Справа № 280/6420/22
Суддя: Шлай А.В.
Дата ухвалення: 2023-04-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

18 квітня 2023 року м. Дніпросправа № 280/6420/22

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Шлай А.В. (доповідач),

суддів: Кругового О.О., Прокопчук Т.С.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 05 січня 2023 р. (суддя: Садовий І.В) в адміністративній справі №280/6420/22 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом, в якому просила визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області №43 від 12 вересня 2022 р.; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області призначити та виплатити їй пенсію по інвалідності відповідно до статті 30 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 16 червня 2022 р., зарахувавши до її страхового стажу період роботи з 01 квітня 2000 р. по 30 березня 2001 р. на посаді секретаря - машиністки адвоката ОСОБА_2 .

В обгрунтування позову вказала, що після встановлення їй ІІ групи інвалідності вона звернулась з заявою про призначення пенсії по інвалідності. Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області №43 від 20 червня 2022 р.у призначенні пенсії їй було відмовлено у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу роботи. 06 вересня 2022 р. вона повторно звернутись з заявою про призначення пенсії по інвалідності. Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області №43 від 12 вересня 2022 р. у призначенні даної пенсії їй також було відмовлено у зв`язку з відсутності необхідної кількості страхового стажу. Вказує про неправомірне не зарахування їй пенсійним органом до страхового стажу періоду роботи з 01 квітня 2000 р. по 30 березня 2001 р. на посаді секретаря - машиністки адвоката ОСОБА_2 , який підтверджено записами в її трудовій книжці та довідкою адвоката ОСОБА_2 від 12 липня 2022 р.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 05 січня 2023 р., ухваленим за результатами розгляду за правилами спрощеного позовного провадження, позов ОСОБА_1 задоволено. Суд визнав протиправним та скасував рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області №43 від 12 вересня 2022 р. про відмову у призначенні пенсії по інвалідності ОСОБА_1 . Зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області здійснити з 16 червня 2022 р. призначення та виплату пенсії по інвалідності ОСОБА_1 , зарахувавши до її

страхового стажу період роботи з 01 квітня 2000 р. по 30 березня 2001 р. на посаді секретаря - машиністки адвоката ОСОБА_2 .

Рішення суду першої інстанції оскаржено в апеляційному порядку відповідачем, який просить його скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити. Скаргу обґрунтовує відсутністю підстав для призначення позивачці пенсії по інвалідності відповідно до статті 30 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 16 червня 2022 р., за відсутності в неї визначеної статтею 32 даного Закону необхідної кількості страхового стажу.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач просить залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, як законне та обгрунтоване.

Справа розглянута в порядку письмового провадження відповідно до положень статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України.

Здійснюючи перевірку оскарженого рішення суду першої інстанції, колегія суддів керується приписами статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до яких рішення суду повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Перевірка оскарженого рішення суду першої інстанції здійснюється в межах доводів та вимог апеляційної скарги, як це передбачено статтею 308 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судом першої інстанції встановлено, що 16 червня 2022 р. ОСОБА_2 встановлено ІІ групу інвалідності безстроково. 17 червня 2022 р. вона звернулась з заявою про призначення пенсії по інвалідності. Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області №43 від 20 червня 2022 р. у призначенні пенсії їй було відмовлено у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу. 06 вересня 2022 р. ОСОБА_2 повторно звернулась з заявою про призначення пенсії по інвалідності. Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області №43 від 12 вересня 2022 р. у призначенні пенсії позивачці повторно відмовлено з підстав відсутності необхідного страхового стажу, оскільки неможливо до його складу зарахувати, зокрема, період її роботи з 01 квітня 2000 р. по 30 березня 2001 р., так як відсутня довідка про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України.

Не погодившись з даним рішенням суду першої інстанції, позивач звернулася до суду з вимогою визнати його протиправним та скасувати та вимогою зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області призначити та виплатити їй пенсію по інвалідності відповідно до статті 30 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 16 червня 2022 р., зарахувавши до її страхового стажу період роботи з 01 квітня 2000 р. по 30 березня 2001 р. на посаді секретаря - машиністки адвоката ОСОБА_2 .

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції вказав про необхідність зарахування до страхового стажу ОСОБА_2 періоду її роботи з 01 квітня 2000 р. по 30 березня 2001 р. на посаді секретаря-машиністки адвоката Соловйова В.М., оскільки вона не може нести відповідальність за несплату роботодавцем за неї страхових внесків. Також враховуючи наявність в позивачки на дату встановлення інвалідності віку 51 рік та страхового стажу більше 12 років, з урахуванням вищезазначеного періоду її роботи, суд вказав про наявність в неї права на призначення та виплату пенсії по інвалідності відповідно до статті 30 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 16 червня 2022 р.

Колегія суддів зазначає наступне.

Частиною 1, 2 статті 24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" визначено, що страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок. Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Частина 1 статті 32 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", в редакції станом на дату встановлення позивачці інвалідності передбачала, що особи, яким установлено інвалідність, мають право на пенсію по інвалідності, залежно від групи інвалідності, за наявності такого страхового стажу на час настання інвалідності або на день звернення за пенсією: від 49 років до досягнення особою 51 року включно - 12 років.

Відповідно до статей 56,62 Закону України "Про пенсійне забезпечення", до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв. Основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Постановою Кабінету Міністрів України № 637 від 12 серпня 1993 р. затверджено Порядок підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, який визначає, що за відсутності трудової книжки, а також у випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження стажу роботи приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, а також виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Наявною в матеріалах справи копією трудової книжки Серії НОМЕР_1 від 10 листопада 1987 р. та довідкою від 12 липня 2022 р. підтверджується робота позивачки в період з 01 квітня 2000 р. по 30 березня 2001 р. на посаді секретаря - машиністки адвоката Соловйова В.М. (а.с.27 зворотній бік, а.с.44).

В листі від 12 липня 2022 р. адвокатом Соловйовим В.М. зазначено, що в період з 01 січня 2000 р. по 11 лютого 2002 р. він у відповідності до Указу Президента України від 28 червня 1999 р. № 746/99 обрав спосіб оподаткування доходів за єдиним податком. Згідно пункту 6 даного Указу суб`єкт малого підприємництва, який сплачує єдиний податок, не є платником збору на обов`язкове соціальне страхування та збору на обов`язкове державне пенсійне страхування.

Щодо не зарахування відповідачем вищезазначеного періоду роботи позивачки до її страхового стажу, з підстав несплати за даний період страхових внесків, колегія суддів зазначає наступне.

Пунктом 1 статті 11, частинами 1, 2 статті 20 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" визначено, що загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню підлягають, зокрема, громадяни України, які працюють на підприємствах, в установах, організаціях, створених відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, у тому числі які є резидентами Дія Сіті, у філіях, представництвах, відділеннях та інших відокремлених підрозділах цих підприємств та організацій, у громадських об`єднаннях, у фізичних осіб - підприємців, осіб, які провадять незалежну професійну діяльність, та в інших фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або працюють на інших умовах, передбачених законодавством, або виконують роботи (надають послуги) на зазначених підприємствах, в установах, організаціях чи у фізичних осіб за гіг-контрактами, іншими договорами цивільно-правового характеру.

Страхові внески обчислюються виключно в грошовій формі, у тому числі з виплат (доходу), що здійснюються в натуральній формі. Обчислення страхових внесків застрахованих осіб, здійснюється страхувальниками на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які

підтверджують нарахування (обчислення) заробітної плати (доходу), грошового забезпечення, на які відповідно до вказаного Закону нараховуються страхові внески.

Верховним Судом у постановах від 17 липня 2019 р. (справа № 144/669/17), від 20 березня 2019 р. (справа № 688/947/17), від 30 вересня 2019 р. (справа №414/736/17), від 02 серпня 2022 р. (справа №560/4616/20) зазначено, що не нарахування та несплата страхувальником страхових внесків за працівника, не може бути підставою для неврахування йому в майбутньому певних періодів роботи до складу страхового стажу для призначення пенсії.

Оскільки станом на час встановлення ОСОБА_1 інвалідності (15 червня 2022 р.) їй виповнилось повних 51 років та згідно записів трудової книжки Серії НОМЕР_1 від 10 листопада 1987р., з урахуванням стажу роботи з 01 квітня 2000 р. по 30 березня 2001 р., вона мала страховий стаж - 12 років 9 місяців, свідчить про наявність в неї права на призначення та виплату пенсії по інвалідності відповідно до статті 30 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» починаючи з 16 червня 2022 р., тому суд першої інстанції дійшов вірного висновку щодо протиправності винесеного Головним управлінням Пенсійного фонду України в Запорізькій області рішення №43 від 12 вересня 2022 р., наявності підстав для його скасування та зобов`язання відповідача вчинити на користь позивача певні дії.

Зважаючи на те, що доводи апеляційної скарги висновки суду першої інстанції не спростовують, підстави для скасування оскарженого рішення суду, передбачені статтею 317 Кодексу адміністративного судочинства України, відсутні.

Керуючись статтями 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області - залишити без задоволення.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 05 січня 2023 р. в адміністративній справі №280/6420/22 - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили 18 квітня 2023 р. і оскарженню в касаційному порядку не підлягає відповідно до пункту 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий - суддя А.В. Шлай

суддя О.О. Круговий

суддя Т.С. Прокопчук