Справа № 520/25605/21
Суддя: Старосєльцева О.В.
Дата ухвалення: 2023-04-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

місто Харків

18 квітня 2023 р. справа № 520/25605/21

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Старосєльцевої О.В.,

за участю секретаря судового засідання - Зозулєвої А.В.,

представника позивача - Тарана М.М.;

представника відповідача - Власовой С.В.,

розглянувши у порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Профіпласт" до Головного управління ДПС у Харківській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення , -

встановив:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "Профіпласт" (далі за текстом - заявник, платник, ТОВ, Товариство), у порядку адміністративного судочинства заявив вимоги про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Харківській області від 28.07.2021 №6.

Аргументуючи цю вимогу зазначив, що у відносинах з вітчизняними контрагентами постачальниками діяв обачливо, розсудливо і виважено; податковий кредит з ПДВ формував виключно у межах реальних господарських операцій за правильно оформленими первинними документами. Наголошував на відсутності події вчинення податкового правопорушення у вигляді недоплати грошових зобов`язань з ПДВ та на штучність, неправдивість, вигаданість суджень контролюючого органу про протилежне.

Відповідач, Головне управління Державної податкової служби у Харківській області, утворене на правах відокремленого підрозділу ДПС України (далі за текстом - владний суб`єкт, контролюючий орган, адміністративний орган, ГУ, Управління), з поданим позовом не погодився.

Аргументуючи заперечення проти позову, зазначив, що проведена податкова перевірка показала на формування показників податкового кредиту з податку на додану вартість у межах нереальних господарських операцій.

У відповіді на відзив позивач наполягав на тому, що відповідачем не доведено правомірності прийнятого податкового повідомлення-рішення, будь-яких належних та допустимих доказів, які б підтверджували його позицію також не надано, що дозволяє дійти висновку про протиправність оскаржуваного податкового повідомлення-рішення.

В запереченнях на відповідь на відзив посилався на відсутність фізичної можливості здійснення контрагентами позивача господарської діяльності.

Суд, заслухавши представників сторін, вивчивши доводи адміністративного позову та заперечень проти позову, повно виконавши процесуальний обов`язок зі збору доказів, перевіривши доводи сторін добутими доказами, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, виходить з таких підстав та мотивів.

Заявник пройшов передбачену законодавством процедуру державної реєстрації суб`єктів господарювання, набув правового статусу юридичної особи приватного права, значиться в Єдиному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань під ідентифікаційним кодом - 39232948, у якості платника податків (у тому числі і ПДВ) перебуває на обліку в установі відповідача.

Відповідно до виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань ТОВ "Профіпласт" зареєстровані та здійснюються наступні напрямки господарської діяльності: 22.21 Виробництво плит, листів, труб і профілів із пластмас (основний); 22.22 Виробництво тари з пластмасс; 22.22 Виробництво інших виробів із пластмасс; 46.90 Неспеніалізована оптова торгівля; 68.20 Надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна; 38.32 Відновлення відсортованих відходів.

За твердженням позивача, в цілому, ТОВ "Профіпласт" здійснює переробку вторинної сировини з полімерів (відходів пластику та ін.) та виготовлення продукції - поліетиленової гранули чи готових виробів (пластикові ящики, кришки, стрейч-плівка. і т.п.).

Відповідно до договору оренди від 01.07.2020 №Ар 05-20, укладеного з ТОВ "АСС", ТОВ "Профіпласт" орендує нежитлові приміщення загальною площею 3273,8 кв.м. а саме: нежитлові приміщення, загальною площею 1000 кв.м., що розташовані за адресою: м. Харків, вул. Залютинська, 4.

За твердженням позивача, зазначене нерухоме майно Товариством використовується у господарській діяльності для виготовлення продукції з пластику шляхом переробки полімерних відходів, зберігання сировини, виготовленої продукції тощо.

Відповідно до договору оренди нерухомого майна № 18-07 від 03.07.2017, укладеного з власником нерухомого майна - ТОВ "АСС-Харківпласт", ТОВ "Профіпласт" орендує нежитлові приміщення, загальною площею 2273,8 кв.м., що розташовані за адресою: м. Харків, вул. Залютинська. 4.

За твердженням позивача, зазначене нерухоме майно використовується у господарській діяльності як офісні приміщення, складські приміщення іа приміщення для виробництва продукції.

За відомостями оборотно-сальдових відомостей по рахункам 10, 1121 ТОВ "Профіпласт" використовує власні основні засоби на загальну суму 2392973 грн.

Згідно з договором оренди обладнання від 02.01.2015 №2-01/15, укладеним з ТОВ "АСС-Харківпласт", ТОВ "Профіпласт" орендує основні засоби на загальну суму 10223961.22 грн.

Зазначене орендоване обладнання включає в себе як офісне, так і виробниче устаткування.

Згідно з штатним розкладом ТОВ "Профіпласт", на підприємстві працюють працівники, що безпосередньо затіяні у виробництві (оператори виробничої дільниці, уклададьник-пакувадьник. налагоджувальник машин і автоматичних ліній, механік, головний фахівець з електронного устаткування), спеціалісти (комірник, менеджер зі збуту, головний технолог), адміністративно-управлінський персонал (начальник виробництва, директор комерційний, секретар, юрисконсульт, бухгалтер, головний бухгалтер, директор).

За викладеними у позові твердженнями заявника, між ТОВ "Профіпласт" та контрагентами - постачальниками (ТОВ "МОУЛТЕК СПРІНТ" (код за ) та ТОВ "ЛІОН ТРЕЙД ЛТД" (код за )) були укладені письмові правочини у формі договорів поставки товару. Ці договори відповідають закону за усіма параметрами, зобов`язання сторін були виконані у повному обсязі, розрахунки проведені в повному обсязі, предмети договорів у подальшому було використано позивачем у власній господарській діяльності для виробництва готової продукції.

Так, між ТОВ "Профіпласт" (покупець), в особі директора Гурджі І.О., що діє на підставі Статуту, та ТОВ "МОУЛТЕК СПРІНТ" (постачальник), в особі директора Вигівського С.В., що діє на підставі Статуту, укладено договір поставки №33/01-2020 від 10.01.2020 року (місце укладання договору м. Львів).

Відповідно до умов вказаного договору, постачальник зобов`язується передати у власність гранулу ПЕТ та інші подібні товари (товар), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар і оплатити на умовах договору. Найменування, одиниці виміру та загальна кількість товару визначаються у видаткових накладних.

На виконання умов договору поставки від 10.01.2020 №33/01-2020 ТОВ "МОУЛТЕК СПРІНТ" поставлено ТОВ "Профіпласт" в січні 2020 року гранулу ПЕТ, що підтверджується наступними документами: видаткові накладні від 22.01.2020 №114 на загальну суму 418.200,00 грн., в т.ч. ПДВ у сумі 69.700,00 грн., від 22.01.2020 №115 на загальну суму 417.900,00 грн., в т.ч. ПДВ у сумі 69.650,00 грн.

ТОВ "МОУЛТЕК СПРІНТ" виписано та зареєстровано наступні податкові накладні: від 22.01.2020 №424 на загальну суму 418.200,00 грн., в т.ч. ПДВ у сумі 69.700,00 грн., від 22.01.2020 №425 на загальну суму 417.900,00 грн., в т.ч. ПДВ у сумі 69.650,00 грн.

Перевезення придбаного у ТОВ "МОУЛТЕК СПРІНТ" товару здійснювалось за рахунок ТОВ "Профіпласт" автомобільним перевізником ТОВ "Укрінформтрейд", що підтверджується товарно-транспортною накладною від 22.01.2020 №Р114.

Згідно з вказаною товарно-транспортною накладною, пунктом навантаження зазначено: Київська обл., м. Бровари, вул. Драгоманова, 123, корп. А, пунктом розвантаження зазначено: м. Харків, вул. Залютинська, 4.

Оплату за придбаний товар ТОВ "Профіпласт" проведено в повному обсязі у безготівковій формі, що підтверджується актом звіряння та банківськими виписками за лютий-березень 2020 року.

В бухгалтерському обліку проведені операції відображено записами у оборотно-сальдовій відомості по бухгалтерським рахункам 201, 631.

Суми податку на додану вартість за зазначеними податковими повідомленнями-рішеннями у розмірі 139.350 грн. включено до податкового кредиту за січень 2020 року, що відповідає даним додатку 5 до податкової декларації з податку на додану вартість та даним декларації з податку на додану вартість за січень 2020 року.

Також, між ТОВ "Профіпласт" (покупець), в особі директора Гурджі І.О., що діє на підставі Статуту, та ТОВ "ЛІОН ТРЕЙД ЛТД" (постачальник), в особі директора Кужелович К.В., що діє на підставі Статуту, укладено договір поставки №2020/3006-2 від 30.06.2020 року (місце укладання договору м. Харків).

На виконання умов договору поставки від 30.06.2020 №2020/3006-2 ТОВ "ЛІОН ТРЕЙД ЛТД" поставлено ТОВ "Профіпласт" стрейч палетний 17мкм/300м та складено наступні документи.

Липень 2020 року:

- податкові накладні 20.07.2020 №1756 на суму 250.105,80 грн., від 21.07.2020 №1757 на суму 250.007,10 грн., від 22.07.2020 №1758 на суму 250.007,10 грн., №1989 на суму 250.105,80 грн., від 23.07.2020 №1759 на суму 250.007,10 грн., №1990 на суму 250.007,10 грн., від 24.07.2020 №1991 на суму 250.105,80 грн., №1760 на суму 250.007,10 грн., від 27.07.2020 №1992 на суму 250.105,80 грн., №1761 на суму 250.105,80 грн., від 28.07.2020 №1993 на суму 250.007,10 грн., від 29.07.2020 №1994 на суму 250.105,80 грн., від 30.07.2020 №1995 на суму 250.105,80 грн., від 31.07.2020 №1996 на суму 250.105,80 грн.;

- видаткові накладні від 20.07.2020 №261/2007-35, від 21.07.2020 №261/2107-20, від 22.07.2020 №261/2207-44, №261/2007-15, від 23.07.2020 №261/2307-1, №261/2007-14, від 24.07.2020 №261/2407-4, №261/2007-6, від 27.07.2020 №261/2707-6, №261/2007-4, від 28.07.2020 №261/2807-2, від 29.07.2020 №261/2907-5, від 30.07.2020 №261/3007-3, від 31.07.2020 №261/3107-1;

Вересень 2020 року:

- податкові накладні від 25.09.2020 №2903 на суму 246.059,10 грн., №2902 на суму 249.513,60 грн., №2898 на суму 242.802,00 грн., №2900 на суму 248.625,30 грн., №2896 на суму 249513,60 грн., №2905 на суму 31.386,60 грн., №2901 на суму 249.020,10 грн., №2897 на суму 241.716,30 грн., №2899 на суму 247.539,60 грн., №2895 на суму 248.724,00 грн., №2904 на суму 245.170,80 грн.;

- видаткові накладні від 25.09.2020 №2612509-29, №261/2509-30, №261/2509-31, №261/2509-32, №261/2509-33, №261/2509-34, №261/2509-35, №261/2509-36, №261/2509-37, №261/2509-38, №261/2509-39;

Жовтень 2020 року:

- податкові накладні від 07.10.2020 №836 на суму 195.426,00 грн., №835 на суму 197.794,80 грн., №838 на суму 211.908,90 грн., №837 на суму 195.919,50 грн., №834 на суму 199.275,30 грн., від 08.10.2020 №1254 на суму 242.209,80 грн., №1255 на суму 246.750,00 грн., №1253 на суму 242.407,20 грн., №1256 на суму 240.433,20 грн., №1259 на суму 243.196,80 грн., №1260 на суму 88.533,90 грн., №1258 на суму 249.513,60 грн., №1257 на суму 247.243,50 грн., від 09.10.2020 №1542 на суму 145.977,30 грн., №1541 на суму 154.070,70 грн., від 12.10.2020 №1615 на суму 200.064,90 грн., №1616 на суму 199.966,20 грн., №1617 на суму 200.064,90 грн., від 28.10.2020 №3459 на суму 241.321,50 грн., №3460 на суму 248.822,70 грн., №3463 на суму 58.923,90 грн., №3462 на суму 242.111,10 грн., №3461 на суму 246.848,70 грн.;

- видаткові накладні від 07.10.2020 №261/0710-38, №261/0710-39, №261/0710-40, №261/0710-41, №261/0710-42, від 08.10.2020 №261/0810-48, №261/0810-49, №261/0810-50, №261/0810-51, №261/0810-52, №261/0810-53, №261/0810-54, №261/0810-55, від 09.10.2020 №261/0910-43, №261/0910-42, від 12.10.2020 №261/1210-8, №261/1210-9, №261/1210-10, від 28.10.2020 №261/2810-43, №261/2810-44, №261/2810-45, №261/2810-46, №261/2810-47.

Перевезення придбаного у ТОВ "ЛІОН ТРЕЙД ЛТД" товару здійснювалось за рахунок ТОВ "Профіпласт" автомобільним перевізником ТОВ "Укрінформтрейд", що підтверджується товарно-транспортними накладними від 20.07.2020 №я9, від 21.07.2020 №я0, від 22.07.2020 №я1, №я2, від 23.07.2020 №я4, № я3. від 24.07.2020 №я6, №я5, від 27.07.2020 №я7, №я8, від 28.07.2020 №я9. від 29.07.2020 №я0, від 30.07.2020 №я1, від 31.07.2020 №я2; від 25.09.2020 №я8, №я9, №я0, №я1, №я2, №я3, №я4, №я5, №я6, №я7, №я8; від 07.10.2020 №я7, №я8, №я9, №я0, №я6, від 08.10.2020 №я1, №я2, №я3, №я4, №я5, №я6, №я7, №я8, від 09.10.2020 №я9, №я0, від 12.10.2020 №я1, №я2, №я3, від 28.10.2020 №я4, №я5, №я6, №я7, №я8.

Згідно з вказаними товарно-транспортними накладними, пунктом навантаження зазначено: м. Харків, вул. Гвардійців Широнінців. 15/46, пунктом розвантаження зазначено: м. Харків, вул. Залютинська, 4.

Оплату за придбаний товар ТОВ "Профіпласт" проведено в повному обсязі у безготівковій формі, що підтверджується актом звіряння та банківськими виписками за серпень-листопад 2020 року.

В бухгалтерському обліку проведені операції відображено записами у оборотно-сальдовій відомості по бухгалтерським рахункам 201, 631.

Перелічені податкові накладні зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних, реєстрація яких відповідачем не заперечується.

Суми податку на додану вартість за зазначеними податковими повідомленнями-рішеннями у загальному розмірі 779.976,80 грн. включено до податкового кредиту за жовтень-листопад 2020 року, що відповідає даним додатку 5 до податкової декларації з податку на додану вартість та даним декларації з податку на додану вартість за жовтень 2020 року у сумі 576.259,95 грн., за листопад 2020 року у сумі 203.716,80 грн.

За власним твердженням заявника, викладеним в позовній заяві, придбаний товар у вказаних контрагентів використано в господарській діяльності ТОВ "Профіпласт" для виробництва готової продукції, а саме, кришок, флаконів, контейнерів, ящиків, дробльонки. регрануляту. гранул поліетиленових, стрейч-плівки. поліетилену та інше відповідно до калькуляції собівартості продукції.

За наявним в матеріалах справи оборотно-сальдовими відомостями, наявність та рух вищенаведеної сировини та основних матеріалів, які увійшли до складу продукції (товару), що виготовлялися для подальшої реалізації контрагентам відображені у бухгалтерському обліку ТОВ "Профіпласт" на субрахунку 201 "Сировина й матеріали"; витрати на виробництво продукції (товару) обліковані і узагальнені на рахунку 23 "Виробництво"; інформація про наявність та рух готової продукції (товару) узагальнено на рахунку 26 "Готова продукція"; перелік контрагентів, яким реалізовано готову продукцію, відображено на рахунку 361.

09.06.2021р. контролюючим органом у зв`язку з ненаданням Товариством пояснень та їх документального підтвердження на його обов`язкові письмові запити було видано наказ №4244-п з приводу призначення документальної позапланової виїзної перевірки заявника з питань дотримання вимог податкового законодавства України з податку на додану вартість щодо господарських взаємовідносин з контрагентами-постачальниками з ТОВ "ЛІОН ТРЕЙД ЛТД" (код за ) за липень 2020 року, що містяться у податкових деклараціях з ПДВ за звітний період декларування ПДВ липень 2020 року, серпень 2020 року, з ТОВ "МОУЛТЕК СПРІНТ" (код за ) за січень 2020 року, що містяться у податкових деклараціях з ПДВ за звітний період декларування ПДВ січень 2020 року, з ТОВ "ЛІОН ТРЕЙД ЛТД" (код за ) за вересень 2020 року, що містяться у податкових деклараціях з ПДВ за звітний період декларування ПДВ вересень 2020 року, жовтень 2020 року, з ТОВ "ЛІОН ТРЕЙД ЛТД" (код за ) за жовтень 2020 року, що містяться у податкових деклараціях з ПДВ за звітний період декларування ПДВ жовтень 2020 року, листопад 2020 року, а також даних щодо подальшої реалізації та/або використання у власній господарській діяльності придбаних товарів (робіт, послуг).

У період з 10.06.2021 по 16.06.2021 Головним управлінням ДПС у Харківській області відповідно до наказу від 09.06.2021 №4244-П була проведена позапланова виїзна перевірка ТОВ "Профіпласт" з питань дотримання вимог податкового законодавства України щодо господарських взаємовідносин з ТОВ "ЛІОН ТРЕЙД ЛТД" (код за ) за вересень 2020 року, жовтень 2020 року, липень 2020 року, з ТОВ "МОУЛТЕК СПРІНТ" (код за ) за січень 2020 року та подальшої реатізації.

Результати проведеної перевірки були оформлені контролюючим у спосіб складання акту №10960/20-40-07-06-10/39232948 від 24.06.2021 (далі за текстом - Акт перевірки).

У тексті Акту перевірки викладені власні судження контролюючого органу про вчинення Товариством податкових правопорушень, а саме: п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3 ст. 198 Податкового кодексу України, що призвело до завищення податкового кредиту на загальну суму 1.919.488 грн., в тому числі, у січні 2020 року у сумі 139.350 грн., у липні 2020 року у сумі 416.761 грн., у серпні 2020 року у сумі 166.721 грн., у вересні 2020 року у сумі 250.945 грн., у жовтні 2020 року у сумі 741.994 грн., у листопаді 2020 року у сумі 203.717 грн.

Зі змісту Акту перевірки вбачається, що судження контролюючого органу про вчинення Товариством вказаних податкових правопорушень, ґрунтуються на тому, що при дослідженні ланцюга постачання, згідно зареєстрованих податкових накладних у ЄРПН встановлено, що товари, які реалізовано на адресу ТОВ "Профіпласт" ТОВ "МОУЛТЕК СПРІНТ" придбало у ТОВ "Спайс Систем" (код за ), а ТОВ "Спайс Систем", в свою чергу, придбало у ТОВ "Партнер Імпульс" (код за ), яке даний товар - гранула ПЕТ не придбавало. При цьому, придбання ТМЦ по всьому ланцюгу постачання відповідно до податкових накладних, зареєстрованих у Єдиному реєстрі податкових накладних, здійснювалося в один день та за однаковою ціною. Крім того, ТОВ "МОУЛТЕК СПРІНТ" та ТОВ "Спайс Систем" знаходяться на обліку в ГУ ДПС у Львівській області, а ТОВ "Партнер Імпульс" - на обліку в ГУ ДПС У Харківській області, що вказує на нереальність оформлення господарської операції у часі. Також, контролюючий орган посилається на те, що відповідно до баз даних А1С "Податковий Блок", звіту про нарахування єдиного внеску за січень 2020 року у автоперевізника ТОВ "Укрінформтрейд" не лічаться водії ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , що вказує на неможливість перевезення товару. Доходи вказаним особам не виплачувались. В результаті проведеного аналізу фінансово-господарської діяльності платників податків ТОВ "МОУЛТЕК СПРІНТ" та ТОВ "ЛІОН ТРЕЙД ЛТД" вбачається проведення транзитних фінансових потоків, спрямованих на здійснення операцій з надання податкової вигоди переважно з контрагентами, які не виконують свої податкові зобов`язання, зокрема, у випадках, коли операції здійснюються через посередників з метою штучного формування витрат та податкового кредиту, не мають реального товарного характеру, тому наведені обставини свідчать про відсутність факту реального здійснення господарських операцій з контрагентами-покупцями та постачальниками з урахуванням їх виду, обсягу, якості та розрахунків. Також, наявна інформація щодо причетності окремих суб`єктів господарювання ТОВ "ЛІОН ТРЕЙД ЛТД" до протиправної діяльності.

28.07.2021р. з посиланням на Акт перевірки контролюючим органом було видане податкове повідомлення-рішення від 28.07.2021 №6 про збільшення податкового зобов`язання з ПДВ у сумі 2.399.360 грн. (основний платіж - 1.919.488 грн., штрафні санкції - 479.872 грн.).

За результатами розгляду скарги заявника від 23.08.2021р. №23/08 на податкове повідомлення-рішення від 28.07.2021 №6, рішенням Державної податкової служби України від 24.11.2021р. №26638/6/99-00-06-01-03-06 податкове повідомлення-рішення від 28.07.2021 №6 залишено без змін, а скарга - без задоволення.

Не погодившись із відповідністю закону управлінського волевиявлення контролюючого органу з приводу додаткового обчислення грошових зобов`язань з податку на додану вартість за вказаним вище правовим актом індивідуальної дії суб"єкта владних повноважень, заявник ініціював даний спір, стверджуючи про безпідставність обтяження додатковим податковим обов`язком.

Вирішуючи спір по суті, суд вважає, що до відносин, які склались на підставі встановлених обставин спору, підлягають застосуванню наступні норми права.

Статтями 1 і 8 Конституції України проголошено, що Україна є правовою державою, де діє верховенство права.

У ч.2 ст.19 Конституції України згадано, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

При цьому, у ч.1 ст.68 Конституції України також згадано, що кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Отже, усі без виключення суб`єкти права на території України зобов`язані дотримуватись існуючого у Державі правового порядку, а суб`єкти владних повноважень (органи публічної адміністрації) додатково обтяжені ще й обов`язком виконувати доведені законом завдання виключно за наявності приводів та способом, чітко обумовленими законом.

З 01.01.2011р. приводи та підстави здійснення податкового контролю за дотриманням учасниками суспільних відносин податкової дисципліни; зміст та обсяг повноважень податкових органів; процедура реалізації повноважень контролю регламентована, насамперед, приписами Податкового кодексу України.

Згідно з абз.1 п.52-2 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України у редакції Закону України від 17.03.2020р. №533-ІХ та Закону України від 13.05.2020р. №591-ІХ було установлено мораторій на проведення документальних та фактичних перевірок на період з 18 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), крім: документальних позапланових перевірок, що проводяться на звернення платника податків; документальних позапланових перевірок з підстав, визначених підпунктами 78.1.7 та 78.1.8 пункту 78.1 статті 78 цього Кодексу; фактичних перевірок в частині порушення вимог законодавства в частині: обліку, ліцензування, виробництва, зберігання, транспортування та обігу пального, спирту етилового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів; цільового використання пального та спирту етилового платниками податків; обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками; здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту етилового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального, з підстав, визначених підпунктами 80.2.2, 80.2.3 та 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 цього Кодексу.

Отже, нормою закону про оподаткування - абз.1 п.52-2 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України запроваджено загальне правило, у силу якого протягом дії карантину не призначаються документальні та фактичні перевірки за окремими винятками.

У спірних правовідносинах контролюючим органом не призначались документальні позапланові перевірки заявника з питання правильності справляння ПДВ на підставі звернення платника податків або на підставі п.п.78.1.7 ст.78 чи п.п.78.1.8 ст.78 Податкового кодексу України.

Тобто на призначену контролюючим органом у спірних правовідносинах перевірку не поширюється виключення за абз.1 п.522 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України у редакції Закону України від 17.03.2020р. №533-ІХ та Закону України від 13.05.2020р. №591-ІХ.

У подальшому відповідно до п.4 розділу II "Прикінцеві положення" Закону України від 17.09.2020р. №909-IX "Про внесення змін до Закону України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" у період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, надати право Кабінету Міністрів України скорочувати строк дії обмежень, заборон, пільг та гарантій, встановлених відповідними законами України, прийнятими з метою запобігання виникненню і поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, крім випадків, коли зазначене може призвести до обмеження конституційних прав чи свобод особи.

Із посиланням на п.4 розділу II "Прикінцеві положення" Закону України від 17.09.2020р. №909-IX "Про внесення змін до Закону України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" КМУ було видано постанову від 03.02.2021р. №83, де указано: скоротити строк дії обмежень, встановлених пунктом 52 2 підрозділу 10 розділу XX "Перехідні положення" Податкового кодексу України (далі - Кодекс), в частині дії мораторію на проведення деяких видів перевірок, дозволивши проведення таких видів перевірок юридичних осіб: тимчасово зупинених документальних та фактичних перевірок, що були розпочаті до 18 березня 2020 р. та не були завершеними; документальних перевірок, право на проведення яких надається з дотриманням вимог пункту 77.4 статті 77 Кодексу; документальних позапланових перевірок з підстав, визначених підпунктами 78.1.1 та/або 78.1.4 пункту 78.1 статті 78 Кодексу, суб`єктів господарювання реального сектору економіки, які сформували податковий кредит за рахунок оформлення ризикових операцій з придбання товарів/послуг (із переліку ризикових платників податків, визначених у межах роботи Тимчасової слідчої комісії Верховної Ради України з питань розслідування оприлюднених у засобах масової інформації фактів можливих корупційних дій посадових осіб органів державної влади, які призвели до значних втрат дохідної частини Державного бюджету України, утвореної відповідно до Постанови Верховної Ради України від 24 квітня 2020 р. N 568-IX); документальних позапланових перевірок платників податків, за якими отримано податкову інформацію, що свідчить про порушення платником валютного законодавства в частині дотримання граничних строків надходження товарів за імпортними операціями та/або валютної виручки за експортними операціями; документальних позапланових перевірок з підстав, визначених підпунктами 78.1.12, 78.1.14, 78.1.15, 78.1.16 пункту 78.1 статті 78 Кодексу.

Таким чином, наразі виникла правова колізія між положеннями абз.1 п.522 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України у редакції Закону України від 17.03.2020р. №533-ІХ та положеннями Закону України від 13.05.2020р. №591-ІХ (до яких змін не вносилось та якими запроваджено мораторій на проведення документальних податкових перевірок з питання правильності справляння ПДВ) з одного боку та між положеннями п.4 розділу II "Прикінцеві положення" Закону України від 17.09.2020р. №909-IX "Про внесення змін до Закону України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" і постановою КМУ від 03.02.2021р. №83 (якими відновлено проведення документальних податкових перевірок з питання правильності справляння ПДВ) з іншого боку.

Зважаючи на ч.1 ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", рішення Європейського суду з прав людини від 14.10.2010р. по справі "Щокін проти України" (Shchokin v. Ukraine, заяви № 23759/03 та 37943/06) та рішення Європейського суду з прав людини від 07.07.2011р. по справі "Серков проти України" (Serkov v. Ukraine, заява № 39766/05), суд вважає, що найбільш сприятливим для заявника є підхід, коли у силу п.п.4.1.4 ст.4 та п.5.2 ст.5 Податкового кодексу України пріоритет у застосуванні належить віддати саме абз.1 п.522 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України у редакції Закону України від 17.03.2020р. №533-ІХ та Закону України від 13.05.2020р. №591-ІХ як спеціальним нормам профільного акту законодавства.

Такий самий по суті висновок міститься у постанові Верховного Суду від 22.02.2022р. по справі №420/12859/21, у постанові Верховного Суду від 06.07.2022р. по справі №360/1182/21, у постанові Верховного Суду від 28.12.2022р. у справі №160/14248/21, у постанові Верховного Суду від 28.12.2022р. у справі №420/22374/21.

Відтак, у спірних правовідносинах суб`єкт владних повноважень згідно з прийнятим наказом ГУ ДПС у Харківській області №4244-п від 09.06.2021р. не мав законних підстав для здійснення заходу податкового контролю у формі документальної позапланової виїзної перевірки.

Відтак, виданий у спірних правовідносинах наказ контролюючого органу про призначення документальної позапланової виїзної податкової перевірки з питання дотримання податкового законодавства, валютного законодавства, законодавства відносно справляння єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування не може бути визнаний таким, що узгоджуються із вимогами ч.2 ст.2 КАС України.

А тому усі об`єктивні дані, отримані у результаті проведеної на виконання цього наказу документальної податкової перевірки, слід визнати недопустимими доказами у розумінні ч.1 ст.74 КАС України.

До того ж, на виконання вимог ч.5 ст.242 КАС України суд бере до уваги, що у силу правового висновку постанови Верховного Суду від 20.12.2019р. по справі №826/16776/18 (адміністративне провадження №К/9901/29228/19) "Для цілей оподаткування ПДВ операції з постачання (придбання) товарів (послуг) мають бути фактично здійснені та підтверджені належним чином оформленими первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку. Наявність у платника ПДВ первинних документів, які складені для оформлення операції з постачання, не є безумовною підставою для визнання за платником податку права на податковий кредит. Обов`язковою умовою є достовірність цих документів.".

При цьому, суд зважає, що за визначенням ч.1 ст.1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в України" господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства.

Окрім того, у силу правового висновку постанови Верховного Суду від 08.09.2020р. у справі №819/1250/17 "Норми Податкового кодексу України Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" не ставлять у залежність право платника податків на податковий кредит та можливість формування витрат від виконання податкового обов`язку іншими платниками - постачальниками товарів (послуг). Однак, у разі встановлення в судовому процесі обставин, які свідчать, що платник податків був чи міг бути обізнаний щодо протиправної діяльності його контрагента, яка полягає в незаконній мінімізації податкових зобов`язань, зокрема, у створенні штучних підстав для збільшення валових витрат та/чи податкового кредиту, або у разі коли платник податків діяв без належної обачності чи обережності при виборі контрагента, який не виконує податкового обов`язку, при встановлених обставинах, які спростовують реальність господарських операцій, отримана таким платником податків податкова вигода у вигляді права на податковий кредит є безпідставною.".

Назване рішення Верховного Суду є останнім у часі, де викладена правова позиція з приводу наслідків власної необізнаності, необачності, необережності платника податків у контексті наміру на безпідставне отримання податкової вигоди, а тому у силу ч.5 ст.242 КАС України має пріоритет над іншими судовими актами з даного питання.

У ході розгляду справи суд зважає, що обставини наявності у згаданих в тексті Акту контрагентів позивача-постачальників статусу платника ПДВ і реєстрації виписаних такими контрагентами податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних визнаються учасниками справи.

Водночас, стверджуючи про нереальність господарських операцій, відповідач-суб`єкт владних повноважень водночас із цим не подав до суду жодних доказів скасування раніше проведеної реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних, тих податкових накладних, котрі були виписані контрагентами - постачальниками на користь заявника.

Також, виходячи з положень норм розділу V Податкового кодексу України (а саме: ст.ст.185, 187, 188, 198, 201), суд бере до уваги, що претензій до форми, змісту або підстави складання податкових накладних контролюючий орган не висловив, відсутності одної із подій для складання податкових накладних ані у ході податкової перевірки, ані під час розгляду справи достеменно не спростував.

Господарські операції між ТОВ "Профіпласт" та ТОВ "МОУЛТЕК СПРІНТ", ТОВ "ЛІОН ТРЕЙД ЛТД", здійснені на підставі договорів №33/01-2020 від 10.01.2020р. та №2020/3006-2 від 30.06.2020р. відповідно, договірні зобов`язання сторін були виконані у повному обсязі.

Здійснення спірних господарських операцій підтверджується також реальною зміною майнового стану учасників господарських зобов`язань. Реальність отримання доходу від наслідків виконання вищевказаної угоди вбачається у русі активів, змінах у зобов`язаннях, про що свідчать господарські операції, відображені на відповідних рахунках бухгалтерського обліку та підтверджені наданими до пояснення копіями первинних документів (зокрема платіжними дорученнями, що підтверджують рух грошових коштів).

Матеріалами справи також підтверджено, що ТОВ "Профіпласт" зверталось з листом до ТОВ "МОУЛТЕК СПРІНТ" (від 06.05.2021р. №06/05-21-4) та ТОВ "ЛІОН ТРЕЙД ЛТД" (від 06.05.2021р. №06/05-21-5) з проханням надати інформацію щодо можливості здійснення господарської діяльності та надати інформацію щодо придбання товару, який в подальшому реалізовано ТОВ "Профіпласт", у відповідь на які заявником отримано листи від 12.05.2021р. № 1205 та від 11.05.2021р. № 8/5-21 щодо наявності у контрагентів-постачальників трудових ресурсів, складських приміщень та джерела походження відвантаженого товару.

Водночас, у тексті Акту перевірки контролюючий орган не спростовує обставин реальності фізичного існування товару, але із посиланням на проведений аналіз фінансово-господарської діяльності платників податків ТОВ "МОУЛТЕК СПРІНТ" та ТОВ "ЛІОН ТРЕЙД ЛТД" стверджує про суто документальне оформлення господарських операцій при їх фактичному невиконанні.

Стосовно посилання на узагальнену податкову інформацію за звітні періоди декларування ПДВ стосовно контрагента - ТОВ "ЛІОН ТРЕЙД ЛТД", складену фахівцями ГУ ДПС у Харківській області, суд враховує правовий висновок постанови Верховного Суду від 19.03.2021 у справі №460/143/19, за яким будь-яка податкова інформація, що наявна в інформаційно-аналітичних базах відносно контрагентів суб`єкта господарювання по ланцюгах постачання, а також податкова інформація надана іншими контролюючими органами, в тому числі і складена з причин неможливості проведення документальних перевірок, носить виключно інформативний характер та не є належним доказом в розумінні процесуального Закону.

Отже, складений контролюючим органом офіційний письмовий документ у формі узагальнення податкової інформації не є результатом реалізації заходу податкового контролю, а тому здатен викликати сумнів у дотриманні учасником суспільних відносин податкової дисципліни і зумовити виникнення приводу для призначення податкової перевірки, але не може бути кваліфікований у якості доказу вчинення особою податкового правопорушення, позаяк у силу п.п.86.7.5 ст.86 Податкового кодексу України навіть акт податкової перевірки за відсутності винесеного за ним діючого податкового повідомлення - рішення не може бути використаний контролюючим органом.

Суд бере до уваги, що у спірних правовідносинах контролюючий орган не ініціював процедури зустрічної звірки контрагента заявника.

Також у спірних правовідносинах контролюючий орган не ініціював процедури отримання письмових пояснень від керівників або засновників контрагентів заявника.

Правочини платника у судовому порядку контролюючим органом не оскаржувались, вимоги про стягнення одержаного за нікчемним правочином, який суперечить публічним інтересам Держави і суспільства у сфері податкової справи контролюючим органом до суду не заявлялось.

До того ж суд зважає на ту обставину, що виконання зобов`язань з поставки товару вже існуючого у якості речі матеріального світу не вимагає від платника податків забезпечення ані окремих вимог до персоналу, ані окремих вимог до матеріально-технічних ресурсів, ані окремих вимог до фінансового стану тощо.

При цьому, перевіряючими фактично не досліджувались вказані взаємовідносини адже відсутність інформації в базах даних АІС "Податковий Блок" та звітів про нарахування Єдиного внеску по водіях не може бути беззаперечним доказом відсутності придбання послуг з перевезення.

Також, суд враховує правовий висновок постанови Верховного Суду від 19.03.2021 у справі №460/143/19, за яким будь-яка податкова інформація, що наявна в інформаційно-аналітичних базах відносно контрагентів суб`єкта господарювання по ланцюгах постачання, а також податкова інформація надана іншими контролюючими органами, в тому числі і складена з причин неможливості проведення документальних перевірок, носить виключно інформативний характер та не є належним доказом в розумінні процесуального Закону.

Стосовно посилань у тексті Акту перевірки на порушення СБУ спільно з Офісом Генерального прокурора в рамках кримінального провадження від 28.05.2020 №0000067 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ст. 364, ст. 366 КК України, стосовно посадових осіб ТОВ "ЛІОН ТРЕЙД ЛТД", суд зазначає наступне.

За правовими висновками постанови Верховного Суду від 07 липня 2022 року у справі № 160/3364/19, а саме: " 90. Відповідно до частин шостої, сьомої статті 78 КАС України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Правова оцінка, надана судом певному факту при розгляді іншої справи, не є обов`язковою для суду. 91. Отже, вирок щодо посадової особи контрагента за статтею 205 КК України, а також ухвала про звільнення особи від кримінальної відповідальності за цією статтею КК України у зв`язку із закінченням строків давності не можуть створювати преюдицію для адміністративного суду, якщо тільки суд кримінальної юрисдикції не встановив конкретні обставини щодо дій чи бездіяльності позивача. Такі вирок чи ухвала суду за результатами розгляду кримінального провадження мають оцінюватися адміністративним судом разом з наданими первинними документами та обставинами щодо наявності первинних документів, правильності їх оформлення, можливості виконання (здійснення) спірних господарських операцій, їх зв`язку з господарською діяльністю позивача та можливого використання придбаного товару (робіт, послуг) у подальшій діяльності.".

Водночас, у спірних правовідносинах жодних вироків суду в кримінальному провадженні від 28.05.2020 №0000067 стосовно посадових осіб ТОВ "ЛІОН ТРЕЙД ЛТД", відповідачем не надано.

Наданий відповідачем до матеріалів справи вирок Печерського районного суду міста Києва по справі №757/24575/21 від 30.11.2022р. з Єдиного реєстру судових рішень суд не приймає в якості доказу скоєння заявником податкових правопорушень, викладених у висновках акту №10960/20-40-07-06-10/39232948 від 24.06.2021р., оскільки вказаний вирок суду стосується іншого кримінального провадження №0000307 не зазначеного в Акті перевірки та не стосується посадових осіб ТОВ "ЛІОН ТРЕЙД ЛТД" та кримінального провадження від 28.05.2020 №0000067, зазначеного в Акті перевірки.

Окрім того, в Акті перевірки взагалі відсутня будь-яка інформація щодо наявності кримінальних проваджень стосовно ТОВ "МОУЛТЕК СПРІНТ".

Відтак, суд доходить до переконання про те, що за даним епізодом подію вчинення заявником податкового правопорушення (завищення суми податкового кредиту та заниження грошового зобов`язання з ПДВ) слід визнати недоведеною контролюючим органом за правилом ч.2 ст.2, ч.2 ст.77 КАС України.

Оскільки будь-яких інших доказів вчинення заявником податкових правопорушень, окрім акту №10960/20-40-07-06-10/39232948 від 24.06.2021р., складеного на виконання наказу ГУ ДПС у Харківській області від 09.06.2022р. № 4244-п, відповідачем - суб`єктом владних повноважень у ході розгляду справи до суду не подано, то події вчинення заявником відображених в означеному Акті податкових правопорушень слід визнати недоведеними.

Згідно з ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Тлумачення змісту цієї норми процесуального права викладено у постанові Верховного Суду від 07.11.2019р. по справі № 826/1647/16 (адміністративне провадження № К/9901/16112/18), де указано, що обов`язковою умовою визнання протиправним управлінського волевиявлення суб`єкта владних повноважень є доведеність приватною особою факту порушення власних прав та інтересів і доведеність факту невідповідності закону оскарженого управлінського волевиявлення.

До того ж, у силу правових висновків постанови Верховного Суду від 20.12.2019р. у справі №820/3914/17: 1) саме по собі порушення процедури прийняття акту адміністративного органу може бути підставою для скасування рішення суб`єкта владних повноважень лише за тієї умови, що таке порушення вплинуло або могло вплинути на правильність оскаржуваного рішення; 2) певні дефекти адміністративного акту можуть не пов`язуватись з його змістом, а стосуватися процедури його ухвалення. У такому разі можливі дві ситуації: внаслідок процедурного порушення такий акт суперечитиме закону (тоді акт є нікчемним), або допущене порушення не вплинуло на зміст акта (тоді наслідків для його дійсності не повинно наставати взагалі); 3) саме по собі порушення процедури прийняття акту не повинно породжувати правових наслідків для його дійсності, крім випадків, прямо передбачених законом; 4) виходячи із міркувань розумності та доцільності, деякі вимоги до процедури прийняття акту необхідно розуміти не як вимоги до самого акту, а як вимоги до суб`єктів владних повноважень, уповноважених на їх прийняття; 5) дефектні процедури прийняття адміністративного акту, як правило, тягнуть настання дефектних наслідків (ultra vires action invalid act). Разом із тим, не кожен дефект акту робить його неправомірним; 5) стосовно процедурних порушень, то в залежності від їх характеру такі можуть мати наслідком нікчемність або оспорюваність акту, а в певних випадках, коли йдеться про порушення суто формальні, взагалі не впливають на його дійсність; 6) у відповідності до практики Європейського Суду з прав людини, скасування акту адміністративного органу з одних лише формальних мотивів не буде забезпечувати дотримання балансу принципу правової стабільності та справедливості; 7) ключовим питанням при наданні оцінки процедурним порушенням, допущеним під час прийняття суб`єктом владних повноважень рішення, є співвідношення двох базових принципів права: "протиправні дії не тягнуть за собою правомірних наслідків" і, на противагу йому, принцип "формальне порушення процедури не може мати наслідком скасування правильного по суті рішення"; 8) межею, що розділяє істотне (фундаментальне) порушення від неістотного, є встановлення такої обставини: чи могло бути іншим рішення суб`єкта владних повноважень за умови дотримання ним передбаченої законом процедури його прийняття; 9) така правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 10 липня 2019 року у справі №804/639/18.

Окрім того, згідно з правовою позицією постанови Верховного Суду від 14.09.2022р. у справі №826/6329/16 за правовим висновком, сформульованим Верховним Судом у складі судової палати з розгляду справи щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду у справі №826/17123/18 (постанова від 21.02.2020 року), "оскаржуючи наслідки проведеної контролюючим органом перевірки у вигляді податкових повідомлень-рішень та інших рішень, платник податків не позбавлений можливості посилатись на порушення контролюючим органом вимог законодавства про проведення такої перевірки, якщо вважає, що вони зумовлюють протиправність таких податкових повідомлень-рішень. При цьому, таким підставам позову, за їх наявності, суди повинні надавати правову оцінку в першу чергу, а у разі, якщо вони не визнані судом такими, що тягнуть протиправність рішень, прийнятих за наслідками такої перевірки, - переходити до перевірки підстав позову щодо наявності порушень податкового та/або іншого законодавства".

У постанові від 22.09.2020 року (справа №520/8836/18) Верховний Суд зазначив, що "перевірка є способом реалізації владних управлінських функцій контролюючим органом як суб`єктом владних повноважень, який зобов`язаний діяти тільки на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України та законами України. Невиконання вимог закону щодо підстави для проведення документальної позапланової перевірки призводить до визнання перевірки незаконною та не породжує правових наслідків такої перевірки, акт перевірки, виходячи із положень щодо допустимості доказів, закріплених частиною другою статті 74 КАС України, не може визнаватися допустимим доказом у справі, оскільки одержаний з порушенням порядку, встановленого законом. Таким чином, податкове повідомлення-рішення, прийняте за наслідками перевірки та на підставі акту перевірки, який є недопустимим доказом, не може вважатись правомірним та підлягає скасуванню. Встановлені судами обставини щодо протиправності призначення та проведення відповідачем перевірки, за наслідками якої і було прийнято оскаржуване податкове повідомлення-рішення, є достатніми для висновку про протиправність такого рішення. З урахуванням цього суд касаційної інстанції зазначив про відсутність необхідності перевірки порушення позивачем вимог ПК України, як підстави для донарахування суми грошового зобов`язання".

Підсумково у тексті постанови Верховного Суду від 14.09.2022р. по справі №826/6329/16 сформульовано правовий висновок, відповідно до якого у разі визнання перевірки незаконною така перевірка відсутня як юридичний факт, що виключає наявність у податкового органу компетенції на прийняття податкового повідомлення-рішення. У такому випадку висновки Акта перевірки, визнаної протиправною, не повинні оцінюватися судом. Податкові повідомлення-рішення є протиправними та підлягають скасуванню в силу незаконності податкової перевірки та відсутності правових наслідків такої.

Відтак, суд доходить до переконання про те, що у спірних правовідносинах порушення контролюючим органом процедури призначення документальної податкової перевірки створює нездоланний та непереборний дефект оскарженого управлінського волевиявлення з приводу самостійного визначення грошових зобов`язань платника податків, який є самостійною і достатньою підставою для скасування правового акту індивідуальної дії суб`єкта владних повноважень.

Тому позов підлягає до задоволення.

При розв`язанні спору, суд, зважаючи на практику Європейського суду з прав людини щодо застосування ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі за текстом Конвенція; рішення від 21.01.1999р. у справі Гарсія Руїз проти Іспанії, від 22.02.2007р. у справі Красуля проти Росії, від 05.05.2011р. у справі Ільяді проти Росії, від 28.10.2010р. у справі Трофимчук проти України, від 09.12.1994р. у справі Хіро Балані проти Іспанії, від 01.07.2003р. у справі Суомінен проти Фінляндії, від 07.06.2008р. у справі Мелтекс ЛТД (MELTEX LTD) та Месроп Мовсесян (MESROP MOVSESYAN) проти Вірменії), надав оцінку усім юридично значимим факторам і обставинам справи, дослухався до усіх ясно і чітко сформульованих та здатних вплинути на результат вирішення спору аргументів сторін, виклав власні мотиви конкретного тлумачення змісту належних норм матеріального і процесуального права.

Розгорнуті і детальні мотиви та висновки суду з приводу юридично значимих аргументів, доводів учасників справи та обставин справи викладені у тексті судового акту.

Розподіл судових витрат по справі зі сплати судового збору слід здійснити відповідно до ст.139 КАС України та Закону України "Про судовий збір".

Розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу буде вирішуватися судом в порядку ч. 7 ст. 139 КАС України.

Питання щодо розподілу витрат на професійну (правничу) допомогу, що заявлено позивачем у позовній заяві, судом буде вирішуватися в порядку передбаченому ч. 7 ст. 139 КАС України.

Керуючись ст.ст.8, 19, 124, 129 Конституції України, ст.ст.6-9, ст.ст.241-243, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

вирішив:

Позов - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Харківській області від 28.07.2021 року №6.

Стягнути з Головного управління ДПС у Харківській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України (вул. Пушкінська, буд. 46, м. Харків, 61057, код ЄДРПОУ ВП: 43983495) за рахунок бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Профіпласт" (вул. Залютинська, буд. 4, м. Харків, 61177, ) судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 22.700 (двадцять дві тисячі сімсот) грн. 00 коп.

Роз`яснити, що судове рішення буде виготовлено у повному обсязі у порядку ч.3 ст.243 КАС України - 26.04.2023 року; набирає законної сили відповідно до ст.255 КАС України (після закінчення строку подання скарги усіма учасниками справи або за наслідками процедури апеляційного перегляду; підлягає оскарженню до Другого апеляційного адміністративного суду у строк згідно з ч.1 ст.295 КАС України (протягом 30 днів з дати виготовлення повного судового рішення).

Суддя О.В. Старосєльцева