Справа № 560/256/23
Суддя: Блонський В.К.
Дата ухвалення: 2023-04-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/256/23
РІШЕННЯ

іменем України

24 квітня 2023 рокум. Хмельницький
Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Блонського В.К. розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до відділу державного нагляду (контролю) у Хмельницькій області Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправними та скасування постанов,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся в суд з позовом до відділу державного нагляду (контролю) у Хмельницькій області Державної служби України з безпеки на транспорті, в якому просить:

- визнати протиправною та скасувати постанову відділу державного нагляду (контролю) у Хмельницькій області Державної служби України з безпеки на транспорті від 25 жовтня 2022 року № 348037 про застосування адміністративного-господарського штрафу до ОСОБА_1 адміністративно-господарського штрафу у розмірі 17000 грн;

- визнати протиправною та скасувати постанову відділу державного нагляду (контролю) у Хмельницькій області Державної служби України з безпеки на транспорті від 25 жовтня 2022 року № 348036 про застосування адміністративного-господарського штрафу до ОСОБА_1 адміністративно-господарського штрафу у розмірі 17000 грн.

В обгрунтування позовних вимог позивач зазначив, що оскаржені постанови є протиправними, оскільки в силу статті 60 Закону України "Про автомобільний транспорт" відповідальність за порушення законодавства у цій сфері застосовується саме до автомобільних перевізників.

Позивач не є автомобільним перевізником в розумінні Закону України "Про автомобільний транспорт", та фізичною особою-підприємцем, тому не може бути суб`єктом відповідальності.

Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 09.01.2023 позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху.

Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 19.01.2023 відкрито провадження в цій адміністративній справі та вирішено її розглянути за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Представник відповідача подав відзив на даний адміністративний позов, в якому відповідач просить відмовити в задоволенні позовних вимог.

В обгрунтування відзиву зазначив, що здійснення перевезення вантажу виконувалось транспортним засобом, який обладнаним діючим та повіреним цифровим тахографом, при цьому в тахографі була відсутня картка водія, за що передбачена відповідальність згідно із абзацом 3 статті 60 Закону України "Про автомобільний транспорт", тому постанови від 25.10.2022 № 348036, та № 348037 про застосування адміністративно - господарських штрафів є правомірними, оскільки відповідають вимогам законодавства України, в зв`язку із чим не підлягають скасуванню.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступне.

На підставі направлення від 23.09.2022 №004347 працівниками відповідача проведена рейдова перевірка, зокрема, транспортного засобу марки Renault, реєстраційний номер НОМЕР_1 щодо додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом. Водій - ОСОБА_2 .

За результатами перевірки складено акт №344326 від 26.09.2022, в якому зазначено, що транспортний засіб марки Renault, реєстраційний номер НОМЕР_1 , згідно з свідоцтвом про державну реєстрацію НОМЕР_2 , належить ОСОБА_1 .

В акті перевірки зафіксовано виявлене порушення, а саме: здійснення перевезення вантажу виконувалось транспортним засобом, який обладнаний діючим та повіреним цифровим тахографом, при цьому в тахографі була відсутня картка водія. Зазначено, що водій з актом ознайомлений, та незгідний.

На підставі висновків акту перевірки, начальником відділу державного нагляду (контролю) у Хмельницькій області Державної служби України з безпеки на транспорті розглянуто справу про порушення законодавства про автомобільний транспорт та винесено постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу від 25.10.2022 року №348037, згідно якої до ОСОБА_1 застосовано адміністративно-господарський штраф у сумі 17000 грн за порушення вимог статі 48 Закону України "Про автомобільний транспорт", відповідальність за яке передбачена абзацом 3 статті 60 вказаного закону.

Також на підставі направлення від 30.09.2022 №004348 працівниками відповідача проведена рейдова перевірка, зокрема, транспортного засобу марки Renault, реєстраційний номер НОМЕР_1 щодо додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом. Водій - ОСОБА_2 .

За результатами перевірки складено акт №344413 від 04.10.2022, в якому зазначено, що транспортний засіб марки Renault, реєстраційний номер НОМЕР_1 , згідно з свідоцтвом про державну реєстрацію НОМЕР_2 , належить ОСОБА_1 .

В акті перевірки зафіксовано виявлене порушення, а саме: здійснення перевезення вантажу виконувалось транспортним засобом, який обладнаний діючим та повіреним цифровим тахографом, при цьому в тахографі була відсутня картка водія. Зазначено, що водій з актом ознайомлений, та являється ФОПом.

На підставі висновків акту перевірки, начальником відділу державного нагляду (контролю) у Хмельницькій області Державної служби України з безпеки на транспорті розглянуто справу про порушення законодавства про автомобільний транспорт та винесено постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу від 25.10.2022 №348036, згідно якої до ОСОБА_1 застосовано адміністративно-господарський штраф у сумі 17000 грн., за порушення вимог статі 48 Закону України "Про автомобільний транспорт", відповідальність за яке передбачена абзацом 3 статті 60 вказаного Закону.

ОСОБА_1 , вважаючи, що зазначені постанови є протиправними та такими, що порушують його права, звернувся з позовом до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Засади організації та діяльності автомобільного транспорту регламентовано приписами Закону України "Про автомобільний транспорт" від 05.04.2001 N 2344-III (далі Закон N 2344-III), Порядок здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 N 1567.

Частиною 12 статті 6 вказаного Закону передбачено, що державному контролю підлягають усі транспортні засоби українських та іноземних перевізників, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів і вантажів на території України.

За правилами статті 34 Закону N 2344-III автомобільний перевізник повинен, зокрема, виконувати вимоги цього Закону та інших законодавчих і нормативно-правових актів України у сфері перевезення пасажирів та/чи вантажів.

Відповідальність за порушення законодавства про автомобільний транспорт, зокрема, за надання послуг з перевезень пасажирів та вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений статтями 39 та 48 цього Закону покладається виключно на автомобільних перевізників.

Водночас, норми Закону України "Про автомобільний транспорт" не ототожнюють поняття "власник транспортного засобу" та "автомобільний перевізник", оскільки власник автомобіля за певних умов може бути автомобільним перевізником, проте, у випадку, якщо автомобільним перевізником є користувач транспортного засобу, а не його власник, відповідальність за Законом останній не несе.

Крім того, за своєю правовою природою адміністративно-господарські штрафи за порушення законодавства про автомобільний транспорт, встановлені статтею 60 Закону України "Про автомобільний транспорт", є видом адміністративно-господарських санкцій, що застосовуються уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування до суб`єктів господарювання за порушення встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності (статті 216, 217, 238, 239 Господарського кодексу України).

Відповідно до частин 1, 2 статті 241 Господарського кодексу України адміністративно-господарський штраф - це грошова сума, що сплачується суб`єктом господарювання до відповідного бюджету у разі порушення ним встановлених правил здійснення господарської діяльності. Перелік порушень, за які з суб`єкта господарювання стягується штраф, розмір і порядок його стягнення визначаються законами, що регулюють податкові та інші відносини, в яких допущено правопорушення.

Згідно з частиною 1 статті 55 Господарського кодексу України суб`єктами господарювання визнаються учасники господарських відносин, які здійснюють господарську діяльність, реалізуючи господарську компетенцію (сукупність господарських прав та обов`язків), мають відокремлене майно і несуть відповідальність за своїми зобов`язаннями в межах цього майна, крім випадків, передбачених законодавством.

Підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання (частина 1 статті 218 Господарського кодексу України).

Суд зазначає, що об`єктивною стороною складу господарського правопорушення, передбаченого абзацом 3 частини 1 статті 60 Закону України "Про автомобільний транспорт" є надання суб`єктом господарювання послуг з перевезень пасажирів та вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений статтями 39 та 48 цього Закону.

Згідно із статтею 1 Закону України "Про автомобільний транспорт", автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами.

Приписами частини 1 статті 33 Закону України "Про автомобільний транспорт" передбачено, що автомобільним перевізником, що здійснює перевезення вантажів на договірних умовах, є суб`єкт господарювання, який відповідно до законодавства надає послугу згідно з договором про перевезення вантажу транспортним засобом, що використовується на законних підставах.

Відповідно до статті 50 Закону України "Про автомобільний транспорт" договір про перевезення вантажу автомобільним транспортом укладається відповідно до цивільного законодавства між замовником та виконавцем у письмовій формі (договір, накладна, квитанція тощо). Істотними умовами договору є: найменування та місцезнаходження сторін; найменування та кількість вантажу, його пакування; умови та термін перевезення; місце та час навантаження і розвантаження; вартість перевезення; інші умови, узгоджені сторонами.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 має у власності транспортний засіб марки Renault, реєстраційний номер НОМЕР_1 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 .

Відповідач до відзиву на даний адміністративний позов надав копії товарно-транспортних накладних від 26.09.2022 року, та від 04.10.2022 року, в яких вказано, що автомобілем марки Renault, реєстраційний номер НОМЕР_1 перевозився вантаж тонажністю 22 т 400 кг, замовник - ТОВ "КАМЦЕМ", вантажовідправник АТ "Подільський цемент", вантажоодержувач - ТОВ "КАМЦЕМ", водій ОСОБА_3 .

У позові позивач вказує на протиправність оскаржуваних постанов з огляду на те, що їх складено відповідачем відносно неналежної особи.

Суд не бере до уваги дане пояснення, оскільки позивачем не надано доказів, які б підтверджували, що автомобіль, який належить йому на праві власності, перебував у користуванні (договір оренди т/з, тощо) в інших осіб, відповідно не спростовується факт надання, саме позивачем, послуг з перевезення вантажу, оскільки товарно-транспортні накладні від 26.09.2022 року, та від 04.10.2022 року не містять відомостей про те, хто саме був автомобільним перевізником, чи інформації про іншого перевізника.

Відповідно до ст. 48 Закону України "Про автомобільний транспорт" документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, є обов`язковим документом для здійснення внутрішніх перевезень вантажів для автоперевізника.

Таким чином, в даному випадку саме позивач є перевізником і, відповідно, несе відповідальність за порушення вимог законодавства у сфері автомобільного транспорту під час перевезення вантажів.

Щодо правомірності застосованих сум штрафів суд зазначає накступне.

Відповідно до ч. 2 ст.2 Закону України "Про транспорт" №232/94-ВР нормативні акти, які визначають умови перевезень, порядок використання засобів транспорту, шляхів сполучення, організації безпеки руху, охорони громадського порядку, пожежної безпеки, санітарні та екологічні вимоги, що діють на транспорті, є обов`язковими для власників транспорту і громадян, які користуються послугами транспорту та шляхами сполучення.

Відповідно до ст.18 Закону №2344-III з метою організації безпечної праці та ефективного контролю за роботою водіїв транспортних засобів автомобільні перевізники зобов`язані: організовувати роботу водіїв транспортних засобів, режими їх праці та відпочинку відповідно до вимог законодавства України; здійснювати заходи, спрямовані на забезпечення безпеки дорожнього руху; забезпечувати виконання вимог законодавства з питань охорони праці; здійснювати організацію та контроль за своєчасним проходженням водіями медичного огляду, забезпечувати їх санітарно-побутовими приміщеннями й обладнанням.

Контроль за роботою водіїв транспортних засобів має забезпечувати належне виконання покладених на них обов`язків і включає організацію перевірок режимів їх праці та відпочинку, а також виконання водіями транспортних засобів вимог цього Закону та законодавства про працю.

Статтею 48 Закону №2344-III передбачено, що автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.

Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є: для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством; для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.

Отже, перелік документів згідно ст. 48 Закону № 2344-III не є вичерпним.

Положенням статті 60 Закону №2344-ІІІ встановлено, що за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи, зокрема за перевезення пасажирів та вантажів за відсутності на момент проведення перевірки документів, визначених статтями 39 і 48 цього Закону, - штраф у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян/

Суд звертає увагу на те, що положення про робочий час і час відпочинку водіїв колісних транспортних засобів, затвердженим наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 7 червня 2010 року № 340 (далі - Положення №340), встановлює особливості регулювання робочого часу та часу відпочинку водіїв колісних транспортних засобів та порядок його обліку.

Відповідно до п.1.3 наведеного Положення №340 його вимоги поширюються на автомобільних перевізників та водіїв, які здійснюють внутрішні перевезення пасажирів чи/та вантажів колісними транспортними засобами.

Згідно п.6.1 Положення №340 вантажні автомобілі з повною масою понад 3,5 тонн повинні бути обладнані діючими та повіреними тахографами.

Відповідно до п.6.3 Положення №340 водій, що керує ТЗ, який не обладнаний тахографом, веде індивідуальну контрольну книжку водія (додаток 3) або повинен мати копію графіка змінності водіїв.

Отже, у даному випадку, законодавець в імперативному порядку визначає умови для встановлення на транспортний засіб тахографа.

Порядок установлення, технічного обслуговування та використання тахографів визначений Інструкцією з використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільному транспорті, яка затверджена наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 24.06.2010 №385 (далі - Інструкції №385).

Згідно п.1.3 Інструкції №385 встановлено, що її норми поширюються на суб`єктів господарювання, які провадять діяльність у сфері надання послуг з перевезення пасажирів та/або вантажів автомобільними транспортними засобами (крім таксі).

Відповідно до п.1.4 Інструкції №385 визначені у ній терміни вживаються у такому значенні:

- адаптація тахографа до транспортного засобу - оновлення або підтвердження параметрів автомобільного транспортного засобу, що зберігаються у пам`яті тахографа, до яких залежно від типу тахографа належать: ідентифікаційний номер (VIN-код) та номерний знак (цифри та літери, нанесені на номерному знаку, - VRN) автомобільного транспортного засобу, розмір застосованих пневматичних шин, результати визначення константи тахографа "k", характеристичного коефіцієнта автомобільного транспортного засобу "w", ефективного кола шини "l", а також показники часу, пробігу, граничного значення швидкості, на яке налаштований обмежувач швидкості транспортного засобу (за наявності). Термін "адаптація тахографа до транспортного засобу", за визначенням ЄУТР, - "калібрування";

- картка - картка контрольного пристрою (тахографа) з вбудованою мікросхемою, призначена для використання в цифровому тахографі;

- контрольний пристрій (тахограф) - обладнання, яке є засобом вимірювальної техніки, призначене для встановлення на транспортних засобах для показу та реєстрації в автоматичному чи напівавтоматичному режимі інформації про рух таких транспортних засобів та про певні періоди роботи їхніх водіїв;

- тахокарта - бланк, призначений для внесення й зберігання зареєстрованих даних, який вводять в аналоговий контрольний пристрій (тахограф) та на якому маркувальні пристрої останнього здійснюють безперервну реєстрацію інформації, що підлягає фіксуванню відповідно до положень ЄУТР;

Пунктами 3.3, 3.6 Інструкції №385 встановлено, що водій транспортного засобу, обладнаного тахографом:

- забезпечує правильну експлуатацію тахографа та управління режимами його роботи відповідно до інструкції виробника тахографа;

- своєчасно встановлює, змінює і заповнює тахокарти та забезпечує їх належне зберігання;

- використовує тахокарти (у разі використання аналогового тахографа) або у разі використання цифрового тахографа - особисту картку водія кожного дня, протягом якого керував транспортним засобом;

- має при собі: протокол про перевірку та адаптацію тахографа до транспортного засобу; заповнені тахокарти у кількості, що передбачена ЄУТР, або картку водія чи роздруківку даних роботи тахографа у разі обладнання транспортного засобу цифровим тахографом.

Перевізники забезпечують належну експлуатацію тахографів та транспортних засобів з установленими тахографами та згідно з вимогами ЄУТР здійснюють періодичні інспекції, які включають перевірку, зокрема:

- дотримання вимог щодо періодів роботи та відпочинку водіїв та їх відповідність параметрам руху, зареєстрованим тахографом;

- наявності у водіїв транспортних засобів тахокарт у кількості, визначеній пунктом 3.3 цього розділу, або наявності та чинності картки для цифрового тахографа.

Судом встановлено, що належний позивачу транспортний засіб обладнаний діючим та повіреним цифровим тахографом, що підтверджується копією протоколу перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу від 02.11.2020 року - автомобіля марки Renault, реєстраційний номер НОМЕР_1 , підтверджений підписом уповноваженої особи автомобільного перевізника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 .

Водночас, актами перевірки зафіксовано відсутність в слоті тахографа карти водія.

У разі використання аналогового тахографа водій зобов`язаний використовувати особисту картку водія кожного дня, протягом якого керував транспортним засобом. Отже, водії мають надавати інспектору для контролю картку водія у разі обладнання транспортного засобу аналоговим тахографом (якщо транспортний засіб не обладнаний тахографом, водій веде індивідуальну контрольну книжку водія), чого в даному випадку водієм зроблено не було.

Сам по собі протокол перевірки та адаптації тахографа, не спростовує допущене порушення, оскільки не дає змоги проконтролювати режим роботи і відпочинку водія під час здійснення перевезень.

Аналіз наведених правових норм свідчить, що вантажні автомобілі повною масою понад 3,5 тон, які використовуються суб`єктами господарювання для внутрішніх перевезень вантажів в обов`язковому порядку повинні бути обладнані діючим та повіреним тахографом. А для водія такого автомобіля, крім оформлення документів, визначених приписами статгі 48 Закону № 2344-ІІІ, обов`язковою також є наявність протоколу про перевірку та адаптацію тахографа до транспортного засобу, заповнених тахокарт (реєстраційні листки режиму праці та відпочинку водіїв) або картки водія чи роздруківки даних роботи тахографа у разі обладнання транспортного засобу цифровим тахографом.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 10 травня 2019 у справі № 816/124/17.

Таким чином, враховуючи те, що водій належного позивачу транспортного засобу здійснював перевезення вантажу без картки водія у слоті аналогового тахографа, або без роздруківки даних роботи тахографа у разі обладнання транспортного засобу цифровим тахографом, суд дійшов висновку, що відповідач прийняв оскаржені постанови відносно належної особи, згідно норм чинного законодавства України.

Щодо твердження позивача, що в переліку документів, які необхідні для здійснення внутрішніх перевезень вантажів передбачених ст. 48 Закону України "Про автомобільний транспорт", відсутній такий документ, як картка водія, суд зазначає, що оскільки вказаний в абз.2 ст. 48 Закону України "Про автомобільний транспорт" перелік документів, зокрема, для водія, не є виключним, особисту карту водія необхідно відносити до категорії "інші документи, передбачені законодавством".

Отже, Актами від 26.09.2022 № 344326, від 04.10.2022 № 344413, встановлено факти порушення позивачем вимог законодавства, а саме: надання послуг з перевезення вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений статтею 48 Закону №2344-III.

Суд звертає увагу, що про обставини встановлені у Актах від 26.09.2022 № 344326, від 04.10.2022 № 344413, щодо відсутності у водія ОСОБА_2 , тахокарти при здійсненні перевезень 26.09.2022, та 04.10.202 водій ОСОБА_2 , був належним чином повідомлений, про що свідчить його підпис на таких Актах.

Підсумовуючи наведене, суд погоджується з висновками відповідача про порушення позивачем Закону №2344-III, які виявлені та стверджені Актами від 26.09.2022 № 344326, від 04.10.2022 № 344413, і як наслідок, суд вважає правомірними постанови №348036, № 348037 від 25.10.2022.

Суд враховує положення пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, відповідно до якого обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту.

Пунктом 29 рішення Європейського Суду з прав людини у справі RuizTorija v. Spain від 09.12.1994, встановлено, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод не можна розуміти як такий, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Таким чином, суд дійшов висновку, що відповідачем доведено правомірність та обґрунтованість винесених постанов з урахуванням вимог, встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, виходячи системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, позов не підлягає задоволенню.

У відповідності до ч. 1 ст. 139 КАС України судові витрати стягуються за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Враховуючи те, що у задоволенні позовних вимог позивачу необхідно відмовити, судовий збір не підлягає відшкодуванню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до відділу державного нагляду (контролю) у Хмельницькій області Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправними та скасування постанов, - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_3 )
Відповідач:Відділ державного нагляду (контролю) у Хмельницькій області Державної служби України з безпеки на транспорті (вул. Соборна, буд. 75,Хмельницький,Хмельницька область,29000 , код ЄДРПОУ - 39816845)
Головуючий суддя В.К. Блонський