Справа № 280/5488/22
Суддя: Олефіренко Н.А.
Дата ухвалення: 2023-04-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

18 квітня 2023 року м. Дніпросправа № 280/5488/22

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Олефіренко Н.А. (доповідач),

суддів: Білак С.В., Шальєвої В.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду в м. Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області та апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 03.01.2023 ( суддя першої інстанції Батрак І.В.) в адміністративній справі №280/5488/22 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання протиправними дій, бездіяльності та зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Запорізького окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, в якому просить:

визнати протиправною відмову відповідача щодо зарахування позивачу у подвійному розмірі стаж роботи у Комунальній установі Запорізький обласний спеціалізований будинок дитини Сонечко Запорізької обласної ради (з 12.12.1997 по 11.05.2017);

зобов`язати відповідача провести перерахунок і виплату пенсії з моменту її призначення (з урахуванням виплачених сум);

визнати протиправною бездіяльність відповідача, яка полягає у не проведенні перерахунку пенсії позивача відповідно до Довідки про заробітну плату від 11.06.2019, виданої Комунальною установою Запорізький обласний спеціалізований будинок дитини Сонечко Запорізької обласної ради;

зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву позивача від 22.08.2022 про перерахунок пенсії з урахуванням Довідки про заробітну плату від 11.06.2019, виданої Комунальною установою Запорізький обласний спеціалізований будинок дитини Сонечко Запорізької обласної ради, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідно до статті 60 Закону України Про пенсійне забезпечення має право на зарахування до стажу роботи у подвійному розмірі періоду роботи у Комунальній установі Запорізький обласний спеціалізований будинок дитини Сонечко Запорізької обласної ради з 12.12.1997 по 11.05.2017 як закладі з надання психіатричної допомоги. Крім того, стверджує, що відповідач не провів перерахунок пенсії з урахуванням довідки про заробітну плату від 11.06.2019, яка видана на підстав первинних документів (особових рахунків, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 ), підписана уповноваженими особами та мстить відтиск кутового штампу підприємства й круглої печатки, зазначене підприємство не ліквідоване, відповідач за необхідності мав та має реальну можливість провести відповідну перевірку. Вважає, що неврахування заробітку, зазначеного у довідці, порушує право на отримання пенсії на рівні, визначеному законодавством.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 03.01.2023 позов задоволено частково.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо відмови у зарахуванні ОСОБА_1 у подвійному розмірі стажу роботи на посаді вихователя у Комунальній установі Запорізький обласний спеціалізований будинок дитини Сонечко Запорізької обласної ради у період з 12.12.1997 по 31.12.2003.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області зарахувати ОСОБА_1 період її роботи на посаді вихователя у Комунальній установі Запорізький обласний спеціалізований будинок дитини Сонечко Запорізької обласної ради у період з 12.12.1997 по 31.12.2003 до стажу роботи у подвійному розмірі, у зв`язку із чим здійснити перерахунок та виплату пенсії (з урахуванням раніше сплачених сум), починаючи з 01 вересня 2022 року.

В решті позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області подало апеляційну скаргу, в якій просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення суду та прийняти нову постанову, якою у задоволенні вимог позивача відмовити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт посилається на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що будинок дитини ОСОБА_2 це спеціалізований будинок дитини для надання медико-соціального захисту дітей-сиріт, дітей з ураженням фізичного та розумового розвитку, а тому підстав для обчислення стажу роботи у подвійному розмірі відповідно до ст. 60 Закону України Про пенсійне забезпечення немає. Таким чином, вважає, що пенсія позивачу розрахована вірно відповідно до чинного законодавства України, а тому просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог.

Також, не погодившись з рішенням суду першої інстанції позивач подала апеляційну скаргу. В обґрунтування вимог апеляційної скарги посилається на те , що визначаючи дату -01.09.2022, з якої необхідно провести перерахунок пенсії у зв`язку із зарахуванням до страхового стажу у подвійному розмірі періоду роботи у КУ «Запорізький обласний спеціалізований будинок дитини «Сонечко» Запорізької обласної ради з 12.12.1997 по 31.12.2003, суд першої інстанції виходив з того, що позивач звернулась за перерахунком пенсії та подала необхідні документи для перерахунку пенсії лише 22.08.2022. На момент призначення пенсії (17.04.2019) існували як правові, так і фактичні підстави для зарахування відповідачем (при вирішенні питання про призначення пенсії) до страхового стажу у подвійному розмірі періоду роботи у КУ «Запорізький обласний спеціалізований будинок дитини «Сонечко» Запорізької обласної ради. Надаючи оцінку доводам позивача в означеній частині позову суд керувався лише даними трудової книжки. Тобто, лише на підставі цього документу було встановлено право позивача на зарахування у подвійному розмірі відповідного стажу роботи. Тому, висновок суду про надання позивачем «необхідних документів» для перерахунку пенсії лише у серпні 2022 року є безпідставним (такі не надавались), а нормативне обґрунтування відмови у позові частиною четвертої ст. 45 Закону №1058, якою врегульовано питання перерахунку пенсії у разі виникнення права на підвищення пенсії при поданні необхідних документів - є помилковим. Таким чином, наведені висновки суду не відповідають обставинам справи; судом неправильно застосовано вказану норму матеріального права. Відмовляючи у задоволенні позовних вимог у частині визнання протиправною бездіяльності Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, яка полягає у непроведені перерахунку моєї пенсії згідно Довідки про заробітну плату від 11.06.2019, виданої Комунальною установою «Запорізький обласний спеціалізований будинок дитини «Сонечко» Запорізької обласної ради й зобов`язання Відповідача повторно розглянути мою заяву від 22.08.2022 про перерахунок пенсії з урахуванням Довідки про заробітну плату, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні, суд вважав, що оскільки довідка містить відомості про заробітну плату лише за 30 місяців, то вона не відповідає вимогам Закону.

Справа судом розглянута без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами на підставі п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України у зв`язку з поданням апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, яке ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Відповідно до статті 308 КАС суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції виходить з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 є пенсіонером, отримує пенсію за віком згідно із Законом України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та перебуває на обліку у ГУ ПФУ в Запорізькій області.

Позивач звернулася до відповідача із заявою від 22.08.2022, у якій просила зарахувати період роботи у Комунальній установі Запорізький обласний спеціалізований будинок дитини Сонечко Запорізької обласної ради (з 12.12.1997 по 11.05.2017) в подвійному розмірі відповідно до статті 60 Закону України Про пенсійне забезпечення та здійснити перерахунок і виплату пенсії з моменту її призначення (з урахуванням виплачених сум). У заданій заяві позивач також просила здійснити перерахунок її пенсії а відповідно до Довідки про заробітну плату №79 від 11.06.2019, виданої Комунальною установою Запорізький обласний спеціалізований будинок дитини Сонечко Запорізької обласної ради (за період з 01.01.1998 по 30.06.2000), долученої до звернення.

Листом від 25.08.2022 ГУ ПФУ в Запорізькій області було відмовлено у зарахуванні періоду роботи з 12.12.1997 по 11.05.2017 у Комунальній установі Запорізький обласний спеціалізований будинок дитини Сонечко Запорізької обласної ради в подвійному розмірі із посиланням на визначення психіатричного закладу, наведене у статті 1 Закону України Про психіатричну допомогу. Щодо порядку проведення перерахунку пенсії з урахуванням довідки про заробітну плату від 11.06.2019 №79 (за період з 01.01.1998 по 30.06.2000), долученої до звернення повідомлено, що з метою доцільності обчислення пенсії із заробітної плати з урахуванням раніше 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року та з урахуванням даних персоніфікованого обліку з липня 2000 року по лютий 2019 року, позивачу слід надати до будь-якого діючого відділу обслуговування громадян довідку про заробітну плату, що Передбачена Порядком.

Не погоджуючись з такими діями відповідача, позивач звернулась до суду першої інстанції з позовом.

Суд першої інстанції при ухваленні оскарженого рішення виходив з обґрунтованості та доведеності позовних вимог, а відтак наявності підстав для часткового задоволення адміністративного позову.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно із частиною першою статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 8 Закону №1058-IV право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж.

Згідно з частиною першою статті 9 Закону №1058-IV відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника) призначається один із цих видів пенсії за її вибором (частина перша статті 10 Закону №1058-IV).

Відповідно до абзацу 1 частини першої статті 24 Закону №1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Частиною другою статті 24 цього ж Закону визначено, що страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Частиною третьою статті 24 Закону №1058-IV передбачено, що страховий стаж обчислюється в місяцях. Страховий стаж враховується в одинарному розмірі, крім випадків, передбачених цим Законом.

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Пільговий порядок обчислення стажу роботи, передбачений законодавством, що діяло раніше, за період з 1 січня 2004 року застосовується виключно в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах та за вислугу років (частина четверта статті 24 Закону №1058-IV).

Закон №1058-IV набрав чинності 01.01.2004. До цього моменту пенсійні відносини врегульовувалися Законом №1788-XII.

З аналізу наведених норм вбачається, що особа має право на пільгове обчислення страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, лише за періоди роботи до 01.01.2004, а після 01.01.2004 пільговий порядок застосовується лише в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах та за вислугу років.

Згідно з абзацом другим пункту 16 розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону №1058-IV положення Закону України «Про пенсійне забезпечення» застосовуються в частині визначення права на пенсію за вислугу років для осіб, які на день набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» мають вислугу років та стаж, необхідні для призначення такої пенсії.

Статтею 2 Закону №1788-XII визначено, що за цим Законом призначаються трудові пенсії: а) трудові: за віком; по інвалідності; в разі втрати годувальника; за вислугу років; б) соціальні.

У статті 6 Закону №1788-XII встановлено, що особам, які мають одночасно право на різні державні пенсії, призначається одна пенсія за їх вибором, за винятком пенсій інвалідам внаслідок поранення, контузії або каліцтва, що їх вони дістали при захисті Батьківщини чи при виконанні інших обов`язків військової служби, або внаслідок захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті чи з виконанням інтернаціонального обов`язку.

За правилами статті 60 Закону №1788-XII (у редакції, чинній з 15.08.2003) робота в лепрозорних і протичумних закладах охорони здоров`я, у закладах (відділеннях) з лікування осіб, заражених вірусом імунодефіциту людини або хворих на СНІД, в інших інфекційних закладах (відділеннях) охорони здоров`я, у патолого-анатомічних і реанімаційних відділеннях закладів охорони здоров`я, а також у закладах з надання психіатричної допомоги зараховується до стажу роботи у подвійному розмірі.

За приписами пункту «е» статті 55 Закону №1788-XII право на пенсію за вислугу років мають, працівники освіти, охорони здоров`я та соціального забезпечення при наявності спеціального стажу роботи від 25 до 30 років за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, незалежно від віку.

Як уже вище зазначено, з 15.08.2003 діяла редакція статті 60 Закону №1788-XII, яка передбачає, що робота в лепрозорних і протичумних закладах охорони здоров`я, у закладах (відділеннях) з лікування осіб, заражених вірусом імунодефіциту людини або хворих на СНІД, інших інфекційних закладах (відділеннях) охорони здоров`я, у патологоанатомічних і реанімаційних відділеннях закладів охорони здоров`я, а також у психіатричних закладах охорони здоров`я зараховується до стажу роботи у подвійному розмірі.

До цього редакція цієї статті визначала, що робота в лепрозорних і протичумних закладах, у закладах (відділеннях) по лікуванню осіб, заражених вірусом імунодефіциту людини або хворих на СНІД, у патологоанатомічних і реанімаційних відділеннях лікувальних закладів зараховується до стажу роботи у подвійному розмірі.

З 10.06.2018 редакція статті 60 Закону №1788-XII передбачає, що робота в лепрозорних і протичумних закладах охорони здоров`я, у закладах (відділеннях) з лікування осіб, заражених вірусом імунодефіциту людини або хворих на СНІД, інших інфекційних закладах (відділеннях) охорони здоров`я, у патологоанатомічних і реанімаційних відділеннях закладів охорони здоров`я, а також у закладах з надання психіатричної допомоги зараховується до стажу роботи у подвійному розмірі.

Апелянт звертає увагу на те, що з 12.12.1997 по 31.12.2003 відсутні підстави зараховувати позивачу стаж у Комунальній установі Запорізький обласний спеціалізований будинок дитини Сонечко Запорізької обласної ради у подвійному розмірі через відсутність на це вказівки у Законі.

Суд апеляційної інстанції відхиляє такі доводи скаржника, з огляду на наступне.

Зміни, якими викладено статтю 60 Закону №1788-XII у новій редакції, набрали чинності з 15.08.2003, а тому у разі звернення особи (виникнення права на пенсію) за призначенням пенсії після 15.08.2003, період роботи у визначених статтею 60 Закону №1788-ХІІ закладах, зараховується до стажу роботи в подвійному обчисленні, незалежно від того, коли особа працювала у цих закладах.

При цьому, визначальним питанням для віднесення періоду роботи до стажу, який зараховується у подвійному розмірі згідно зі статтею 60 Закону №1788-XII до 31.12.2003 (у разі призначення іншої пенсії, ніж передбачена цим законом, зокрема, не за вислугу років, а за віком як у спірному випадку) є саме робота, яку виконувала особа.

Відповідно до записів трудової книжки серії НОМЕР_1 від 03.09.1978, ОСОБА_1 з 12.12.1997 працювала вихователем у Будинку дитини (запис № 14), з 14.02.1985 заклад повністю переведений в статус спеціалізований психоневрологічний заклад (запис №17). Запорізький обласний будинок дитини Сонечко є закладом Міністерства охорони здоров`я України.

Судом першої інстанції встановлено та не спростовано відповідачем, що Комунальна установа Запорізький обласний спеціалізований будинок дитини Сонечко Запорізької обласної ради згідно з пунктом 1 Статуту, затвердженого рішенням Запорізької обласної ради № 13 від 25.06.2009, відноситься до закладів охорони здоров`я та є спеціальним будинком дитини психоневрологічного профілю, призначеного для медико-соціальної реабілітації дітей, які опинились в складних життєвих обставинах, дітей із кризових сімей соціального ризику та дітей-сиріт, дітей, позбавлених батьківського піклування віком від народження до семи років.

Стаття 1 Закону Про психіатричну допомогу від 22.02.2000 №1489-III(далі Закон №1489-III) визначала, що психіатрична допомога це комплекс спеціальних заходів, спрямованих на обстеження стану психічного здоров`я осіб на підставах та в порядку, передбачених цим Законом та іншими законами, профілактику, діагностику психічних розладів, лікування, нагляд, догляд та медико-соціальну реабілітацію осіб, які страждають на психічні розлади; фахівець - медичний працівник (лікар, медична сестра, фельдшер), психолог, соціальний працівник та інший працівник, який має відповідну освіту та спеціальну кваліфікацію і бере участь у наданні психіатричної допомоги; психіатричний заклад - психоневрологічний, наркологічний чи інший спеціалізований заклад, центр, відділення тощо всіх форм власності, діяльність яких пов`язана з наданням психіатричної допомоги.

Стаття 10 Закону №1489-III визначає, що психіатрична допомога надається психіатричними закладами всіх форм власності, а також лікарями-психіатрами за наявності ліцензії, отриманої відповідно до законодавства. Медичні працівники, інші фахівці для допуску до роботи з особами, які страждають на психічні розлади, повинні пройти спеціальну підготовку та підтвердити свою кваліфікацію в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

У статті 27 Закону №1489-III було передбачено, що професійні права, обов`язки лікаря-психіатра, інших працівників, які беруть участь у наданні психіатричної допомоги, у тому числі здійснюють догляд за особами, які страждають на психічні розлади, при наданні психіатричної допомоги встановлюються Основами законодавства України про охорону здоров`я, цим Законом та іншими законами. Лікар-психіатр, інші працівники, які беруть участь у наданні психіатричної допомоги, в тому числі здійснюють догляд за особами, які страждають на психічні розлади, мають право на пільги, встановлені законодавством України для осіб, зайнятих на важких роботах та з шкідливими і небезпечними умовами праці.

«Перелік закладів охорони здоров`я», затверджений наказом Міністерства охорони здоров`я України від 28.10.2002 №385 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України (далі МЮУ) 12.11.2002 за №892/7180; далі - Перелік).

Відповідно до пункту 5 цього Переліку до закладів медико-соціального захисту віднесено такі як: будинок дитини (обласний, міський, районний), обласний центр (бюро) медико-соціальної експертизи.

Відповідно до «Типового положення про будинок дитини», затвердженого наказом Міністерства охорони здоров`я України №123 від 18.05.1998 (зареєстровано в МЮУ 09.06.1998 за №372/2812; далі Типове положення), будинок дитини є комунальним закладом охорони здоров`я для медико-соціального захисту дітей-сиріт, дітей, які залишились без піклування батьків, а також дітей з вадами фізичного та розумового розвитку (пункт 1.1).

Пунктом 1.2 цього Типового положення визначено, що основними типами будинків дитини є: а) будинок дитини загального типу - для медико-соціального захисту здорових дітей-сиріт (I - II груп здоров`я), дітей, які залишилися без піклування батьків, віком від народження до трьох років. Крім дітей цієї категорії, тут можуть знаходитись діти, які мають сім`ю, проте утримання та виховання їх у сім`ї з поважних причин (хвороба годувальника, тривале відрядження, навчання тощо) неможливе, а також діти із затримкою розумового та фізичного розвитку внаслідок несприятливих умов виховання; б) спеціалізований будинок дитини - для медико-соціального захисту дітей-сиріт, дітей, які залишились без піклування батьків, з вадами фізичного та розумового розвитку (III - V груп здоров`я) віком від народження до чотирьох років, а також: з органічним ураженням нервової системи та порушенням психіки; з органічним ураженням центральної нервової системи, в тому числі з дитячим церебральним паралічем без порушення психіки; з порушенням функції опорно-рухового апарату та іншими вадами фізичного розвитку без порушення психіки; з порушенням слуху та мови; з порушенням мови; з порушенням зору (сліпі, слабозорі); тубінфікованих, хворих з малими та згасаючими формами туберкульозу, ВІЛ-інфікованих.

Діяльність будинку дитини регламентується власним Положенням, яке розробляється на основі Типового положення з урахуванням особливостей будинку дитини (пункт 1.5 Типового положення).

У розділі ІІІ Статуту серед основних завдань і функції Будинку дитини зазначено здійснювати кваліфіковане виховання, надання медичної допомоги дітям-сиротам, дітям, позбавленим батьківського піклування, а також дітям з вадами фізичного та розумового розвитку віком від одного місяця до чотирьох років. Будинок дитини забезпечує, зокрема, медико-соціальне обслуговування дітей-сиріт, дітей, які позбавлені батьківського піклування, дітей з вадами фізичного та розумового розвитку, які тимчасово знаходяться в Будинку дитини; лікування дітей в умовах Будинку дитини, які за висновком лікаря не потребують стаціонарного лікування, а також лікування, корекція та реабілітація дітей з вадами у фізичному та розумовому розвитку; спеціалізовану медичну допомогу, реабілітацію відповідно до стану здоров`я дитини. Відповідно до пункту 3.3.1 цього ж Статуту у Будинок дитини приймаються діти з вадами фізичного та психічного розладу.

Отже, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що Комунальна установа Запорізький обласний спеціалізований будинок дитини Сонечко Запорізької обласної ради є закладом охорони здоров`я, різновидом закладу медико-соціального захисту, відноситься до категорії спеціалізованого будинку дитини та надає допомогу дітям вадами з фізичного та розумового розвитку, у тому числі пов`язану з наданням психіатричної допомоги.

З огляду на викладені обставини, суд апеляційної інстанції погоджується із висновками суду першої інстанції, що роботу позивача на посаді вихователя у Комунальній установі Запорізький обласний спеціалізований будинок дитини Сонечко Запорізької обласної ради у період з 12.12.1997 по 31.12.2003 слід віднести до роботи у закладі з надання психіатричної допомоги, яка підлягає зарахуванню до страхового стажу у подвійному розмірі.

Щодо доводів апеляційної скарги позивача з якої дати необхідно здійснити перерахунок пенсії, то суд враховує наступне.

Так, відповідно до частини четвертої статті 45 Закону №1058-IV перерахунок призначеної пенсії, крім випадків, передбачених частиною першою статті 35, частиною другою статті 38, частиною третьою статті 42 і частиною п`ятою статті 48 цього Закону, провадиться в такі строки:

у разі виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа;

у разі настання обставин, які тягнуть за собою зменшення пенсії, - з першого числа місяця, в якому настали ці обставини, якщо вони мали місце до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо вони мали місце після 15 числа.

З матеріалів справи видно, що позивач звернулася з заявою про перерахунок пенсії у зв`язку з зарахуванням у подвійному розмірі періоду роботи на посаді вихователя у Комунальній установі Запорізький обласний спеціалізований будинок дитини Сонечко Запорізької обласної ради 22.08.2022 та подала необхідні документи для перерахунку пенсії.

Таким чином, оскільки ОСОБА_1 звернулася за перерахунком пенсії до відповідача з заявою 22.08.2022, то відповідно до наведених положень статті 45 Закону №1058-IV перерахунок її пенсії має бути проведений з першого числа наступного місяця, тобто з 01.09.2022.

З огляду на те, що страховий стаж ОСОБА_1 на посаді вихователя у Комунальній установі Запорізький обласний спеціалізований будинок дитини Сонечко Запорізької обласної ради у період з 12.12.1997 по 31.12.2003 підлягає зарахуванню до страхового стажу у подвійному розмірі, а дії відповідача щодо відмови у такому зарахуванні порушують права та інтереси позивача, то з метою їх відновлення є всі підстави для зобов`язання відповідача зарахувати ОСОБА_1 період її роботи з 12.12.1997 по 31.12.2003 в Комунальній установі Запорізький обласний спеціалізований будинок дитини Сонечко Запорізької обласної ради на посаді вихователя до стажу роботи у подвійному розмірі та з урахуванням останнього здійснити перерахунок пенсії по заяві позивача від 22.08.2022, починаючи з 01.09.2022.

Посилання позивача на позицію Верховного Суду викладену у постанові від 24.11.2020 року у справі № 815/460/18, колегія суддів вважає помилковою, оскільки в даному випадку у постанові розглядалось питання щодо строків звернення із відповідними позовами щодо захисту соціальних прав, а не підстав застосування строку при здійсненні перерахунку або призначення пенсій.

Щодо доводів апелянта про необхідність проведення перерахунку пенсії з урахуванням Довідки про заробітну плату №79 від 11.06.2019, виданої Комунальною установою Запорізький обласний спеціалізований будинок дитини Сонечко Запорізької обласної ради, колегія суддів зазначає.

Відповідно до статті 64 Закону України "Про пенсійне забезпечення" пенсії обчислюються за встановленими нормами у процентах до середньомісячного заробітку, що визначається відповідно до статей 65-67 цього Закону, який громадяни одержували перед зверненням за пенсією.

Статтею 65 Закону України "Про пенсійне забезпечення" передбачено, що середньомісячний заробіток для обчислення пенсій береться за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд протягом усієї трудової діяльності незалежно від перерв у роботі та за період роботи починаючи з 1 липня 2003 року до моменту звернення за пенсією. Заробіток за період роботи до 1 липня 2003 року враховується на підставі документів про нараховану заробітну плату (виплати, дохід), виданих у встановленому законодавством порядку, а за період роботи починаючи з 1 липня 2003 року - за даними персоніфікованого обліку відомостей у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування.

У разі відсутності відомостей про заробітну плату (виплати, дохід) у системі персоніфікованого обліку подаються документи про нараховану заробітну плату (виплати, дохід), видані в установленому законодавством порядку.

Згідно з пунктом 2.2 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників від 29.07.1993 № 58 (Інструкція) до трудової книжки вносяться: відомості про працівника: прізвище, ім`я та по батькові, дата народження; відомості про роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення; відомості про нагородження і заохочення: про нагородження державними нагородами України та відзнаками України, заохочення за успіх у роботі та інші заохочення відповідно до чинного законодавства України; відомості про відкриття, на які видані дипломи, про використані винаходи і раціоналізаторські пропозиції та про виплачені у зв`язку з цим винагороди.

Відповідно до частини 1 статті 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.

Заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 1 липня 2000 року враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством, за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами, а за період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року - за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку. Отже, заробітна плата для обчислення пенсії враховується за увесь час, починаючи з 01.07.2000, та, за бажанням пенсіонера, за будь-які 60 місяців страхового стажу підряд за періоди до 01.07.2000. Тобто, на підставі довідок про заробітну плату (підтверджених первинними документами) враховується заробітна плата за будь-які 5 років страхового стажу до 01.07.2000. Тобто, єдиною і обов`язковою умовою для обчислення пенсії з урахуванням заробітної плати за період роботи до 01.07.2000 є підтвердження нарахування такої заробітної плати первинними документами, зокрема, виписок з особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працювала особа, яка звертається за пенсією.

Аналогічні висновки викладені Верховним Судом у постановах від 13.02.2018 у справі №358/1179/17 та від 24.04.2018 у справі №686/6278/17.

Пунктом 2.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 №22-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 за №1566/11846 (Порядок №22-1), визначено перелік документів, необхідних для призначення та перерахунку пенсії за віком.

Відповідно до пп.3 п.2.1 зазначеного Порядку №22-1 для підтвердження заробітної плати відділом персоніфікованого обліку надаються індивідуальні відомості про застраховану особу за період з 01 липня 2000 року (додатки 1, 3 до Положення). За бажанням пенсіонера ним може подаватись довідка про заробітну плату (дохід) по 30 червня 2000 року (додаток 1) із зазначенням у ній назв первинних документів, на підставі яких її видано, їх місцезнаходження та адреси, за якою можливо провести перевірку відповідності змісту довідки первинним документам.

Згідно з п.2.10 Порядку №22-1 довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працював померлий годувальник або особа, яка звертається за пенсією. Якщо такі підприємства, установи, організації ліквідовані або припинили своє існування з інших причин, то довідки про заробітну плату видаються правонаступником цих підприємств, установ чи організацій або архівними установами. У випадках, коли архівні установи не мають можливості видати довідку за встановленою формою з розшифровкою виплачених сум за видами заробітку, вони можуть видавати довідки, що відповідають даним, наявним в архівних фондах, без додержання цієї форми.

Системний аналіз зазначених норм свідчить про те, що за загальним правилом підставою для проведення розрахунку/перерахунку пенсії на підставі заробітної плати є первинні документи про нарахування такої заробітної плати. Видача довідок про заробітну плату проводиться підприємством, відповідно до первинних документів за нормативними документами, які дійсні на момент видачі довідки.

Відповідно до ч.3 ст.44 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

За змістом пп.3 п.4.2 Порядку №22-1, зокрема, орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Відповідно до п.4.3 Порядку №22-1 не пізніше 10 днів після надходження заяви та за наявності документів, необхідних для призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення виплати пенсії (у тому числі документів, одержаних відповідно до абзацу другого підпункту 3 пункту 4.2 цього розділу), орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України.

Аналіз вказаних норм дає підстави колегії суддів дійти висновку, що пенсіонер має подати саме довідку про заробітну плату, в якій мають бути зазначені первинні документи, на підставі яких вона видана, а орган пенсійного фонду має право вимагати від підприємств, установ та організацій, її дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви, а також перевіряти обґрунтованість її видачі. Після надходження документів пенсійний орган вирішує питання про перерахунок пенсії не пізніше 10 днів після надходження заяви.

Відповідно до п.4.7 Порядку №22-1 право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію. Орган, що призначає пенсію, не пізніше 10 днів після винесення рішення видає або направляє особі повідомлення про призначення, відмову в призначенні, перерахунку, переведенні з одного виду пенсії на інший із зазначенням причин відмови та порядку його оскарження.

Отже, до компетенції органу Пенсійного фонду України входить перевірка належного оформлення поданих документів та за наявності розбіжностей у таких, пенсійний орган уповноважений вчинити дії щодо здійснення перевірки таких документів.

Водночас, матеріали пенсійної справи позивача, не містять відомостей про вчинення останнім дій щодо перевірки відомостей, зазначених в довідці № 79 від 11.06.2019 виданій Комунальною установою Запорізький обласний спеціалізований будинок дитини Сонечко Запорізької обласної ради (за період з 01.01.1998 по 30.06.2000), долученої до звернення від 22.08.2022.

Згідно матеріалів справи, довідка № 79 від 11.06.2019 видана на підставі особових рахунків позивача. Крім того, зазначена довідка завірена печаткою Комунальною установою Запорізький обласний спеціалізований будинок дитини Сонечко Запорізької обласної ради, містить відомості про фактичну суму заробітної плати позивача за період з 1998 по 2000 роки.

У постанові від 12.04.2021 у справі №219/4550/17 Верховний Суд дійшов правового висновку про те, що неможливість врахування заробітної плати в зв`язку з неможливістю проведення перевірки обґрунтованості її видачі є безпідставним, оскільки надана позивачем довідка містила посилання на особові рахунки, як на первинні документи, на підставі яких вона видана, підприємство яке її видало на той час перебувало на обліку, а тому підстави для проведення перевірки поданої довідки у відповідача були відсутні.

У постанові від 21.02.2020 у справі №291/99/17 Верховний Суд зазначив, що перевірка достовірності виданих документів покладається на пенсійний орган, а сумніви останнього щодо обґрунтованості їх видачі самі по собі не можуть бути підставою для відмови у неврахуванні заробітної плати при призначенні позивачу пенсії.

Відповідно до частини 5 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

За таких обставин, колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції в частині відмови в задоволені позовних вимог щодо відмови у здійснення перерахунку пенсії з урахуванням довідки про заробітну плату №79 від 11.06.2019, виданої Комунальною установою Запорізький обласний спеціалізований будинок дитини Сонечко Запорізької обласної ради.

Отже, доводи позивача, що дії пенсійного органу щодо нездійснення перерахунку пенсії позивача на підставі довідки про заробітну плату №79 від 11.06.2019, виданої Комунальною установою Запорізький обласний спеціалізований будинок дитини Сонечко Запорізької обласної ради є протиправними, а тому наявні правові підстави для зобов`язання відповідача здійснити перерахунок пенсії позивача з 01.09.2022 на підставі довідки про заробітну плату №79 від 11.06.2019, виданої Комунальною установою Запорізький обласний спеціалізований будинок дитини Сонечко Запорізької обласної ради, а отже позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Згідно ч. 1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Керуючись ст. 311, п.4 ч. 1 ст. 317, ст. 321, ч.1 ст. 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області залишити без задоволення.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 03.01.2023 в адміністративній справі №280/5488/22 скасувати в частині відмови у задоволенні позовних вимог у здійснення перерахунку пенсії з урахуванням довідки про заробітну плату №79 від 11.06.2019, виданої Комунальною установою Запорізький обласний спеціалізований будинок дитини Сонечко Запорізької обласної ради.

Прийняти в цій частині нове рішення.

Позовні вимоги ОСОБА_1 щодо визнання протиправної бездіяльності Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, яка полягає у не проведенні перерахку пенсії з урахуванням довідки про заробітну плату №79 від 11.06.2019, виданої Комунальною установою Запорізький обласний спеціалізований будинок дитини Сонечко Запорізької обласної ради задовольнити.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області здійснити перерахунок пенсії з 01.09.2022 з урахуванням довідки про заробітну плату №79 від 11.06.2019, виданої Комунальною установою Запорізький обласний спеціалізований будинок дитини Сонечко Запорізької обласної ради.

В решті рішення суду залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повне судове рішення складено 21 квітня 2023 року.

Головуючий - суддя Н.А. Олефіренко

суддя С.В. Білак

суддя В.А. Шальєва