Справа № 240/7992/23
Суддя: Єфіменко Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2023-04-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

26 квітня 2023 року м. Житомир справа № 240/7992/23

категорія 111030600

Суддя Житомирського окружного адміністративного суду Єфіменко О.В., розглянувши позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро Континенталь" до Головного управління ДПС у Житомирській області, Державної податкової служби України про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

До Житомирського окружного адміністративного суду звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю "Агро Континенталь" із позовом, в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення комісії Головного управління Державної податкової служби у Житомирській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації від 30.12.2021 № 3602581/41133867 про відмову в реєстрації податкової накладної № 2 від 28.12.2020 в Єдиному реєстрі податкових накладних;

- визнати протиправним та скасувати рішення комісії Державної податкової служби України від 13.01.2022 № 1764/41133867/2, яка приймає рішення за результатами розгляду скарги щодо рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації від про відмову в реєстрації податкової накладної № 2 від 28.12.2020 в Єдиному реєстрі податкових накладних;

- зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну № 2 від 28.12.2020, поданою Товариством з обмеженою відповідальністю «Агро Континенталь», за датою фактичного подання 28.12.2020.

Ухвалою суду від 03.04.2023 позовну заяву залишено без руху для усунення зазначених недоліків шляхом надання до суду: документу про сплату судового збору у розмірі 5368,00 грн та окремої заяви відповідно до вимог ч. 6 ст. 161 КАС України про поновлення строку звернення із вказанням інших обґрунтувань строку пропуску звернення до суду із даним позовом.

17.04.2023 на виконання вимог ухвали суду представник позивача подав до суду документ про сплату судового збору у розмірі 5368,00 грн та клопотання про поновлення пропуску строку звернення до суду.

В обґрунтування поважності причин пропуску строку звернення до суду представник позивача посилався на наслідки воєнних дій.

Так, поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звертається до суду, та пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами.

Ключовою є фраза «з поважних причин», а отже це і є предметом доказування при вирішенні питання щодо встановлення поважності причин для позивача, тобто якщо строк був пропущений з поважних причин, це повинно підтверджуватися незаперечними письмовими доказами.

Процесуальний закон не дає визначення терміна "поважні причини".

При цьому, у рішенні Верховного Суду України від 13.09.2006 у справі №6-26370кс04 зазначено таке: «Поважними причинами пропуску строку позовної давності вважаються такі обставини, за яких своєчасне пред`явлення позову стає неможливим або утрудненим».

Як вказує практика Верховного Суду України, оцінюючи обставини, що перешкоджали здійсненню процесуального права на оскарження, суд повинен виходити з оцінки та аналізу всіх наведених у клопотанні доводів, а також з того, чи мав заявник можливість своєчасно реалізувати своє право на оскарження.

Кажучи про принцип рівності сторін, суд указує, що кожній стороні мають бути надані рівні можливості щодо представлення справи у такому вигляді, якій не ставить її у невигідне становище стосовно свого противника (рішення у справі "Бацаніна проти Росії" від 26.05.2009 р. № 3932/02, § 22).

Відповідно до прецедентного права Суду рішення судів і трибуналів повинні бути належним чином мотивовані. Ступінь цього обов`язку може варіюватися залежно від характеру рішення, що повинно бути визначено у світлі конкретних обставин справи (справа "Гарсія Руїз проти Іспанії", § 26).

Вказані принципи допомагають зрозуміти деякі важливі елементи справедливого суду. При цьому й саме питання застосування строку звернення до суду тісно пов`язано з їх реалізацією.

Строк звернення до адміністративного суду обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Таким чином, дотримання строку звернення є однією з умов реалізації права на позов і тісно пов`язано з реалізацією права на справедливий суд. Наявність такої умови запобігає зловживанням і погрозам звернення до суду. Її відсутність призводила б до постійного збереження стану невизначеності у правовідносинах.

Згідно з ч.1 ст.122 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Частиною третьою статті 122 КАС України передбачено, що для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Як вже згадувалося судом в ухвалі про залишення позовної заяви без руху, за позицією Верховного Суду викладеною у постанові від 11 жовтня 2019 року по справі №640/20468/18 із прийняттям чинної редакції КАС України та відмінним правовим регулюванням, визначеним частиною четвертою статті 122 КАС України, інші рішення контролюючих органів, які не стосуються нарахування грошових зобов`язань платника податків, за умови застосування процедури адміністративного оскарження і отримання рішення контролюючого органу за результатами розгляду такої скарги оскаржуються у тримісячний строк з дня вручення скаржнику рішення за результатами розгляду його скарги на рішення контролюючого органу.

Втім, як свідчать матеріали справи, 30.12.2021 та 13.01.2022 контролюючим органом прийнято рішення, яким відмовлено в реєстрації податкової накладної № 2 від 28.12.2020 в Єдиному реєстрі податкових накладних, однак представник товариства звернувся до суду лише 21.03.2023, тобто з порушенням строку звернення до адміністративного суду встановленого вищевказаними положеннями. При цьому, представник позивача обґрунтовуючи заяву про поновлення строку звернення послався на запроваджений воєнний стан, як на підставу поважності пропуску такого строку. У той час пояснив, що підприємство територіально знаходиться в зоні, яка постраждала від воєнних дій та засмічена вибухонебезпечними предметами, що не дозволяло товариству повноцінно працювати, проводити свою діяльність з усіх процесів, а також оскарження в суді рішень прийнятих контролюючим органом за результатами розгляду скарги щодо рішення про відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Щодо поважності причини строку звернення до суду вказаних представником товариства у заяві про поновлення строку звернення до суду, поданої на виконання вимог ухвали суду про залишення позовної заяви без руху, суд вважає, що такі не можна визнати поважним для поновлення встановленого вищевказаними нормами строку, враховуючи висловлену позицію Верховного Суду в постанові від 29 вересня 2022 року у справі № 500/1912/22.

При цьому, слід зауважити, що будь-яких доказів того, що з 24.02.2022 товариство у зв`язку із військовою агресією припинило свою діяльність більш ніж на рік, матеріали справи не містять. Разом з тим, судом не заперечується той факт, що товариство знаходиться територіально в зоні, яка постраждала від воєнних дій та була засмічена вибухонебезпечними предметами, однак зміст заяви не свідчить, як саме вказане перешкоджало йому понад рік, після початку агресії російської федерації, звернутися до суду з даним позовом. Крім того, суд вважає за необхідне зауважити, що позивач знаходиться в м.Овруч Житомирської області, мешканцям якого і юридичним особам, що там знаходяться, військова агресія, як свідчить документообіг Житомирського окружного адміністративного суду, жодним чином не перешкоджала звертатися до суду з метою відновлення порушених прав.

Отже, на думку суду, в поданому клопотанні представником товариства не обґрунтовано, яким саме чином воєнний стан позбавив можливості вчасно звернутися до суду з позовом, враховуючи, що військовий стан на територій України продовжує діяти і на момент звернення позивача до суду.

Враховуючи викладене, слід відмітити, що тільки наявність об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації прав щодо оскарження судових рішень у строк, встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про пропуск строку звернення до адміністративного суду з поважних причин.

Водночас слід відзначити, що надані товариством докази, які слугували підставою для пропущення строку звернення до суду, не можуть вважатись поважною причиною пропуску строку звернення до суду. Суд звертає увагу на те, що дотримання строків звернення до адміністративного суду є однією з умов дисциплінування учасників публічно-правових відносин, якщо ці відносини стали спірними.

Необхідно зауважити на тому, що інститут строків у адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах та стимулює суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Строки звернення до адміністративного суду з позовом обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Також, суд вважає за необхідне зазначити, що обмеження строку звернення до суду шляхом встановлення відповідних процесуальних строків, не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя (Рішення Конституційного Суду України від 13 грудня 2011 року № 17-рп/2011). Такі обмеження направленні на досягнення юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулюють учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків та поважати права та інтереси інших учасників правовідносин.

Законодавче обмеження строку оскарження судового рішення, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах.

Суд зауважує, що строк звернення до суду, як одна із складових гарантії "права на суд", може і має бути поновленим, лише у разі наявності достатніх на те поважних причин.

Поняття поважних причин пропуску процесуальних строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд судді, суду.

Суд звертає увагу позивача на те, що пропущений строк звернення до суду із даним позовом може бути поновлений лише якщо за результатами оцінки та перевірки наведених заявником у відповідній заяві підстав пропуску такого строку, слугуватиме висновку про їх поважність.

Для здійснення судом належної оцінки та перевірки доводів, наведених заявником в обґрунтування поважності підстав пропуску строку касаційного оскарження, такі доводи повинні бути підтверджені відповідними письмовими документами або іншими доказами, з яких достовірно вбачається існування обставин, зазначених у заяві про поновлення строку.

Законодавче обмеження строку звернення до суду, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених Кодексом адміністративного судочинства України певних процесуальних дій.

Згідно з частиною першою статті 45 Кодексу адміністративного судочинства України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається.

Зазначена позиція суду відповідає висновкам Верховного Суду, викладеним у постанові від 30.04.2020 по справі №440/3092/19.

Відтак, суд дійшов висновку про необґрунтованість зазначених доводів представника позивача у клопотанні про поновлення строку звернення до суду.

Отже, подане клопотання не містить в собі доводів або доказів поважності підстав пропущення позивачем строку на звернення до суду.

Таким чином, до вказаного в судовому рішенні строку позивачем недоліки позовної заяви усунуто не у повному обсязі.

Згідно з пунктом 1 частини 4 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України, позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Враховуючи, що позивач у встановлений судом строк вимоги ухвали судді від 03.04.2023 не виконав, недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, не усунув, а тому така позовна заява підлягає поверненню позивачеві.

Керуючись статтями 169, 243, 248, 256, 294, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ухвалив:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро Континенталь" до Головного управління ДПС у Житомирській області, Державної податкової служби України про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити дії повернути позивачу.

Копію ухвали про повернення позовної заяви надіслати особі, яка її подала, не пізніше наступного дня після її постановлення, разом із позовною заявою й усіма доданими до неї матеріалами.

Повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала суду набирає законної сили негайно після її підписання суддею.

Ухвала суду може бути оскаржена до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя О.В. Єфіменко