загальній сумі 28 674,78 грн. Просить у задоволенні позову відмовити.

14.11.2022 позивач подав до суду «заперечення на відзив по справі», в яких не погоджується з доводами Управління, викладеними у відзиві на позовну заяву, з підстав, зазначених у позовній заяві.

18.11.2022 Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Запорізькій області подало до суду заперечення, в яких звернуло увагу, що «запереченнях на відзив по справі» позивач не надає жодного доказу чи пояснення, які спростували або заперечували твердження відповідача, викладені у відзиві на адміністративний позов та по суті є дублювання підстав позову.

Ухвалою суду від 26.04.2023 замінено відповідача з Запорізького відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Запорізькій області (69005, м. Запоріжжя, майдан Профспілок, 5; ) на Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Запорізькій області (69005, м. Запоріжжя, вул. Сєдова, 12; ).

Розглянувши матеріали та з`ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, судом встановлено наступне.

На підставі наказу від 26.08.2022 №265-ОД та направлення від 26.08.2022 №20 фахівцями Запорізького відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Запорізькій області у період з 29.08.2022 по 07.09.2022 проведена планова виїзна документальна перевірка дотримання порядку використання страхувальником - Службою автомобільних доріг у Запорізькій області страхових коштів Фонду соціального страхування України за період з 01.07.2015 по 30.06.2022.

За результатами проведеної перевірки складений акт від 07.09.2022 №20, відповідно до якого встановлені порушення:

- абзацу 1 частини 1 статті 22 Закону №1105-XIV, частини 10 статті 22 Закону №1105-XIV, а саме: «Страхувальником було призначено та виплачено допомогу по тимчасовій непрацездатності застрахованій особі ОСОБА_1 за рахунок коштів Фонду по листку непрацездатності: АГВ298974 (санаторно-курортне лікування) з 01.10.2015 по 21.10.2015 за 21 календарний день у сумі 5765,13 грн. виходячи із середньої заробітної плати 274,53 грн. (включено до заяви - розрахунку від 10.11.2015 №15177_23019_23019). Перевіркою встановлено, що застрахована особа ОСОБА_1 має посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (категорія 1). Допомога по тимчасовій непрацездатності в разі здійснення санаторно-курортного лікування надана за період, коли застрахованій особі ОСОБА_1 було надано відпустку, а саме з 28.09.2015 по 23.10.2015 (згідно наказу від 18.09.2015 №165-В). Сума неправомірно витрачених страхових коштів по листку непрацездатності АГВ298974 складає 5 765,13 грн.»;

- статті 34 Закону №1105-XIV, а саме: «Перевіркою встановлено, що страхові кошти, які зараховані Фондом соціального страхування України на окремий рахунок роботодавця для здійснення фінансування застрахованій особі ОСОБА_2 були частково спрямовані на виплату аліментів, чим порушено порядок використання коштів Фонду». Загальна сума страхових виплат становить 28 674,78 грн.

Позивач подав до Запорізького відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Запорізькій області заперечення на акт перевірки від 07.09.2022 №21/968, за результатами розгляду яких повідомлено про те, що висновки акту перевірки є обґрунтованими та такими, що відповідають вимогам чинного законодавства.

14.09.2022 Управлінням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Запорізькій області прийнято рішення про повернення страхових коштів Фонду та застосування фінансових санкцій за порушення порядку використання страхових коштів Фонду №82, яким встановлено, що поверненню до Фонду соціального страхування України підлягають неправомірно витрачені страхові кошти у сумі 34 439,91 грн. та вирішено застосувати до Служби автомобільних доріг у Запорізькій області штраф у розмірі 50% неправомірно витрачених страхових коштів у сумі 17 219,96 грн.

Не погодившись з вказаним рішенням, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку відносинам, які виникли між сторонами спору, суд зазначає таке.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Правові, фінансові та організаційні засади загальнообов`язкового державного соціального страхування, гарантії працюючих громадян щодо їх соціального захисту у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, вагітністю та пологами, від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, охорони життя та здоров`я визначено Законом №1105-XIV.

Статтею 3 Закону №1105-XIV визначені принципи соціального страхування, серед яких, зокрема, обов`язковість фінансування Фондом витрат, пов`язаних із наданням матеріального забезпечення, страхових виплат та соціальних послуг, в обсягах, передбачених цим Законом, а також принцип відповідальності роботодавців та Фонду за реалізацію права застрахованої особи на матеріальне забезпечення та соціальні послуги за цим Законом.

Згідно з частиною 1 статті 4 Закону №1105-XIV Фонд соціального страхування України є органом, який здійснює керівництво та управління загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням від нещасного випадку, у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності та медичним страхуванням, провадить акумуляцію страхових внесків, контроль за використанням коштів, забезпечує фінансування виплат за цими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування та здійснює інші функції згідно із затвердженим статутом.

Фонд має право накладати і стягувати фінансові санкції та адміністративні штрафи, передбачені законом за порушення вимог цього Закону (пункт 5 частини 1 статті 10 Закону №1105-XIV).

Пунктами 2, 4 частини 2 статті 10 Закону №1105-XIV передбачено, що на Фонд покладено обов`язок здійснювати контроль за дотриманням порядку використання страхувальником страхових коштів та контролювати правильність витрат за соціальним страхуванням, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами з питань соціального страхування.

Згідно з положеннями статті 20 Закону №1105-XIV, за страхуванням у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності надаються такі види матеріального забезпечення та соціальних послуг: 1) допомога по тимчасовій непрацездатності (включаючи догляд за хворою дитиною); 2) допомога по вагітності та пологах; 3) допомога на поховання (крім поховання пенсіонерів, безробітних та осіб, які померли від нещасного випадку на виробництві); 4) оплата лікування в реабілітаційних відділеннях санаторно-курортного закладу після перенесених захворювань і травм.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 22 Закону №1105-XIV допомога по тимчасовій непрацездатності надається застрахованій особі у формі матеріального забезпечення, яке повністю або частково компенсує втрату заробітної плати (доходу), у разі настання в неї одного з таких страхових випадків: 1) тимчасової непрацездатності внаслідок захворювання або травми, не пов`язаної з нещасним випадком на виробництві, а також тимчасової непрацездатності на період реабілітації внаслідок захворювання або травми, не пов`язаної з нещасним випадком на виробництві; 2) необхідності догляду за хворою дитиною; 3) необхідності догляду за хворим членом сім`ї; 4) догляду за дитиною віком до трьох років або дитиною з інвалідністю віком до 18 років у разі хвороби матері або іншої особи, яка доглядає за цією дитиною; 5) карантину, накладеного органами санітарно-епідеміологічної служби; 5-1) на період перебування у закладах охорони здоров`я, а також на самоізоляції під медичним наглядом у зв`язку з проведенням заходів, спрямованих на запобігання виникненню та поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), а також локалізацію та ліквідацію її спалахів та епідемій; 6) тимчасового переведення застрахованої особи відповідно до медичного висновку на легшу, нижчеоплачувану роботу; 7) протезування з поміщенням у стаціонар протезно-ортопедичного підприємства; 8) перебування в реабілітаційних відділеннях санаторно-курортного закладу після перенесених захворювань і травм.

Допомога по тимчасовій непрацездатності внаслідок захворювання або травми, не пов`язаної з нещасним випадком на виробництві та професійним захворюванням, перебування у закладах охорони здоров`я, а також на самоізоляції під медичним наглядом у зв`язку з проведенням заходів, спрямованих на запобігання виникненню та поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), а також локалізацію та ліквідацію її спалахів та епідемій, виплачується Фондом застрахованим особам починаючи з шостого дня непрацездатності за весь період до відновлення працездатності або до встановлення медико-соціальною експертною комісією (далі - МСЕК) інвалідності (встановлення іншої групи, підтвердження раніше встановленої групи інвалідності) незалежно від звільнення, припинення підприємницької або іншої діяльності застрахованої особи в період втрати працездатності, у порядку та розмірах, встановлених законодавством.

Оплата перших п`яти днів тимчасової непрацездатності внаслідок захворювання або травми, не пов`язаної з нещасним випадком на виробництві, здійснюється за рахунок коштів роботодавця у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно частини 1 статті 30 Закону №1105-XIV матеріальне забезпечення та соціальні послуги за страхуванням у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності застрахованим особам, які працюють на умовах трудового договору (контракту), гіг-контракту, іншого цивільно-правового договору та на інших підставах, передбачених законом, призначаються та надаються за основним місцем роботи (діяльності).

Порядок фінансування Фондом соціального страхування України страхувальників визначено статтею 34 Закону №1105-XIV.

Так, частиною 1 статті 34 Закону №1105-XIV, серед іншого, встановлено, що фінансування страхувальників для надання матеріального забезпечення застрахованим особам здійснюється робочими органами Фонду в порядку, встановленому правлінням Фонду.

Частиною 2 статті 34 Закону №1105-XIV передбачено, що страхувальник відкриває окремий поточний рахунок для зарахування страхових коштів у банках у порядку, встановленому Національним банком України.

Страхувальник, який є бюджетною установою, відкриває окремий рахунок для зарахування страхових коштів в органі, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної фінансової політики.

Кошти Фонду, що надходять на зазначений рахунок, обліковуються на окремому субрахунку.

Страхові кошти, зараховані на окремий поточний рахунок у банку або на окремий рахунок в органі, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів (далі - окремий рахунок), можуть бути використані страхувальником виключно на надання матеріального забезпечення та соціальних послуг застрахованим особам. Страхові кошти, зараховані на окремий рахунок, не можуть бути спрямовані на задоволення вимог кредиторів, на стягнення на підставі виконавчих та інших документів, за якими здійснюється стягнення відповідно до закону.

Відповідно до частини 6 статті 15 Закону №1105-XIV у разі порушення порядку використання страхових коштів роботодавці відшкодовують Фонду в повному обсязі неправомірно витрачену суму страхових коштів та/або вартість наданих соціальних послуг і сплачують штраф у розмірі 50 відсотків такої суми.

Тобто, необхідною передумовою для зобов`язання страхувальника відшкодувати витрачену суму страхових коштів та накладення на страхувальника штрафу є встановлення факту порушення роботодавцем порядку використання страхових коштів.

Щодо порушення позивачем абзацу 1 частини 1 статті 22 Закону №1105-XIV, частини 10 статті 22 Закону №1105-XIV, суд зазначає таке.

Так, за змістом абзацу 1 частини 1 статті 22 Закону №1105-XIV допомога по тимчасовій непрацездатності надається застрахованій особі у формі матеріального забезпечення, яке повністю або частково компенсує втрату заробітної плати (доходу).

Частиною 10 статті 22 Закону №1105-XIV визначено, що допомога по тимчасовій непрацездатності в разі здійснення санаторно-курортного лікування надається застрахованій особі, якщо тривалість щорічної (основної та додаткової) відпустки недостатня для лікування та проїзду до санаторно-курортного закладу і назад.

Перевіркою встановлено, що страхувальником призначено та виплачено допомогу по тимчасовій непрацездатності застрахованій особі ОСОБА_1 за рахунок коштів Фонду по листку непрацездатності: АГВ298974 (санаторно-курортне лікування) з 01.10.2015 по 21.10.2015 за 21 календарний день у сумі 5765,13 грн. виходячи із середньої заробітної плати 274,53 грн. (включено до заяви - розрахунку від 10.11.2015 №15177_23019_23019). Допомога по тимчасовій непрацездатності в разі здійснення санаторно-курортного лікування надана за період, коли застрахованій особі ОСОБА_1 було надано відпустку, а саме з 28.09.2015 по 23.10.2015 (згідно наказу від 18.09.2015 №165-В).

З матеріалів справи слідує, що відповідно до наказу Служби автомобільних доріг у Запорізькій області від 18.09.2015 №165-В позивачу надано щорічну (основну та додаткову) відпустку в кількості 25 календарних днів за період з 28.09.2015 по 23.10.2015. Наказом Служби автомобільних доріг у Запорізькій області від 26.10.2015 №192-В у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю у період відпустки ОСОБА_1 , невикористану частину щорічної відпустки у кількості 20 календарний день вирішено надати в інший період на вимогу працівника.

Суд звертає увагу, що у відповідності до частини 10 статті 22 Закону №1105-XIV що допомога по тимчасовій непрацездатності в разі здійснення санаторно-курортного лікування надається застрахованій особі лише у разі, якщо тривалість щорічної (основної та додаткової) відпустки недостатня для лікування та проїзду до санаторно-курортного закладу і назад.

Однак, зі змісту наказу Служби автомобільних доріг у Запорізькій області від 18.09.2015 №165-В та листка непрацездатності: серія АГВ №298974 (санаторно-курортне лікування) слідує, що у ОСОБА_1 було достатньо щорічної відпустки для лікування, проїзду до санаторно-курортного закладу та повернення з санаторно-курортного закладу. Вказані обставини сторонами не заперечуються.

Той факт, що основну щорічну відпустку позивачу перенесено у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю в разі здійснення санаторно-курортного лікування, не змінює того, що у спірному випадку допомога по тимчасовій непрацездатності не підлягала виплаті.

Щодо посилання позивача на пункт 8 Порядку №936, яким передбачено, що витрати, пов`язані з оплатою особам, застрахованим у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, листків непрацездатності за період лікування в санаторіях, виплати понад установлені законодавством розміри допомоги по тимчасовій непрацездатності (у тому числі допомоги по догляду за хворою дитиною), вагітності та пологах здійснюються підприємствами за рахунок коштів загальнообов`язкового державного соціального страхування у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, пов`язаними з народженням та похованням, суд зазначає таке.

Положення пункту 8 Порядку №936 у взаємозв`язку з положеннями частини 10 статті 22 Закону №1105-XIV свідчать про те, що витрати, пов`язані з оплатою особам, застрахованим у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування на підставі листків непрацездатності за період лікування в санаторіях, здійснюються підприємствами за рахунок коштів загальнообов`язкового державного соціального страхування у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності у разі, якщо тривалість щорічної (основної та додаткової) відпустки недостатня для лікування та проїзду до санаторно-курортного закладу і назад.

Таким чином, положення пункту 8 Порядку №936 не суперечать частині 10 статті 22 Закону №1105-XIV.

Враховуючи наведені фактичні обставини справи суд погоджується із висновками відповідача щодо відсутності законних підстав для здійснення виплати ОСОБА_1 допомоги по тимчасовій непрацездатності на підставі листка непрацездатності серія АГВ №298974 (санаторно-курортне лікування).

Щодо порушення позивачем положень статті 34 Закону №1105-XIV, суд зазначає таке.

Як зазначалось вище, відповідно до положень статті 34 Закону №1105-XIV страхові кошти, зараховані на окремий поточний рахунок у банку або на окремий рахунок в органі, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів (далі - окремий рахунок), можуть бути використані страхувальником виключно на надання матеріального забезпечення та соціальних послуг застрахованим особам. Страхові кошти, зараховані на окремий рахунок, не можуть бути спрямовані на задоволення вимог кредиторів, на стягнення на підставі виконавчих та інших документів, за якими здійснюється стягнення відповідно до закону.

З матеріалів справи слідує, що за заявами ОСОБА_2 від 08.10.2018, від 25.08.2020, від 27.11.2020, від 18.08.2021 позивачем здійснено перерахування частини страхових коштів у загальній сумі 28 674,78 грн., які належали до виплати ОСОБА_2 , на картковий рахунок ОСОБА_3 в рахунок сплати аліментів.

Суд зазначає, що нормами Закону №1105-XIV не передбачено можливості безпосередньо з окремого рахунку страхувальника стягнення аліментів з сум матеріального забезпечення.

Надання застрахованою особою заяви про утримання коштів з окремого рахунку страхувальника не є підставою для здійснення такого стягнення.

Здійснення виплати з коштів, які зараховані Фондом соціального страхування України на окремий рахунок роботодавця для здійснення фінансування застрахованій особі виплати аліментів, є порушенням статті 34 Закону №1105-XIV.

Аналогічний висновок міститься у постанові Верховного Суду від 23.02.2023 у справі №280/4152/21.

Отже, висновок відповідача про порушення позивачем статті 34 Закону №1105-XIV, є обґрунтованим.

З урахуванням наведеного у сукупності суд доходить висновку про правомірність рішення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Запорізькій області від 14.09.2022 №82 про повернення страхових коштів Фонду та застосування фінансових санкцій за порушення порядку використання страхових коштів Фонду.

Що стосується доводів відповідача про те, що позивач самостійно сплатив заборгованість за оскаржуваним рішенням, суд зазначає, що погашення неправомірно витрачених страхових коштів Фонду та штрафу за оскаржуваним рішенням не породжує правових наслідків у вигляді відсутності предмету спору у даній справі та не є перешкодою для визнання правомірним або скасування такого рішення у судовому порядку.

Крім того, суд не приймає доводи позивача про відсутність коштів на повернення неправомірно витрачених страхових коштів та на сплату штрафу, оскільки такі доводи не можуть бути підставою для задоволення даного позову.

Частиною 1 та 2 статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до положень статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Виходячи з системного аналізу положень чинного законодавства України, оцінки поданих сторонами доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, в межах компетенції, суд дійшов висновку про те, що позов не підлягає задоволенню.

Оскільки суд дійшов до висновку про відмову у задоволенні позову, то відсутні підстави для розподілу судових витрат.

Керуючись статтями 241, 243-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовної заяви Служби автомобільних доріг у Запорізькій області (69095, м. Запоріжжя, вул. Українська, 50; ) до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Запорізькій області (69005, м. Запоріжжя, вул. Сєдова, 12; ) про визнання протиправним та скасування рішення - відмовити.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення виготовлено та підписано 26.04.2023.

Суддя Ю.П. Бойченко