Справа № 300/474/23
Суддя: Микитюк Р.В.
Дата ухвалення: 2023-04-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" квітня 2023 р. справа № 300/474/23

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд в складі судді Микитюка Р.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України про визнання дій протиправними та скасування наказу зобов`язання до вчинення дій, -

ВСТАНОВИВ:

Представник ОСОБА_1 (далі також - позивач, ОСОБА_1 ), 10.02.2023 звернувся до суду з позовною заявою до Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України (далі також - відповідач), у якій позивач просить:

- визнати протиправним та скасувати п. 4 наказу командира Військової частини НОМЕР_1 від 08.06.2022 № 78 з приводу позбавлення ОСОБА_1 премії за травень 2022 року, у зв`язку із накладеним адміністративним стягненням;

- визнати протиправним та скасувати п. 3 наказу командира Військової частини НОМЕР_2 від 08.06.2022 року № 79 з приводу позбавлення ОСОБА_1 додаткової грошової винагороди за травень 2022 року, у зв`язку із накладеним адміністративним стягненням;

- визнати протиправним та скасувати п. 5 наказу командира Військової частини НОМЕР_1 від 04.10.2022 року № 276 з приводу позбавлення ОСОБА_1 премії за вересень 2022 року, у зв`язку із накладеним адміністративним стягненням;

- визнати протиправним та скасувати п. 3 наказу командира Військової частини НОМЕР_1 від 04.10.2022 року № 277 з приводу позбавлення ОСОБА_1 додаткової грошової винагороди за вересень 2022 року, у зв`язку із накладеним адміністративним стягненням;

- визнати протиправним та скасувати п. 2 наказу командира Військової частини НОМЕР_1 від 03.12.2022 року № 435 з приводу позбавлення ОСОБА_1 додаткової грошової винагороди за листопад 2022 року, у зв`язку із накладеним адміністративним стягненням;

- визнати протиправним та скасувати п. 6 наказу командира Військової частини НОМЕР_1 від 03.12.2022 року № 434 з приводу позбавлення ОСОБА_1 премії за листопад 2022 року, у зв`язку із накладеним адміністративним стягненням;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 за травень, вересень та листопад 2022 року премію та додаткову винагороду, передбачену Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» у розмірі до 30000 пропорційно в розрахунку на місяць.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що у травні, вересні та листопаді 2022 року ОСОБА_1 не виплачено в повному розмірі грошове забезпечення та додаткова грошова винагорода у розмірі до 30 000 грн, як передбачено постановою КМУ від 28.02.2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану». В інтересах Позивача до Відповідача подана адвокатський запит із проханням надати документи та/або інформацію з приводу підстав позбавлення Позивача додаткової грошової винагороди. Листом від 20.12.2022 надано відповідь, в якій зазначено, що за час проходження військової служби, позивач вчиняв адміністративні правопорушення, за фактом яких були складені протоколи про адміністративні правопорушення. Звертає увагу, що ні КУпАП, ні іншими Законами України не передбачено такий вид адміністративного стягнення для військовослужбовців як обмеження у виплаті додаткової винагороди (до того ж його правова природа взагалі не визначена в порядку ст. 92 Конституції України), його застосування є незаконним, ні як в якості основного виду стягнення, ні як додаткового. Позивач не погоджується із винесеними наказами, вважає їх протиправними та такими, що підлягають скасуванню, а тому звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 15.02.2023 дану позовну заяву залишено без руху у зв`язку з її невідповідністю вимогам статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України та надано десятиденний строк з дня вручення (отримання) копії цієї ухвали для усунення недоліків позовної заяви (а.с. 39-40).

22.02.2023 представником позивача зазначені в ухвалі про залишення позовної заяви без руху недоліки усунуто, відтак ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 24.02.2021 у справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Встановлено відповідачу з дня вручення цієї ухвали п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позов (а.с.51-52).

Відповідач скористався своїм правом на подання відзиву на позовну заяву, який надійшов на адресу суду 13.03.2022. У даному відзиві стосовно позовних вимог відповідач заперечив. Зазначив, що постановою Сколівського районного суду Львівської області від 11.05.2022 у справі № 453/452/22, постановою Сколівського районного суду Львівської області від 13.10.2022 № 453/1271/22 та постановою Радехівського районного суду Львівської області від 29.12.2022 у справі № 451/1349/22 встановлено та підтверджено, що солдат ОСОБА_1 вживав алкогольні напої під час виконання обов`язків військової служби, солдат ОСОБА_1 свою вину у скоєному правопорушенні визнав. Щиро розкаявся у вчиненому та просив його суворо не карати. Зазначені постанови судів, у відповідній частині позивачем не оскаржені та є чинними. Представник відповідача звертає увагу, що підставою для позбавлення виплати щомісячної додаткової грошової винагороди, слугувало невиконання позивачем службових обов`язків військової служби та порушення дисципліни, зокрема: зловживання алкогольних напоїв під час виконання обов`язків військової служби. Просив суд відмовити у задоволенні позову (а.с. 63-74).

Суд, розглянувши у відповідності до вимог статті 262 КАС України справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), дослідивши в сукупності письмові докази, якими сторони обґрунтовують позовні вимоги та заперечення на позов, встановив такі обставини.

17.03.2022, ОСОБА_1 призвано на військову службу під час мобілізації ІНФОРМАЦІЯ_1 та направлено для проходження військової служби до військової частини НОМЕР_1 .

Відповідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 17.03.2022 № 38, позивача відповідно до мобілізаційного призначення за мобілізаційним планом зараховано на військову службу за призовом у воєнний час до списків військової частини НОМЕР_1 та призначено на посаду стрільця 2 відділення охорони 2 взводу охорони 3 роти охорони 3 батальйону охорони військової частини НОМЕР_1 (а.с. 97).

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 01.05.2022 № 64-1, позивача призначено на посаду стрільця 1 відділення охорони 2 взводу охорони 3 роти охорони 3 батальйону охорони військової частини НОМЕР_1 (а.с. 98).

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 25.10.2022 № 345, ОСОБА_1 призначено на посаду маляра 1 будівельного відділення взводу загальнобудівельних робіт роти інженерної підтримки військової частини НОМЕР_1 (а.с. 99).

Згідно із наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 02.01.2023 № 2, позивача призначено на посаду стрільця - номер обслуги 3 відділення охорони 1 взводу охорони 1 роти охорони 3 батальйону охорони військової частини НОМЕР_1 (а.с. 100).

06.05.2022 уповноваженою особою військової частини НОМЕР_1 складено адміністративний протокол в/ч НОМЕР_3 № 36 від 11.05.2022 року про перебування солдата ОСОБА_1 на військовій службі в зоні територіальної оборони № НОМЕР_4 , на об`єкті охорони за № НОМЕР_5 в Львівській області, в стані алкогольного сп`яніння (1,45 % проміле). Даний факт підтверджується висновком КНП «Сколівська Центральна Лікарня» від 06.05.2022 (а.с. 101-104).

Постановою Сколівського районного суду Львівської області від 11.05.2022 у справі № 453/452/22 солдата ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 172-20 КУпАП (розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин та їх аналогів) та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу. Під час розгляду справи позивач вину у скоєному правопорушенні визнав. Щиро розкаявся у вчиненому та просив суд його суворо не карати (а.с. 105-106).

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 08.06.2022 № 78 та від 08.06.2022 № 79 позбавлено премії в повному обсязі за травень місяць 2022 року, а також виплати щомісячної додаткової грошової винагороди передбаченої Постановою Кабінету міністрів України від 28 лютого 2022 р. № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» за травень 2022 та не включено до відповідних наказів про виплату премії за особистий внесок та додаткової грошової винагороди за травень 2022 року (а.с. 121,123).

30.09.2022 року уповноваженою особою військової частини НОМЕР_2 складено адміністративний протокол в/ч НОМЕР_1 № 478 від 30.09.2022 про перебування солдата ОСОБА_1 на військовій службі в Львівській області, в стані алкогольного сп`яніння (1,220 % проміле). Даний факт підтверджується висновком КНП "Сколівська Центральна Лікарня" від 29.09.2022 (а.с. 107-110).

Постановою Сколівського районного суду Львівської області від 13.10.2022 у справі № 453/1271/22, солдата ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 172-20 КУПАП (розпивання алкогольних,

слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів) та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу. Під час розгляду справи позивач вину у скоєному правопорушенні визнав. Щиро розкаявся у вчиненому та просив суд його суворо не карати (а.с. 111-112).

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 04.10.2022 № 276 та від 04.10.2022 № 277 не включено до відповідних наказів про виплату премії за особистий внесок та додаткової грошової винагороди передбаченої Постановою Кабінету міністрів України від 28 лютого 2022 р. № 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" за вересень 2022 року (а.с. 122,125).

20.11.2022 уповноваженою особою військової частини НОМЕР_1 складено адміністративний протокол в/ч НОМЕР_6 № 669 від 20.11.2022 про перебування солдата ОСОБА_1 на військовій службі в Львівській області, в стані алкогольного сп`яніння (1,802 % проміле). Даний факт підтверджується довідкою КП «ДМЛ ЧМР» №4943 від 20.11.2022 та поясненнями ОСОБА_1 (а.с. 112-116).

Постановою Радехівського районного суду Львівської області від 29.12.2022 у справі № 451/1457/22, солдата ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 172-20 КУПАП (розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів) та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу. Під час розгляду справи позивач вину у скоєному правопорушенні визнав. Щиро розкаявся у вчиненому та просив суд його суворо не карати (а.с. 117-120).

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 03.12.2022 № 434 та від 03.12.2022 № 435 не включено до відповідних наказів про виплату премії за особистий внесок та додаткової грошової винагороди передбаченої Постановою Кабінету міністрів України від 28 лютого 2022 р. № 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" за листопад 2022 року (а.с. 127-128).

Не погоджуючись з наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 08.06.2022 № 78 та від 08.06.2022 № 79, від 04.10.2022 № 276 та від 04.10.2022 № 277, від 03.12.2022 № 434 та від 03.12.2022 № 435, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку правовідносинам, що склались між сторонами, суд зазначає таке.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни здійснює Закон України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 № 2232-ХІІ (далі - Закон № 2232-ХІІ).

Частиною 1 статті 1 Закону № 2232-ХІІ визначено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

Згідно із ч. 1 ст. 2 Закону № 2232-ХІІ військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, пов`язаній із захистом Вітчизни.

Частинами другою-четвертою статті 2 Закону України № 2232-ХІІ передбачено, що проходження військової служби здійснюється: громадянами України - у добровільному порядку (за контрактом) або за призовом; іноземцями та особами без громадянства - у добровільному порядку (за контрактом) на посадах, що підлягають заміщенню військовослужбовцями рядового, сержантського і старшинського складу Збройних Сил України.

Порядок проходження військової служби, права та обов`язки військовослужбовців визначаються цим та іншими законами, відповідними положеннями про проходження військової служби, що затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами.

Загальні права та обов`язки військовослужбовців Збройних Сил України і їх взаємовідносини, обов`язки основних посадових осіб бригади (полку, корабля 1 і 2 рангу, окремого батальйону) та її підрозділів, правила внутрішнього порядку у військовій частині та її підрозділах визначено Статутом внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженим Законом України від 24 березня 1999 року № 548-XIV «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України» (далі - Статут внутрішньої служби Збройних Сил України).

Відповідно до ст. 11 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України необхідність виконання завдань оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності, а також завдань, визначених міжнародними зобов`язаннями України покладає на військовослужбовців такі обов`язки: свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим; беззастережно виконувати накази командирів (начальників) і захищати їх у бою, як святиню оберігати Бойовий Прапор своєї частини; постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України; знати й утримувати в готовності до застосування закріплене озброєння, бойову та іншу техніку, берегти державне майно; дорожити бойовою славою Збройних Сил України та своєї військової частини, честю і гідністю військовослужбовця Збройних Сил України; поважати бойові та військові традиції, допомагати іншим військовослужбовцям, що перебувають у небезпеці, стримувати їх від вчинення протиправних дій, поважати честь і гідність кожної людини; бути пильним, суворо зберігати державну таємницю; вести бойові дії ініціативно, наполегливо, до повного виконання поставленого завдання; виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни; додержуватися правил військового вітання, ввічливості й поведінки військовослужбовців, завжди бути одягненим за формою, чисто й охайно.

Згідно зі ст. 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.

Статтею 30 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України передбачено, що начальник має право віддавати підлеглому накази і зобов`язаний перевіряти їх виконання. Підлеглий зобов`язаний беззастережно виконувати накази начальника, крім випадків віддання явно злочинного наказу, і ставитися до нього з повагою.

Відповідно до ст. 127 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України солдат (матрос) (далі - солдат) у мирний і воєнний час відповідає за точне та вчасне виконання покладених на нього обов`язків і поставлених йому завдань, особисту бойову готовність, утримання своєї зброї та дорученої техніки у справному стані, збереження виданого йому майна. Солдат підпорядковується командирові відділення.

Згідно із статтею 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України визначено, що солдат зобов`язаний: підтримувати на високому рівні особисту бойову готовність, досконало володіти закріпленою за ним зброєю і технікою, тримати їх завжди справними, чистими, готовими до бою; знати тактику дій відділення в різних видах бою та вміло діяти в бою; знати та неухильно дотримуватися норм міжнародного гуманітарного права; сумлінно вивчати військову справу, зразково виконувати свої службові обов`язки, засвоювати все, чого навчають командири (начальники), бути готовим до виконання завдань за призначенням; постійно вдосконалювати свої знання за фахом, уміння та навички; знати посади, військові звання і прізвища своїх безпосередніх та прямих начальників (до командира бригади включно); додержуватися військової дисципліни, мати охайний зовнішній вигляд, додержуватися правил особистої та колективної гігієни; бути хоробрим та ініціативним, не допускати негідних вчинків і стримувати від них інших військовослужбовців; виконувати правила носіння військового одягу і взуття, своєчасно та акуратно їх лагодити, щоденно чистити і зберігати у визначених місцях; виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням військовослужбовців, шанувати честь і гідність товаришів по службі, додержуватися правил військової ввічливості, поведінки та військового вітання; повсякденно загартовувати себе, систематично вдосконалювати свою фізичну підготовку; своєчасно доповідати командирові відділення про захворювання, надзвичайні події та факти порушення військової дисципліни, випадки втрати чи несправності озброєння, техніки та інших матеріальних засобів; ретельно готуватися особисто, готувати зброю, техніку та інше майно до занять (стрільб, навчань), виконання завдань за призначенням, постійно стежити за їх наявністю і станом, своєчасно чистити зброю і шанцевий інструмент, проводити технічне обслуговування озброєння та техніки; неухильно виконувати правила безпеки під час використання зброї, в роботі з технікою та в інших випадках, додержуватися правил пожежної безпеки; виконувати розпорядок дня військової частини; точно, вчасно та сумлінно виконувати накази командирів (начальників); у разі потреби відлучитися питати дозволу в командира відділення, а після повернення доповідати йому про прибуття; під час перебування поза розташуванням військової частини поводитися з гідністю і честю, не допускати порушень громадського порядку та негідних вчинків. Старший солдат (старший матрос) є помічником командира відділення та зобов`язаний допомагати командирові відділення в навчанні солдатів, заміщувати його у разі відсутності.

Сутність військової дисципліни, обов`язки військовослужбовців щодо її додержання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, права командирів щодо їх застосування, а також порядок подання і розгляду заяв, пропозицій та скарг визначає Дисциплінарний статут Збройних Сил України, який затверджений Законом України «Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України» від 24.03.1999 № 551-XIV (далі - Дисциплінарний статут ЗСУ).

Згідно зі ст.ст. 1, 2, 3 Дисциплінарного статуту ЗСУ військова дисципліна - це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених військовими статутами та іншим законодавством України. Військова дисципліна ґрунтується на усвідомленні військовослужбовцями свого військового обов`язку, відповідальності за захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, на їх вірності Військовій присязі.

Військова дисципліна досягається шляхом: виховання високих бойових і морально-психологічних якостей військовослужбовців на національно-історичних традиціях українського народу та традиціях Збройних Сил України, патріотизму, свідомого ставлення до виконання військового обов`язку, вірності Військовій присязі; особистої відповідальності кожного військовослужбовця за дотримання Конституції та законів України, Військової присяги, виконання своїх обов`язків, вимог статутів Збройних Сил України; формування правової культури військовослужбовців; умілого поєднання повсякденної вимогливості командирів і начальників (далі - командири) до підлеглих без приниження їх особистої гідності, з дотриманням прав і свобод, постійної турботи про них та правильного застосування засобів переконання, примусу й громадського впливу колективу; зразкового виконання командирами військового обов`язку, їх справедливого ставлення до підлеглих; підтримання у військових з`єднаннях, частинах (підрозділах), закладах та установах необхідних матеріально-побутових умов, статутного порядку; своєчасного і повного постачання військовослужбовців встановленими видами забезпечення; чіткої організації і повного залучення особового складу до бойового навчання.

Статтею 4 Дисциплінарного статуту ЗСУ передбачено, що військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця: додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів; бути пильним, зберігати державну та військову таємницю; додержуватися визначених військовими статутами правил взаємовідносин між військовослужбовцями, зміцнювати військове товариство; виявляти повагу до командирів і один до одного, бути ввічливими і додержуватися військового етикету; поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.

Матеріалами справи встановлено, що фактичною підставою для позбавлення ОСОБА_1 права на отримання додаткової винагороди та премій за травень, вересень та листопад 2022 слугувало порушення ним військової дисципліни та вчинення ним військово-адміністративного правопорушення, передбаченого Кодексом України про адміністративні правопорушення, зокрема перебування на службі в стані алкогольного сп`яніння, з ознаками порушення координації рухів, порушене мовлення, почервоніння очей, запах алкоголю з порожнини рота.

Стосовно кожного випадку правопорушення командир зобов`язаний прийняти рішення щодо необхідності притягнення винного до відповідальності залежно від обставин скоєння правопорушення, ступеня вини, попередньої поведінки порушника та розміру завданих державі та іншим особам збитків (частина третя статті 5 Дисциплінарного статуту ЗСУ).

Згідно зі статтею 83 Дисциплінарного статуту ЗСУ на військовослужбовця, який порушує військову дисципліну або громадський порядок, можуть бути накладені лише ті дисциплінарні стягнення, які визначені цим Статутом і відповідають військовому званню військовослужбовця та дисциплінарній владі командира, що вирішив накласти на винну особу дисциплінарне стягнення.

Щодо оскарження позивачем наказів в частині позбавлення його додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» № 168 від 28.02.2022, за травень, вересень та листопад 2022 року в повному обсязі суд зазначає таке.

На виконання Указів Президента України від 24.02.2022 № 64 «Про введення воєнного стану в Україні» та № 69 «Про загальну мобілізацію», Кабінетом Міністрів України 28.02.2022 прийнято постанову № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», пунктом 1 якої (у редакції станом на час виникнення спірних правовідносин) установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським, а також особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, які несуть службу в органах і установах зазначеної Служби, що розташовані в межах адміністративно-територіальних одиниць, на території яких надається допомога в рамках Програми «єПідтримка», виплачується додаткова винагорода в розмірі 30 000 гривень щомісячно, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Пунктом 17 розділу І Порядку № 260 встановлено, що на період дії воєнного стану виплата грошового забезпечення особам офіцерського, старшинського, сержантського та рядового складу може встановлюватися за окремим рішенням Міністра оборони України.

25.03.2022 Міністром оборони України прийнято рішення про врегулювання виплати військовослужбовцям додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022, яке того ж дня телеграмою доведено до відома, в тому числі, командирів (начальників) військових частин, установ.

Пунктом 10 вказаного рішення встановлено, що до наказів про виплату додаткової винагороди в розмірі 100 000,00 грн або 30 000,00 грн не включаються, зокрема, ті військовослужбовці, які перебували у стані алкогольного (наркотичного) сп`яніння - за місяць, у якому здійснено таке правопорушення, а також ті, у діях (бездіяльності), яких є ознаки кримінального або адміністративного правопорушення.

Чинним законодавством не передбачено прийняття окремого рішення щодо позбавлення військовослужбовця додаткової винагороди. Реалізація такого рішення знаходить своє відображення в тому, що до наказу про виплату додаткової винагороди військовослужбовець, який допустив порушення, не включається.

Матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 06.05.2022 перебуваючи в зоні територіальної оборони №3, на об`єкті №45 в Львівській області, був в стані алкогольного сп`яніння (1,45 % проміле), в нього була порушена координація рухів, порушення мовлення, почервоніння очей, запах алкоголю з порожнини рота. Вина ОСОБА_1 підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії в/ч НОМЕР_1 №36 від 11.05.2022; поясненнями командира ІІ відділу ІІ взводу 3 роти 3 батальйону ОСОБА_3 ; поясненнями командира ІІ взводу 3 роти молодшого лейтенанта ОСОБА_4 ; висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу за швидкість реакції №62 від 06.05.2022; постановою Сколівського районного суду Львівської області від 11.05.2022 за справою №453/452/22. Під час розгляду справи ОСОБА_1 вину у скоєному правопорушення визнав, щиро розкаявся у вчиненні та просив суворо не карати.

29.09.2022 ОСОБА_1 перебуваючи на службі в зоні територіальної оборони № 3, на об`єкті охорони за № 45 в Львівській області, знаходився в стані алкогольного сп`яніння, в нього була порушена координація рухів, порушене мовлення, почервоніння очей, запах алкоголю з порожнини рота. Вина ОСОБА_1 підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії в/ч НОМЕР_6 № 478 від 30.09.2022; поясненнями командира 1 взводу 3 роти лейтенанта ОСОБА_5 від 29.09.2022; поясненнями командира 2 взводу 3 роти лейтенанта ОСОБА_4 від 29.09.2022; висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 9 від 29.09.2022; постановою Сколівського районного суду Львівської області від 13.10.2022 у справі №453/1271/22. Під час розгляду справи ОСОБА_1 вину у скоєному правопорушення визнав, щиро розкаявся у вчиненні та просив суворо не карати.

20.11.2022 о 09:00 год перебуваючи в пункті постійної дислокації (с. Радванці, Червоноградського району) солдат ОСОБА_1 перебував на службі в стані алкогольного сп`яніння, в нього була порушена координація рухів, порушене мовлення, почервоніння очей, запах алкоголю з порожнини рота, чим вчинив правопорушення, передбачене частиною 3 статті 172-20 КУпАП. Окрім цього, 20.12.2022 о 20:30 год перебуваючи в пункті постійної дислокації (с. Радванці, Червоноградського району) солдат ОСОБА_1 перебував на службі в стані алкогольного сп`яніння, в нього була порушена координація рухів, порушене мовлення, почервоніння очей, запах алкоголю з порожнини рота, чим вчинив правопорушення, передбачене частиною 3 статті 172-20 КУпАП. Вина ОСОБА_1 підтверджується тестом на алкоголь, проведеним за допомогою спеціального технічного засобу «Алкофор №505», яким встановлено результат огляду ОСОБА_6 на стан алкогольного сп`яніння - 1,802 проміле; протоколом в/ч НОМЕР_2 № 796 від 21.12.2022 по суті адміністративного правопорушення, вчиненого ОСОБА_1 ; поясненнями командира взводу загально-будівельних робіт роти інженерної підтримки, капітана ОСОБА_7 від 20.12.2022 по суті адміністративного правопорушення, вчиненого ОСОБА_8 ; поясненнями командира роти з морально-психологічного забезпечення роти інженерної підтримки, лейтенанта ОСОБА_9 від 20.12.2022 по суті адміністративного правопорушення, вчиненого ОСОБА_10 ; поясненнями ОСОБА_1 від 20.12.2022, які підтверджують обставини, викладені у протоколі про військове адміністративне правопорушення та, в яких він визнав свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення; направленням на амбулаторне обстеження № 475 від 20.12.2022, яким встановлено що ОСОБА_1 перебуває в стані алкогольного сп`яніння; тестом на алкоголь, проведеним за допомогою спеціального технічного засобу «Алконт № 8300», яким встановлено результат огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння 1,887 проміле; висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 306 від 20.12.2022, яким встановлено, що ОСОБА_1 перебуває в стані алкогольного сп`яніння; постановою Радехівського районного суду Львівської області від 29.12.2022 за справою №451/1457/22.

Суд звертає увагу, що постанова Сколівського районного суду Львівської області від 11.05.2022 у справі №453/452/22; постанова Сколівського районного суду Львівської області від 13.10.2022 у справі №453/1271/22; постанова Радехівського районного суду Львівської області від 29.12.2022 у справі №451/1457/22 сторонами не оскаржувались в апеляційному порядку та набрали законної сили.

Відповідно до ч. 4 ст. 78 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Тобто факти, установлені у прийнятих раніше судових рішеннях, мають для суду преюдиціальний характер. Преюдиціальність означає обов`язковість фактів, установлених судовим рішенням, що набрало законної сили, в одній справі, для суду при розгляді інших справ (постанова КГС ВС від 26.11.2019 по справі № 922/643/19).

Преюдиційні факти - це факти, встановлені рішенням чи вироком суду, що набрали законної сили. Преюдиційність ґрунтується на правовій властивості законної сили судового рішення і означається його суб`єктивними і об`єктивними межами, за якими сторони та інші особи, які брали участь у розгляді справи, а також їх правонаступники не можуть знову оспорювати в іншому процесі встановлені судовим рішенням у такій справі правовідносини. Преюдиційні обставини є обов`язковими для суду, який розглядає справу навіть у тому випадку, коли він вважає, що вони встановлені неправильно. Таким чином, законодавець намагається забезпечити єдність судової практики та запобігти появі протилежних за змістом судових рішень (постанова КЦС ВС від 19.12.2019 по справі №520/11429/17).

Беручи до уваги вищезазначене, військова частина НОМЕР_1 правомірно позбавила ОСОБА_1 права на отримання додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 за травень, вересень та листопад 2022.

Позовні вимоги про скасування наказу командира військової частини НОМЕР_1 в частині не встановлення премії за травень, вересень та листопад 2022 року, затверджених наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 №260, у зв`язку з вчиненням ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення, зокрема перебування на службі в стані алкогольного сп`яніння, з ознаками порушення координації рухів, порушене мовлення, почервоніння очей, запах алкоголю з порожнини рота, також не підлягають до задоволення у зв`язку з наведеним нижче.

Порядок та умови виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України, ліцеїстам та вихованцям військових оркестрів, а також порядок виплати військовослужбовцям Збройних Сил України одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби визначає Інструкція про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затверджена Наказом Міністра оборони України № 260 від 11.06.2008 року (далі Інструкція № 260).

Наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 р. № 260, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 26.06.2018 р. за № 745/32197, затверджено Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам (далі - Наказ № 260 в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), який визначає механізм та умови виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України, Державної спеціальної служби транспорту України та деяким іншим особам.

Відповідно до пункту 2 розділу І Наказу № 260 грошове забезпечення включає: щомісячні основні види грошового забезпечення; щомісячні додаткові види грошового забезпечення; одноразові додаткові види грошового забезпечення.

До щомісячних основних видів грошового забезпечення належать: посадовий оклад; оклад за військовим званням; надбавка за вислугу років.

До щомісячних додаткових видів грошового забезпечення належать: підвищення посадового окладу; надбавки; доплати; винагорода військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту; премія.

До одноразових додаткових видів грошового забезпечення належать: винагороди (крім винагороди військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту), допомоги.

Згідно пункту 3 розділу І Наказу № 260 підставами для розрахунку та виплати основних і додаткових видів грошового забезпечення є: штат військової частини (установи, організації) (далі - військова частина); накази про призначення на посаду та зарахування до списків особового складу військової частини, про вступ до виконання обов`язків за посадою, в тому числі тимчасово, про зарахування в розпорядження; накази про встановлення та виплату основних і додаткових видів грошового забезпечення; накази про присвоєння військових звань; грошовий атестат або довідка про грошові виплати (за винятком осіб, призваних (прийнятих) на військову службу за контрактом, у тому числі під час проходження строкової військової служби).

Пунктом 8 розділу І Наказу № 260 встановлено, що грошове забезпечення виплачується в межах асигнувань, передбачених у кошторисі військової частини на грошове забезпечення військовослужбовців.

Грошове забезпечення виплачується: щомісячні основні та додаткові види - в поточному місяці за минулий; одноразові додаткові види - в місяці видання наказу про виплату або в наступному після місяця, в якому наказом оголошено про виплату (з урахуванням вимог Бюджетного кодексу України).

Грошове забезпечення виплачується за місцем перебування військовослужбовців на грошовому забезпеченні на підставі наказу командира (начальника, керівника) (далі - командир).

Пунктом 3 Порядку № 260 встановлено, що підставами для розрахунку та виплати основних і додаткових видів грошового забезпечення е: штат військової частини (установи, організації) (далі - військова частина); накази про призначення на посаду та зарахування до списків особового складу військової частини, про вступ до виконання обов`язків за посадою, в тому числі тимчасово, про зарахування в розпорядження; накази про встановлення та виплату основних і додаткових видів грошового забезпечення; накази про присвоєння військових звань; грошовий атестат або довідка про грошові виплати (за винятком осіб, призваних (прийнятих) на військову службу за контрактом, у тому числі під час проходження строкової військової служби).

Згідно з пунктами 1, 3 Розділу XVI Порядку № 260, командири (начальники) військових частин, військових навчальних закладів, установ та організацій Збройних Сил України мають право щомісяця здійснювати преміювання військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової військової служба) відповідно до їх особистого внеску в загальні результати служби.

Виплата щомісячної премії військовослужбовцям здійснюється на підставі наказу командира військової частини, який видається до 05 числа місяця, наступного за місяцем преміювання.

Пунктом 2-1 зазначеної постанови установлено, що порядок і умови виплати додаткової винагороди, а також одноразової грошової допомоги, передбачених цією постановою, визначаються керівниками відповідних міністерств та державних органів.

За приписами пункту 5 розділу XVI Порядку № 260, військовослужбовцям щомісячні премії не виплачуються за вживання алкогольних напоїв (наркотичних речовин) на території військової частини як у службовий, так і в позаслужбовий час, прибуття на службу в нетверезому стані - за місяць, у якому здійснено таке правопорушення.

Таким чином, наказ командира військової частини НОМЕР_1 в частині не встановлення ОСОБА_1 премії за травень, вересень та листопад 2022 року у зв`язку із порушення ним військової дисципліни та вчиненням ним військово-адміністративного правопорушення, передбачене Кодексом України про адміністративні правопорушення, зокрема перебування на службі в стані алкогольного сп`яніння, з ознаками порушення координації рухів, порушене мовлення, почервоніння очей, запах алкоголю з порожнини рота, прийняте командирами військової частини НОМЕР_7 правомірно та в межах чинного законодавства, а тому позовні вимоги про його скасування не підлягають до задоволення.

Доводи позивача про те, що ні КУпАП, ні іншими Законами України не передбачено такий вид адміністративного стягнення для військовослужбовців як обмеження у виплаті додаткової винагороди та премій, суд не бере до уваги, адже ОСОБА_1 позбавлено виплат додаткової грошової допомоги та премій за травень, вересень та листопад 2022 року саме за не дотримання Порядку № 260 та постанови Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022, де чітко передбачено, що до наказів про виплату додаткової винагороди та премій не включати військовослужбовців, які перебували у стані алкогольного (наркотичного) сп`яніння. Суд наголошує, що факт алкогольного сп`яніння 06.05.2022, 29.09.2022 та 20.11.2022 ОСОБА_1 не оскаржувався та не спростовувався.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставах, в межах та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Згідно з положеннями частини 2 статті 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

В процесі судового розгляду відповідачем доведена правомірність наказу командира Військової частини НОМЕР_1 від 08.06.2022 № 78 з приводу позбавлення ОСОБА_1 премії за травень 2022 року, у зв`язку із накладеним адміністративним стягненням; наказу командира Військової частини НОМЕР_2 від 08.06.2022 року № 79 з приводу позбавлення ОСОБА_1 додаткової грошової винагороди за травень 2022 року, у зв`язку із накладеним адміністративним стягненням; наказу командира Військової частини НОМЕР_1 від 04.10.2022 року № 276 з приводу позбавлення ОСОБА_1 премії за вересень 2022 року, у зв`язку із накладеним адміністративним стягненням; наказу командира Військової частини НОМЕР_1 від 04.10.2022 року № 277 з приводу позбавлення ОСОБА_1 додаткової грошової винагороди за вересень 2022 року, у зв`язку із накладеним адміністративним стягненням; наказу командира Військової частини НОМЕР_1 від 03.12.2022 року № 435 з приводу позбавлення ОСОБА_1 додаткової грошової винагороди за листопад 2022 року, у зв`язку із накладеним адміністративним стягненням; наказу командира Військової частини НОМЕР_1 від 03.12.2022 року № 434 з приводу позбавлення ОСОБА_1 премії за листопад 2022 року, у зв`язку із накладеним адміністративним стягненням в частині не встановлення премії та щомісячної додаткової грошової винагороди за травень, вересень та листопад 2022 року у зв`язку з вчиненням ОСОБА_1 військово-адміністративних правопорушень, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення, зокрема перебування на службі в стані алкогольного сп`яніння.

З системного аналізу матеріалів справи, наведених норм законодавства, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

У зв`язку з відмовою в задоволенні позову розподіл судових витрат відповідно до ст. 139 КАС України не здійснюється.

На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

у задоволенні позову ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_8 , АДРЕСА_1 ) до Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України (, м. Червоноград, Львівська область, 80100) про визнання дій протиправними та скасування наказу зобов`язання до вчинення дій,- відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя /підпис/ Микитюк Р.В.