Справа № 520/8214/22
Суддя: Єресько Л.О.
Дата ухвалення: 2023-04-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

25 квітня 2023 року

м. Київ

справа № 520/8214/22

адміністративне провадження № К/990/13951/23

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Єресько Л.О.,

суддів: Соколова В.М., Білак М.В.,

перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник Гамідов Сахіб Агілович, на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 12 грудня 2022 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 17 квітня 2023 року у справі № 520/8214/22 за позовом ОСОБА_1 до приватного виконавця Підгірного Олексія Сергійовича про скасування постанови,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернулася до Харківського окружного адміністративного суду із позовною заявою до приватного виконавця Підгірного Олексія Сергійовича (далі - відповідач), в якій просила скасувати постанову приватного виконавця Підгірного Олексія Сергійовича свідоцтво 0621 виконавчого округу Харківської області від 21 травня 2021 року ВП НОМЕР_1.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 12 грудня 2022 року, залишеною без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 17 квітня 2023 року у справі №520/8214/22 позовну заяву повернуто позивачу на підставі частини 2 статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України.

Не погоджуючись із зазначеними судовими рішеннями, ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник Гамідов Сахіб Агілович, звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою.

За правилами частини першої статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.

Вирішуючи питання щодо обґрунтованості касаційної скарги, Верховний Суд виходить з наступного.

Повертаючи позовну заяву, суд першої інстанції з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що позивач оскаржує постанову відповідача ВП № НОМЕР_1 від 21 травня 2021 року, проте, до суду позивач звернувся лише 05 жовтня 2022 року, тобто, з пропуском десятиденного строку звернення до суду, передбаченого статтею 287 КАС України.

Відповідно до положень частини першої статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно з частиною другою статті 122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до частини першої статті 287 КАС України, учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Згідно пункту 2 частини другої статті 287 КАС України позовну заяву може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів. Строк звернення до суду обчислюється за загальним правилом з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Частиною другою статті 123 КАС України передбачено, що якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Частиною першою статті 169 КАС України передбачено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Так, ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 20 жовтня 2022 року позовну заяву ОСОБА_1 до Підгірного Олексія Сергійовича про скасування постанови - залишено без руху. Надано позивачу термін для усунення недоліків позовної заяви - десять днів з моменту отримання копії цієї ухвали для усунення недоліків позовної заяви, шляхом надання до суду доказів сплати судового збору у розмірі 793,92 грн, заяву про поновлення строку звернення до адміністративного суду з обґрунтуванням поважних причин його пропуску або вказати інші підстави для поновлення строку та визначити в реквізитах позовної заяви статус відповідача, а саме зазначити позов звернений до приватного виконавця Підгірного Олексія Сергійовича чи як до фізичної особи Підгірного Олексія Сергійовича .

На виконання вищевказаної ухвали суду 27 жовтня 2022 року представником позивача надана заява про поновлення строку звернення до адміністративного суду, докази сплати судового збору у розмірі 793,92 грн. В обґрунтування заяви про поновлення пропущеного строку звернення до суду, представник позивача послався на Закон України "Про внесення змін до деяких законів України щодо діяльності приватних виконавців та примусового виконання судових рішень, рішень інших органів ( посадових осіб) у період воєнного стану".

Вирішуючи питання про поважність причин пропуску строку звернення до суду у цій справі та оцінюючи доводи позивача, судом першої інстанції встановлено, що в заяві про поновлення строку звернення до суду не зазначено жодних застережень, приписів чи положень, які у будь-який спосіб визначають поважність причин пропуску строку звернення до суду, а в ньому містяться норми, які регулюють окремі питання виконання постанов приватних та державних виконавців, проведення планових та позапланових перевірок приватних виконавців, зупинення строків розгляду подань про притягнення приватних виконавців до дисциплінарної відповідальності, зупинення виконавчих проваджень щодо окремої категорії боржників, заборони примусового виконання виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, цим Законом не визначено жодних підстав для поновлення строку звернення до суду при оскарженні постанов приватних виконавців.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 12 грудня 2022 року, залишеною без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 17 квітня 2023 року у справі №520/8214/22 позовну заяву повернуто позивачу на підставі частини 2 статті 123 КАС України, у зв`язку з відсутністю поважних причин пропуску строку звернення до суду та відсутністю підстав для його поновлення.

Колегія суддів погоджується із висновками судів попередніх інстанцій, що наведені позивачем обґрунтування не доводять поважності причин пропуску строку звернення до суду із даним позовом, з огляду таке.

За змістом процесуального закону поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами.

Суд зауважує, що строк звернення до суду, як одна із складових гарантії "права на суд", може і має бути поновленим, лише у разі наявності достатніх на те поважних причин.

Поняття поважних причин пропуску процесуальних строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд судді, суду.

Відповідно до приписів статті 44 КАС України сторони, маючи намір добросовісної реалізації належного їм права на апеляційне оскарження судового рішення, повинні забезпечити неухильне виконання вимог процесуального закону, зокрема, стосовно строку подання апеляційної скарги, її форми та змісту, для чого, як особи, зацікавлені у її поданні, повинні вчиняти всі можливі та залежні від них дії, використовувати всі наявні засоби та можливості, передбачені законодавством.

Суд звертає увагу на те, що дотримання строків звернення до адміністративного суду є однією з умов дисциплінування учасників публічно-правових відносин, якщо ці відносини стали спірними.

Необхідно зауважити на тому, що інститут строків у адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах та стимулює суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Строки звернення до адміністративного суду з позовом обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Також, суд вважає за необхідне зазначити, що обмеження строку звернення до суду шляхом встановлення відповідних процесуальних строків, не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя (Рішення Конституційного Суду України від 13 грудня 2011 року № 17-рп/2011). Такі обмеження направленні на досягнення юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулюють учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків та поважати права та інтереси інших учасників правовідносин.

У своїх постановах Велика Палата Верховного Суду неодноразово вказувала, що поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулася із адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

Причина пропуску строку звернення до суду може вважатися поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: 1) це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; 2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

Отже, поновленню підлягають лише порушені з поважних причин процесуальні строки, встановлені законом.

За загальним правилом перебіг строку на звернення до адміністративного суду починається від дня виникнення права на адміністративний позов, тобто, коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду.

У касаційній скарзі скаржник зазначає, що оскаржувана ухвала про повернення позовної заяви, яка залишена без змін постановою суду апеляційної інстанції, прийнята у зв`язку з неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, оскільки порушує приписи Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо діяльності приватних виконавців та примусового виконання судових рішень, рішень інших органів ( посадових осіб) у період воєнного стану» та умови проваджені карантином (COVID-19).

Проаналізувавши положення цього Закону, колегія суддів зазначає, що в ньому не зазначено жодних застережень, приписів чи положень, які у будь-який спосіб визначають поважність причин пропуску строку звернення до суду, а в ньому містяться норми, які регулюють окремі питання виконання постанов приватних та державних виконавців, проведення планових та позапланових перевірок приватних виконавців, зупинення строків розгляду подань про притягнення приватних виконавців до дисциплінарної відповідальності, зупинення виконавчих проваджень щодо окремої категорії боржників, заборони примусового виконання виконавчих написів нотаріусів.

Цим Законом не визначено жодних підстав для поновлення строку звернення до суду при оскарженні постанов приватних виконавців.

При цьому, Суд зауважує, що Закон України «Про внесення змін до деяких законів України щодо діяльності приватних виконавців та примусового виконання судових рішень, рішень інших органів (посадових осіб) у період воєнного стану» від 27 липня 2022 року № 2455-IX (далі - Закон № 2455-IX) набрав чинності 25 серпня 2022 року, а оскаржувана постанова відповідача була прийнята 21 травня 2021 року.

Запровадження Кабінетом Міністрів України карантинних обмежень з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19) на території України не є підставою для автоматичного поновлення пропущеного учасником справи процесуального строку, оскільки згідно до "Прикінцевих положеннь" КАС України механізм поновлення строку може бути реалізований виключно за умови, якщо особа, яка оскаржує судове рішення, доведе, що неможливість вчинення процесуальної дії була пов`язана з обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Отже, Верховний Суд констатує, що суди першої і апеляційної інстанцій, правильно застосували положення статті 287 КАС України та частини другої статті 123 КАС України, оскільки позивач послався лише на Закон № 2455-IX, проте без належного обґрунтування причин пропуску строку зверненя до суду.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо суд у порядку, передбаченому частинами 2, 3 цієї статті, дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.

За змістом частини другої статті 333 КАС України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Дія цієї норми поширюється, серед іншого, на ухвали судів першої інстанції та прийняті за їх наслідками постанови суду апеляційної інстанції, перелік яких наведений у частині другій статті 328 КАС України.

За такого правового регулювання та обставин справи у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити.

На підставі викладеного, керуючись статтями 3, 333 Кодексу адміністративного судочинства України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник Гамідов Сахіб Агілович, на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 12 грудня 2022 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 17 квітня 2023 року у справі № 520/8214/22 за позовом ОСОБА_1 до приватного виконавця Підгірного Олексія Сергійовича про скасування постанови.

Копію цієї ухвали разом із касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити особі, яка її подала у спосіб її надсилання до суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та не може бути оскаржена.

СуддіЛ.О. Єресько В.М. Соколов
М.В.Білак