Справа № 280/3536/22
Суддя: Шлай А.В.
Дата ухвалення: 2023-04-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

18 квітня 2023 року м. Дніпросправа № 280/3536/22

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Шлай А.В. (доповідач),

суддів: Прокопчук Т.С.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 23 грудня 2022 р. (суддя: Чернова Ж.М) в адміністративній справі №280/3536/22 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом, в якому просила визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області №25 від 23 лютого 2022 р. про відмову у призначенні їй пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області зарахувати їй роботу сестрою медичною дільничною в період з 01 липня 1998 р. по 23 грудня 2012 р. (14 років 6 місяців 23 дні) до пільгового стажу роботи за Списком №2; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області зарахувати їй навчання у Запорізькому медичному училищі №2 у період з 01 вересня 1988 р. по 05 липня 1991 р. (2 роки 6 місяців 5 дні); зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області призначити та виплачувати їй пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2, відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 15 лютого 2022 р. - дати звернення за призначенням.

В обгрунтування позову зазначила, що в період з 01 грудня 1995 р. по 23 грудня 2012 р. виконувала роботу сестри медичної дільничної, яка дає їй право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2. 15 лютого 2022 р. досягнувши віку 50 років звернулася з заявою про призначення відповідної пенсії. Станом на день звернення її загальний страховий стаж становив - 28 років 8 місяців 6 дні, пільговий - 17 років 23 дня, атестація робочого місця проводилась кожні 5 років. Усі необхідні для призначення пенсії документи було надано нею до пенсійного органу, будь які зауваження щодо їх неповноти або правильності оформлення пенсійний орган не заявляв.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 23 грудня 2022 р., ухваленим за результатами розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено. Суд визнав протиправним та скасував рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області № 25 від 23 лютого 2022 р. про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком відповідно до пункту «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області призначити ОСОБА_1

пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2 з 15 лютого 2022 р. (з дня звернення) на підставі пункту «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» в редакції, яка діяла до ухвалення Закону України від 02 березня 2015 р. № 213-VІІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення», зарахувавши при цьому до її страхового (загального) стажу період навчання у Запорізькому медичному училищі №2 з 01 вересня 1988 р. по 05 липня 1991 р. та до пільгового стажу за Списком №2 період роботи на посаді сестра медична дільнична з 01 липня 1998 р. по 23 грудня 2012 р.

Рішення суду першої інстанції оскаржено в апеляційному порядку відповідачем, який просить його скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити. Скаргу обґрунтовує відсутністю підстав для призначення позивачці пільгової пенсії за віком за Списком №2, враховуючи відсутність в неї встановленого статтею 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» віку та стажу. Також вказує, що надані нею для призначення пенсії документи, не підтверджують в повній мірі її пільговий стаж роботи.

Письмовий відзив на апеляційну скаргу від позивача до суду апеляційної інстанції не надходив.

Справа розглянута в порядку письмового провадження відповідно до положень статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України.

Здійснюючи перевірку оскарженого рішення суду першої інстанції, колегія суддів керується приписами статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до яких рішення суду повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Перевірка оскарженого рішення суду першої інстанції здійснюється в межах доводів та вимог апеляційної скарги, як це передбачено статтею 308 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 15 лютого 2022 р. звернулась з заявою щодо призначення їй пенсії на пільгових умовах за Списком №2. Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області №25 від 23 лютого 2022 р. у призначенні пенсії позивачці було відмовлено з підстав відсутності в неї визначеного статтею 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" необхідного віку та стажу. Також в рішенні зазначено про неможливість зарахувати до її страхового стажу період навчання у 1988 - 1991 роках відповідно до диплому Серії НОМЕР_1 від 05 липня 1991р., оскільки він містить виправлення в даті вступу на навчання. До пільгового стажу роботи за Списком № 2 не можливо зарахувати період роботи з 01 грудня 1995 р. по 03 березня 2014 р. згідно довідки №01-6/110 від 31 березня 2020 р., виданої КУ "Запорізьким протитуберкульозним диспансером №3", оскільки у відомостях про атестацію робочих місць, проведеної згідно наказу №57 від 14 липня 2008 р. відсутня посада сестра медична дитяча, відсутня інформація про проведення першої атестації, а також інформація щодо відділення, в якому працювала заявниця. Також позивачкою не була надана трудова книжка та витяг з реєстру відомостей страхувальника про ліквідацію підприємства.

Не погоджуючись з даним рішенням відповідача, позивач звернулася до суду з відповідним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що правила призначення пенсій за Списком №2 регламентуються одночасно двома правовими нормами, а саме: пунктом «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» в редакції Закону №213-VIII та статтею 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Конституційним Судом України 23 січня 2020 р. прийнято рішення №1-р/2020 щодо неконституційності, зокрема, положень статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» в редакції Закону №213-VIII, водночас приписи статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» даним рішенням не охоплювалися та залишилися в силі. Враховуючи, що національне законодавство допустило неоднозначне, множинне тлумачення прав та обов`язків осіб, які звертаються за призначенням пенсії на пільгових умовах за Списком №2, наявні підстави для застосування норми найбільш сприятливої для позивача, а саме пункту «б» статті 13 Закону України «Про

пенсійне забезпечення» в редакції до внесення змін Законом №213-VIII. Станом на дату звернення до пенсійного органу із заявою про призначення пенсії (15 лютого 2022 р.), позивачка досягла встановленого віку 50 років, її страховий та пільговий стаж роботи підтверджується усіма визначеними законодавством документами та відповідає усім встановленим пунктом «б» частини 1 статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" критеріям.

Колегія суддів зазначає наступне.

Пунктом «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» в редакції до 01 квітня 2015 р. визначено, що на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах. Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону - за кожні 2 роки такої роботи - жінкам.

Законом України №213-VIII, що набрав чинності 01 квітня 2015 р. внесено зміни до пункту «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та викладено його в наступній редакції: "На пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи - працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах. До досягнення віку, встановленого абзацом першим цього пункту, право на пенсію за віком на пільгових умовах мають жінки 1970 року народження і старші.

Частиною 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» в редакції Закону №2148-VIII (набав чинності 11 жовтня 2017 р.) визначено, що на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах. До досягнення віку, встановленого абзацом першим цього пункту, право на пенсію за віком на пільгових умовах мають жінки 1970 року народження і старші.

Рішенням Конституційного Суду України від 23 січня 2020 р. №1-р/2020, визнані неконституційними, зокрема, приписи статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" зі змінами, внесеними Законом №213-VIII. Стаття 13 в редакції Закону №213-VIII втрачає чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення. Застосуванню підлягає стаття 13, в редакції до внесення змін Законом № 213-VIII для осіб, які працювали до 1 квітня 2015 р. на посадах, визначених у вказаних нормах.

Отже, наявна колізія між нормою пункту "б" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", з урахуванням рішення Конституційного Суду №1-р/2020 від 23 січня 2020 р. та нормою статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» в редакції Закону №2148-VIII, що порушує вимогу «якості закону», передбачену Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 р., та не забезпечує адекватний захист від свавільного втручання публічних органів державної влади у майнові права заявника (рішення Європейського суду з прав людини від 14 жовтня 2010 р. у справі «Щокін проти України»).

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 19 лютого 2020 р. у справі №520/15025/16-а (провадження № 11-1207апп19, пункт 56) сформувала правовий висновок, згідно з яким у разі існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи.

Тобто застосуванню в даному випадку підлягає норма пункту "б" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" в редакції, що діяла до 01 квітня 2015 р., як така, що найбільш сприяє захисту права позивача на призначення пільгової пенсії за Списком №2.

Аналогічна правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 03 листопада 2021 р. у справі №360/3611/20(№ 11-209заі21).

Основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України (стаття 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення»).

Кабінетом Міністрів України Постановою №637 від 12 серпня 1993 р. затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, приписи якого передбачають, що за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. Коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Порядком застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 р. №383 визначено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 р. та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 р. Результати атестації (як вперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, впродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінювались докорінно умови і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. У разі докорінної зміни умови і характеру праці для підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах має бути проведена позачергова атестація.

Як вбачається з наявної в матеріалах справи копії диплома Серії НОМЕР_1 від 05 липня 1991 р., ОСОБА_1 у 1988 році вступила до Запорізького медичного училища №2 та у 1991 р. закінчила повний курс по спеціальності сестринська справа. (а.с.13). Будь - які виправлення в записах даного диплому відсутні.

Відповідно до записів трудової книжки Серії НОМЕР_2 від 16 жовтня 1991 р. (а.с.14,15), ОСОБА_1 з 01 грудня 1995 р. прийнята на посаду дільничної медсестри Протитуберкульозного диспансеру №3 Ленінського району. Згідно рішення Запорізької обласної ради №23 від 28 липня 2006 р. (запис від 06 листопада 2006 р.) даний диспансер було перейменовано в Комунальну установу "Запорізький протитуберкульозний диспансер №3" Запорізької обласної ради, в якому позивачка на даній посаді пропрацювала до 23 грудня 2012 р.

Згідно довідок Комунальної установи "Запорізький протитуберкульозний диспансер №3" Запорізької обласної ради №01-6/110 від 31 березня 2020 р., №2 від 17 березня 2020 р., та довідки Комунального некомерційного підприємство «Запорізький регіональний фтизіопульмонологічний клінічний лікувально-діагностичний центр» Запорізької обласної ради №06-08-с/58 від 16 лютого 2022 р., який є його правонаступником, у період з 01 грудня 1995 р. по 23 грудня 2012 р. ОСОБА_1 виконувала роботу сестри медичної дільничної на протязі всього робочого дня (а.с.16,17,18).

Списком №2, затвердженим Постановою КМУ №162 від 11 березня 1994 р., розділом XXIV "Установи охорони здоров`я і соціального забезпечення" визначено - робітники, які безпосередньо обслуговують хворих, у туберкульозних та інфекційних установах, відділеннях, кабінетах, середній медичний персонал, молодший медичний персонал.

Списком №2, затвердженим Постановою КМУ №36 від 16 січня 2003 р., розділом "Охорона здоров`я та соціальна допомога" визначено - працівники, які безпосередньо обслуговують хворих у туберкульозних та інфекційних закладах, відділеннях, кабінетах, молодші медичні сестри, молодші медичні сестри з догляду за хворими, сестри-господині, молодші спеціалісти з медичною освітою.

Згідно наказів № 71 Б від 01 липня 1998 р., №71 від 14 липня 2003 р., №57 від 14 липня 2008 р., в період роботи позивачки на посаді дільничної медичної сестри з 01 грудня 1995 р. по 23 грудня 2012 р., була проведена атестація даної посади та підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення (а.с.25 -37).

Згідно статті 101 Закону України "Про пенсійне забезпечення", пункту 4.2 Порядку № 22-1 органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Будь які зауваження щодо повноти або правильності оформлення поданих позивачкою для призначення пенсії документів пенсійний орган під час їх прийняття не заявляв, правом перевірки правомірності їх видачі не скористався, запит додаткових документів в установах, організаціях самостійно не здійснив.

Дані обставини свідчать про вірність висновків суду першої інстанції щодо необхідності нарахування ОСОБА_1 до її загального страхового стажу період навчання у Запорізькому медичному училищі №2 з 01 вересня 1988 р. по 05 липня 1991 р. (2 роки 10 місяців 5 днів), а до пільгового за Списком №2 період роботи на посаді сестра медична дільнична з 01 липня 1998 р. по 23 грудня 2012 р. (14 років 6 місяців 23 дні).

Станом на час звернення до відповідача з заявою про призначення пільгової пенсії за Списком №2 (15 лютого 2022 р.) позивачка досягла віку 50 років, її загальний страховий стаж становив більше 20 років, пільговий більше 10 років, а отже вона мала право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 на підставі пункту «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» в редакції, до ухвалення Закону України від 02 березня 2015 р. № 213-VІІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення».

Зважаючи на те, що доводи апеляційної скарги висновки суду першої інстанції не спростовують, підстави для скасування оскарженого рішення суду, передбачені статтею 317 Кодексу адміністративного судочинства України, відсутні.

Керуючись статтями 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області - залишити без задоволення.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 23 грудня 2022 р. в адміністративній справі №280/3536/22 - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили 18 квітня 2023 р. і оскарженню в касаційному порядку не підлягає відповідно до пункту 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий - суддя А.В. Шлай

суддя Т.С. Прокопчук

суддя О.О. Круговий