Справа № 520/26851/21
Суддя: Старосєльцева О.В.
Дата ухвалення: 2023-04-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

місто Харків

25 квітня 2023 р. справа № 520/26851/21

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Старосєльцевої О.В.,

за участю секретаря судового засідання - Зозулєвої А.В.,

представника позивача - Ткаченко Ю.О.,

представника третьої особи - Філатовой О.С.,

розглянувши у порядку ст. 287 КАС України у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Харківського відділу державної виконавчої служби у Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Інновація" про визнання протиправною та скасування постанови , -

встановив:

Позивач, ОСОБА_1 (далі за текстом - заявник, боржник) у порядку адміністративного судочинства заявив вимогу про визнання протиправною та скасування постанови Міськрайонного відділу державної виконавчої служби по Харківському району та місту Люботину Головного територіального управління юстиції у Харківській області №41256728 від 20.02.2015 року про стягнення з ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 виконавчого збору у розмірі 232.156,26 грн. (з урахуванням заяви від 25.04.2023р.).

Аргументуючи цю вимогу зазначив, що спірна постанова винесена з порушенням Закону України "Про виконавче провадження" за відсутності фактичного виконання рішення суду, так як не відбулося ні стягнення коштів, ні фактичного передання майна стягувачу в рахунок погашення боргу. Наполягав, що рішення Харківського районного суду Харківської області у справі №2034/2-5057/11 було виконано добровільно шляхом передачі іпотечного майна в рахунок погашення заборгованості до відкриття виконавчого провадження з примусового виконання постанови про стягнення виконавчого збору.

Відповідач, Харківський відділ державної виконавчої служби у Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (враховуючи перейменування відділів державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції) (далі за текстом Відділ, владний суб`єкт), з поданим позовом не погодився, надав відзив на позов, в якому наполягав на правомірності винесення постанови про стягнення виконавчого збору, оскільки рішення суду не було виконано до відкриття виконавчого провадження. Також надав копії матеріалів виконавчого провадження №41256728 та клопотання про розгляд справи без його участі.

Третя особа, Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Інновація", у судовому засіданні з поданим позовом погодився, вважає, що спірна постанова винесена з порушенням Закону України "Про виконавче провадження" за відсутності фактичного виконання рішення суду.

Суд, повно виконавши процесуальний обов`язок зі збору доказів, перевіривши доводи сторін добутими доказами, з`ясувавши обставини фактичної дійсності, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, виходить з таких підстав та мотивів.

З матеріалів справи вбачається, що між Акціонерним банком "Факторіал-Банк" (Кредитодавець) та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір № 001-П-В/01/08 від 04.02.2008 р.

Відповідно до умов цього договору Кредитодавець надав ОСОБА_2 кредит у розмірі 323500 доларів США строком до 3 лютого 2015 року зі сплатою щомісяця 12,5 % річних, а ОСОБА_2 зобов"язався повернути кредит, сплатити відсотки користування кредитом та щомісячну комісійну винагороду у строк і на умовах передбачених кредитним договором.

В порядку забезпечення виконання ОСОБА_2 своїх зобов`язань за кредитним договором, 04.02.2008 р. між Акціонерним банком "Факторіал-Банк", ОСОБА_2 та ОСОБА_1 був укладеним договір поруки № 001/01, відповідно до якого ОСОБА_1 зобов`язалась відповідати у повному обсязі за своєчасне та повне виконання ОСОБА_2 зобов`язань за кредитним договором

Рішенням Апеляційного суду Харківської області від 28.03.2013р. у справі №2034/2-5057/2012 було скасовано рішення Харківського районного суду Харківської області від 22.06.2012р. у справі №2034/2-5057/2012, ухвалено нове рішення, яким стягнуто з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 солідарно на користь ПАТ «СЕБ Банк» суму заборгованості за кредитним договором №001-П-В/01/08 від 04.02.2008р. у розмірі 2.320.652,65 грн; 850,00 грн; 60,00 грн.

04.12.2013р. за цим рішенням Апеляційного суду Харківської області Харківським районним судом Харківської області було видано виконавчий лист №2034/2-5057/11 про стягнення солідарно з ОСОБА_1 на користь ПАТ «СЕБ БАНК» борг у розмірі 2.320.652,65 грн; 850,00 грн; 60,00 грн.

19.12.2013 року постановою старшого державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Харківського районного управління юстиції Харківської області - Мазуріною О.М. було відкрито виконавче провадження №41256728 з примусового виконання виконавчого листа Харківського районного суду Харківської області №2034/2-5057/11 від 04.12.2013р. про стягнення солідарно з ОСОБА_1 на користь ПАТ «СЕБ БАНК» борг у розмірі 2.320.652,65 грн; 850,00 грн; 60,00 грн., стягувач: ПАТ «Фідобанк».

В зазначеній постанові про відкриття виконавчого провадження був наданий строк для добровільного виконання виконавчого документу - до 27.12.2013р.

Доказів направлення постанови про відкриття виконавчого провадження ВП №41256728 на адресу позивача як боржника у виконавчому провадженні та отримання заявником цього правового акту індивідуальної дії субєкта владних повноважень учасниками спору до матеріалів справи не подано.

Матеріали справи також не містять доказів вчинення державним виконавцем одночасно із винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження управлінського волевиявлення з приводу стягнення з боржника суми виконавчого збору.

12.02.2014 року постановою старшого державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Харківського районного управління юстиції Харківської області - Мазуріной О.М. у межах виконавчого провадження ВП №41256728 на все майно заявника було накладено арешт.

20.02.2015 року старшим державним виконавцем Міськрайонного відділу державної виконавчої служби по Харківському району та місту Люботину Головного територіального управління юстиції у Харківській області по виконавчому провадженню №41256728 була прийнята постанова про стягнення із заявника - ОСОБА_1 виконавчого збору в розмірі 232.156,26 гривень.

Доказів про підстави та приводи, які були використані державним виконавцем для реалізації управлінського волевиявлення з приводу стягнення виконавчого збору саме 20.02.2015р. учасниками спору до матеріалів справи не подано, а також доказів направлення спірної постанови на адресу позивача як боржника у виконавчому провадженні та отримання заявником цього правового акту індивідуальної дії субєкта владних повноважень учасниками спору до матеріалів справи не подано.

19.04.2016 року постановою головного державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Харківського районного управління юстиції Харківської області - Мазуріною О.М. у межах виконавчого провадження №41256728 було замінено стягувача ПАТ «Фідобанк» на ТОВ «Фінанс Траст Груп».

05.05.2018 року державним виконавцем Міськрайонного відділу державної виконавчої служби по Харківському району та місту Люботину Головного територіального управління юстиції у Харківській області було винесено постанову у межах виконавчого провадження №41256728 про заміну стягувача ТОВ «Фінанс Траст Груп» на ТОВ «Фінансова компанія «Інновація».

20.03.2019р. були проведені електронні торги із продажу у процедурі виконавчого провадження майна заявника, а саме: житлового будинку площею 261,1 кв.м. з надвірними будівлями та спорудами та земельної ділянки із кадастровим номером - :00:018:0039, загальною площею 0.11 по вул. Соборній, 1Г в с. Циркуни Харківського району Харківської області.

Треті торги не відбулись, майно не було реалізовано, вартість цього майна склала 1.839.390,00грн., що підтверджено представниками позивача та третьої особи у судовому засіданні.

У порядку ч.8 ст.61 та ч.9 ст.61 Закон України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016р. №1404-VIII субєктом владних повноважень на адресу стягувача було направлено повідомлення із пропозицією залишити за собою нереалізоване на торгах майно, а саме: житловий будинок площею 261,1 кв.м. з надвірними будівлями та спорудами та земельну ділянку із кадастровим номером - :00:018:0039, загальною площею 0.11 по вул. Соборній, 1Г в с. Циркуни Харківського району Харківської області, загальною вартістю - 1.839.390,00грн.

Заявою від 24.04.2019р. №4940 стягувач сповістив субєкта владних повноважень про прийняття цієї пропозиції.

Тому 11.05.2019 року державним виконавцем Міськрайонного відділу державної виконавчої служби по Харківському району та місту Люботину Головного територіального управління юстиції у Харківській області - Щегульною Г.О. було винесено постанову № 41256728 про опис та арешт майна боржника у виконавчому провадженні (тобто заявника), за якою описано на накладено арешт на житловий будинок площею 261,1 кв.м. з надвірними будівлями та спорудами та земельну ділянку із кадастровим номером - :00:018:0039, загальною площею 0.11 по АДРЕСА_1 .

11.05.2019 року державним виконавцем Міськрайонного відділу державної виконавчої служби по Харківському району та місту Люботину Головного територіального управління юстиції у Харківській області - Щегульною Г.О. було складено акт про передачу стягувачу у рахунок погашення боргу по ВП № 41256728 майна заявника, а саме: житлового будинку площею 261,1 кв.м. з надвірними будівлями та спорудами та земельної ділянки із кадастровим номером - :00:018:0039, загальною площею 0.11 по АДРЕСА_1 .

13.05.2019р. державним виконавцем Міськрайонного відділу державної виконавчої служби по Харківському району та місту Люботину Головного територіального управління юстиції у Харківській області - Щегульною Г.О. було винесено постанову № 41256728 про передачу стягувачу у рахунок погашення боргу майна заявника, а саме: житлового будинку площею 261,1 кв.м. з надвірними будівлями та спорудами та земельної ділянки із кадастровим номером - :00:018:0039, загальною площею 0.11 по АДРЕСА_1 , загальною вартістю 1.839.390,00грн.

04.06.2019 року державним виконавцем Міськрайонного відділу державної виконавчої служби по Харківському району та місту Люботину Головного територіального управління юстиції у Харківській області було винесено постанову № 41256728 про закінчення виконавчого провадження, відповідно до п.15 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження» у зв`язку із передачею стягувачу майна заявника вартістю - 1.839.390,00 грн.

Ані стягувач за виконавчим провадженням, ані заявник (як боржник за виконавчим провадженням) постанови від 04.06.2019 року про закінчення виконавчого провадження №41256728 не оскаржували.

Постановою від 04.06.2019р. по ВП№41256728 оскаржена постанова від 20.02.2015р. по ВП №41256728 про стягнення із заявника 232.156,26грн. виконавчого збору була виділена в окреме провадження, а постановою від 13.06.2019р. по ВП №59359146 за постановою від 20.02.2015р. по ВП №41256728 про стягнення із заявника 232.156,26грн. виконавчого збору було відкрито виконавче провадження.

15.12.2020р. стягувачем - ТОВ «Фінансова компанія «Інновація» на адресу субєкта владних повноважень було направлено лист (вих. №392 від 15.12.2020р., про що свідчать копії фіскального чеку, списку згрупованих відправлень та опису вкладення поштового відправлення) з приводу відновлення виконавчого провадження № 41256728 разом із оригіналом акту про передачу майна стягувачу у рахунок погашення боргу по ВП № 41256728 від 11.05.2019р..

Причиною цьому послугувала неможливість фактичного оформлення свідоцтва про продаж з торгів майна, оскільки субєктом владних повноважень у межах процедури виконавчого провадження проводилась реалізація і подальша передача стягувачу неіснуючого у дійсності майна у звязку із припиненням існування у якості речі матеріального світу земельної ділянки із кадастровим номером - :00:0018:0039.

Так, із відповіді Головного управління Держгеокадастру у Харківській області від 09.09.2019 вбачається, що на ім`я заявника - ОСОБА_1 був зареєстрований державний акт направо власності на земельну ділянку з кадастровим номером :00:0018:0039, але у подальшому заявником - ОСОБА_3 було здійснено поділ земельної ділянки із кадастровим номером - :00:018:0039, за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом формування двох окремих земельних ділянок із кадастровими номерами: :00:018:0164 та :00:018:0165, дата реєстрації 26.12.2018.

На вимогу суду третьою особою стягувачем у межах виконавчого провадження були надані письмові пояснення, згідно з якими відповідь субєкта владних повноважень на звернення з приводу відновлення виконавчого провадження №41256728 на адресу стягувача не надходила.

Доказів відновлення виконавчого провадження №41256728 матеріали справи не містять.

На вимогу суду відповідач у письмових поясненнях зазначив, що згідно даних Автоматизованої системи виконавчого провадження № 41256728 не було відновлено.

За твердженням позивача та третьої особи, у подальшому, після закінчення виконавчого провадження ВП №41256728 зобов`язання за виконавчим листом Харківського районного суду Харківської області №2034/2-5057/11 від 04.12.2013р. у цивільній справі 2034/2-5057/11 були виконані заявником перед ТОВ «Фінансова компанія «Інновація» добровільно.

На вимогу суду у підтвердження цих доводів до матеріалів справи надано копію договору від 24.07.2020р. про порядок виконання грошових зобов`язань за договором кредиту №001-П-В/01/08 на надання кредитної лінії без права відновлення від 04.02.2008р. та довідку від 15.09.2020р. про те, що станом на 15.09.2020 року зобов`язання за договором поруки №001/01 від 04.02.2008р. відсутні у зв`язку з розірванням даного договору та відсутність претензій з боку стягувача до ОСОБА_1 .

Так, із наданих суду копій документів вбачається, що фактично виконання зобов`язання заявника - ОСОБА_1 за договором поруки №001/01 від 04.02.2008р. до договору кредиту №001-П-В/01/08 на надання кредитної лінії без права відновлення від 04.02.2008р. було урегульовано шляхом укладання договору від 24.07.2020р. про порядок виконання грошових зобов`язань за договором кредиту №001-П-В/01/08 на надання кредитної лінії без права відновлення від 04.02.20008р. укладеного між ТОВ «Фінансова компанія Іновація (кредитором/іпотекодержателем), гр. ОСОБА_2 (боржником) та гр. ОСОБА_1 (іпотекодавцем/поручителем).

За умовами достягнутої домовленості сторони підтверджують, що станом на день укладання цього Договору заборгованість Боржника перед Кредитором становить 2.294.152,65 грн. Кредитор та Боржник досягли згоди про врегулювання заборгованості наступним чином: Іпотекодержатель здійснює продаж Предмету Іпотеки (будинок житловий з надвірними будівлями та спорудами, житловою площею 155,10 який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , земельні ділянки з кадастровими номерами :00:018:0164 та :00:018:0165) - ТОВ «Вестпальм» за ціною 810.000,00 грн. Після продажу предмету іпотеки кредитор прощає залишок заборгованості у розмірі 1.484.152,65 грн. після сплати Боржником платежу в погашення залишку заборгованості у розмірі 1.000,00коп. Після продажу предмету іпотеки кредитор та поручитель за взаємної домовленістю розривають Договір поруки шляхом укладання відповідного договору про розірвання. Сторони відмовляються від будь-яких претензій один до одного та обов`язуються до 15.10.2020 включно відкликати позови та припинити наступні судові процеси: справа №2034/2-5057/11 за апеляційною скаргою Іпотекодавця на ухвалу Харківського районного суду Харківської області від 03.03.2018; справа №635/5324/19 за позовом Іпотекодавця до Міськрайонного відділу ДВС по Харківському району та м. Люботин ГТУЮ у Харківській області, треті особи: Кредитор, ДП «Сетам» про визнання незаконним та скасуванням постанови про передачу майна стягувачу у рахунок погашення боргу та визнання електронних торгів незаконними; справа №635/8152/19 за позовом Кредитора до Іпотекодавця, Міськрайонного управління у Харківському районі та м. Люботині ГУ Держгеокадастру в Харківській області про скасування державної реєстрації земельних ділянок.

Згідно із довідкою ТОВ «Фінансова компанія Іновація» від 15.09.2020р. станом на 15.09.2020 року зобов`язання за договором поруки №001/01 від 04.02.2008р. відсутні у зв`язку з розірванням даного договору та претензії з боку стягувача до ОСОБА_1 відсутні.

Отже, у межах даної справи має місце ситуація, коли заявник не отримував коштів за договором кредиту №001-П-В/01/08 на надання кредитної лінії без права відновлення від 04.02.2008р., а натомість за договором поруки №001/01 від 04.02.2008р. поручився за виконання грошових зобов`язань позичальника, унаслідок чого у межах виконавчого провадження ВП №41256728 за управлінським волевиявленням субєкта владних повноважень мав позбутися власного майна предмету договору іпотеки за згаданими вище правочинами на суму 1.839.390,00грн., але не позбувся цього майна через дефект у предметі передачі майна стягувачу (розташування будинку на неіснуючий як річ матеріального світу земельній ділянці із кадастровим номером - :00:018:0039, за адресою: АДРЕСА_1 і у подальшому за домовленістю із стягувачем повинен вчинитися правочин із оплатного відчуження цього ж самого майна у власність ТОВ «Вестпальм» за ціною 810.000,00 грн.

При цьому, з реального вигодонабувача за указаним вище договором кредиту, який у межах виконавчого провадження ВП №41256728 повинен був виконувати солідарний обов`язок з погашення боргу суб`єктом владних повноважень у спірних правовідносинах не було вчинено ані жодного управлінського волевиявлення з приводу стягнення боргу у примусовому порядку, ані управлінського волевиявлення з приводу стягнення виконавчого збору.

Стверджуючи про невідповідність закону управлінського волевиявлення державного виконавця з приводу стягнення виконавчого збору за постановою від 20.02.2015р. по виконавчому провадженню №41256728 у звязку із передачею стягувачеві майна заявника як боржника за виконавчим провадженням (а саме: житлового будинку, загальною площею 261.1 кв.м. з надвірними будівлями та спорудами та земельної ділянки із кадастровим номером :00:018:0039, загальною площею 0.11 по АДРЕСА_1 ), заявник ініціював даний спір.

Вирішуючи спір по суті, суд вважає, що до відносин, які склались на підставі установлених обставин спору, підлягають застосуванню наступні норми права.

Статтями 1 і 8 Конституції України проголошено, що Україна є правовою державою, де діє верховенство права.

З положень ч.2 ст.19 та ст.68 Конституції України витікає, що усі без виключення суб`єкти права на території України зобов`язані дотримуватись існуючого у Державі правового порядку, а суб`єкти владних повноважень (органи публічної адміністрації) додатково обтяжені ще й обов`язком виконувати доведені законом завдання виключно за наявності приводів та способом, чітко обумовленими законом.

За матеріалами справи судом зясовано, що виконавче провадження у спірних правовідносинах було відкрито - 19.12.2013 року.

Відповідно до ч.2 ст.25 Закону України "Про виконавче провадження" від 21.04.1999р. №606-ХIV (далі за текстом - Закон України від 21.04.1999р. №606-ХIV) у постанові про відкриття виконавчого провадження державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п`ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання .

Згідно з ч.5 ст.25 Закону України від 21.04.1999р. №606-ХIV копії постанови про відкриття виконавчого провадження надсилаються не пізніше наступного робочого дня стягувачу та боржникові.

За правилами ч.1 ст.31 Закону України від 21.04.1999р. №606-ХIV копії постанов державного виконавця про відкриття виконавчого провадження підлягали надсиланню стягувачу рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Частиною 1 ст.27 Закону України від 21.04.1999р. №606-ХIV було визначено, що у разі ненадання боржником у строки, встановлені частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення, документального підтвердження повного виконання рішення державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків розпочинає примусове виконання рішення.

Як то указано, у ч.1 ст.28 Закону України від 21.04.1999р. №606-ХIV, у разі невиконання боржником рішення майнового характеру у строк, встановлений частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного його виконання, постановою державного виконавця з боржника стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає стягненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом.

При цьому, у силу спеціального застереження у ч.1 ст.28 Закону України від 21.04.1999р. №606-ХIV у зазначених розмірах виконавчий збір стягується з боржника також у разі повернення виконавчого документа без виконання за письмовою заявою стягувача та у разі самостійного виконання боржником рішення після початку його примусового виконання, зокрема шляхом перерахування коштів безпосередньо на рахунок стягувача.

Отже, у силу національного закону України, чинного на момент відкриття виконавчого провадження у спірних правовідносинах обов`язковою умовою для прийняття державним виконавцем рішення про стягнення з боржника виконавчого збору було визначено збіг наданого державним виконавцем строку на добровільне виконання виконавчого документа (що за законом об`єктивно було неможливим без настання події фізичного отримання боржником постанови про відкриття виконавчого провадження) та початок процедури примусового виконання виконавчого документа.

При цьому, обєктом справляння виконавчого збору було визначено 10 відсотків суми, що підлягає стягненню або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом.

За матеріалами справи судом зясовано, що рішення про стягнення виконавчого збору було прийнято суб`єктом владних повноважень - 20.02.2015р.

05.10.2016р. набрав чинності Закон України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016р. №1404-VIII (далі за текстом - Закон України від 02.06.2016р. №1404-VIII), п.7 розділу ХІІІ якого було визначено, що виконавчі дії, здійснення яких розпочато до набрання чинності цим Законом, завершуються у порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом. Після набрання чинності цим Законом виконавчі дії здійснюються відповідно до цього Закону.

13.06.2019 субєктом владних повноважень було відкрито виконавче провадження № 59359146 про примусове виконання виконавчого документа про стягнення із заявника, ОСОБА_1 виконавчого збору у розмірі 232.156, 26 грн.

Відповідно до ч.2, ч.4 ст. 27 Закону України від 02.06.2016р. №1404-VIII (у редакції чинній на час винесення постанови про відкриття виконавчого провадження про примусове стягнення виконавчого збору) виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом, заборгованості із сплати аліментів. Державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення виконавчого збору (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).

Отже, у спірних правовідносинах, як на час відкриття виконавчого провадження № 41256728 (19.12.2013), так і на час винесення постанови про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору в розмірі 232.156,26грн. (20.02.2015), так і на час винесення постанови про відкриття виконавчого провадження з примусового стягнення виконавчого збору (13.06.2019) діяла норма закону про те, що обєктом справляння виконавчого збору є 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом.

Суд повторно відмічає, що матеріали виконавчого провадження не містять доказів отримання заявником - ОСОБА_1 постанови про відкриття виконавчого провадження №41256728 з примусового виконання виконавчого листа Харківського районного суду Харківської області №2034/2-5057/11 від 19.12.2013, що виключає легальність вчинення субєктом владних повноважень у спірних правовідносинах управлінського волевиявлення з приводу початку примусового виконання означеного виконавчого листа.

Доказів існування станом на 20.02.2015р. визначених чинним на той час законом підстав чи приводів для винесення постанови про стягнення із заявника, ОСОБА_1 виконавчого збору в розмірі 232.156,26грн. відповідачем як суб`єктом владних повноважень до суду у ході розгляду справи не подано, попри існування такого обов`язку за ч.2 ст.77, ч.3 ст.79, ч.4 ст.162 КАС України.

Окрім того, у спірних правовідносинах усупереч положенням ст.28 Закону України від 21.04.1999р. №606-ХIV розмір виконавчого збору у 232.156,26грн. було обчислено без урахування реальної вартості майна заявника як за подією документальної передачі у межах виконавчого провадження ВП №41256728 (1.839.390,00грн.), так і за подією реального відчуження поза межами виконавчого провадження у результаті добровільного виконання виконавчого документа у власність ТОВ «Вестпальм» за ціною 810.000,00 грн.

Продовжуючи вирішення спору, суд зважає, що критерії законності управлінського волевиявлення (як у формі рішення, так і у формі діяння) владного суб`єкта викладені законодавцем у приписах ч.2 ст.2 КАС України, а у силу ч.2 ст.77 КАС України обов`язок доведення факту дотримання цих критеріїв покладений на владного суб`єкта шляхом подання до суду доказів та наведення у процесуальних документах доводів як відповідності закону вчиненого волевиявлення, так і помилковості аргументів іншого учасника справи.

Тому відповідність закону правового акту індивідуальної дії субєкта владних повноважень, яким на приватну особу покладено додатковий обов`язок у вигляді майнового/фінансового тягаря, зокрема, за критеріями дотримання компетенції, меж повноважень, способу дій, приводу реалізації функції контролю, обгрунтованості, безсторонності (неупередженості), добросовісності, розсудливості, рівності перед законом, унеможливлення дискримінації, пропорційності, своєчасності, права особи на участь у процесі прийняття рішення, має доводитись, насамперед відповідачем.

Згідно з ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Тлумачення змісту цієї норми процесуального закону було викладено Верховним Судом у постанові від 07.11.2019р. по справі №826/1647/16 (адміністративне провадження № К/9901/16112/18), де указано, що обов`язковою умовою визнання протиправним волевиявлення суб`єкта владних повноважень є доведеність приватною особою факту порушення власних прав та інтересів.

Перевіряючи наведені учасниками спору аргументи приєднаними до справи доказами, оцінивши добуті докази в їх сукупності за правилами ст.ст.72-77, 90, 211 КАС України, підсумовуючи викладені вище міркування, суд доходить до переконання про те, що у спірних правовідносинах субєкт владних повноважень не забезпечив дотримання ч.2 ст.19 Конституції України та ч.2 ст.2 КАС України, позаяк вдався до обчислення розміру виконавчого збору в умовах відсутності беззаперечного і неспростовного підтвердження факту обізнаності заявника із прийняттям постанови про відкриття виконавчого провадження і початком процедури примусового виконання виконавчого документа, у календарну дату, коли згідно із законом та матеріалами судової справи не існувало доведених поза розумним сумнівом підстав та приводів для прийняття рішення про стягнення виконавчого збору, із показника вартості майна, за яким майно не було передано стягувачу ані у виконавчому провадженні, ані було реально відчужено за згодою стягувача на користь третьої сторонньої особи вже після прийняття рішення про закінчення виконавчого провадження.

За таких обставин, суд доходить до підсумкового висновку про те, що у спірних правовідносинах управлінське волевиявлення субєкта владних повноважень з приводу передачі майна заявника стягувачу у межах виконавчого провадження не створило реальних правових наслідків, а тому не може бути кваліфіковано у якості законної підстави для стягнення виконавчого збору.

Приписи ст.ст.6, 8, 19, 124, 129 Конституції України призводять до неприпустимості підміни адміністративним судом субєкта владних повноважень при виконанні останнім управлінських функцій, а тому дефекти/вади, недоліки, в реалізації субєктом владних повноважень управлінської функції з стягнення виконавчого збору у спірних правовідносинах, котрі не можуть бути виправлені судом спонукають суд до скасування оскарженого правового акту суб`єкта владних повноважень у повному обсязі.

Згадана обставина є визначеною процесуальним законом підставою для задоволення позову.

Розподіл судових витрат належить провести за правилами ст.ст. 139, 143 КАС України та Закону України «Про судовий збір».

Так, заявником при зверненні до суду було сплачено 3231,60 грн. судового збору, що підтверджується квитанціями №5368-10-007/С від 10.01.2022р. на суму 3231,60 грн. Проте, заявлені у межах даної справи вимоги підлягали оплаті судовим збором у сумі 2321,56 грн.

Отже, враховуючи задоволення позовних вимог, стягненню з відповідача-владного суб`єкта на користь заявника підлягає сума у розмірі 2321,56 грн.

При цьому, зайво сплачений судовий збір може бути повернуто за процедурою згідно ст. 7 Закону України "Про судовий збір", натомість підстав для його стягнення з владного суб`єкта немає.

Керуючись ст.ст.8, 19, 124, 129 Конституції України, ст.ст.6-9, ст.ст.241-243, 255, 287, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

вирішив:

Позов - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову Міськрайонного відділу державної виконавчої служби по Харківському району та місту Люботину Головного територіального управління юстиції у Харківській області №41256728 від 20.02.2015 року про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору у розмірі 232.156,26 гривень.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Харківського відділу державної виконавчої служби у Харківському район Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) (ідентифікаційний код - 41430395, місцезнаходження - 61165, м. Харків, вул. Космічна, буд. 21-а, 11 пов.) на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний код - НОМЕР_1 , місцезнаходження - АДРЕСА_2 ) витрати зі сплати судового збору у розмірі 2.321,56 грн. (дві тисячі триста двадцять одна гривня 56 копійок).

Роз`яснити, що рішення набирає законної сили відповідно до ст. 255 КАС України (після закінчення строку подання скарги усіма учасниками справи або за наслідками процедури апеляційного перегляду); підлягає оскарженню шляхом подання апеляційної скарги до Другого апеляційного адміністративного суду у строк згідно з ч. 6 ст. 287 КАС України, а саме: протягом 10 днів з дня їх проголошення.

Суддя О.В. Старосєльцева