Справа № 420/8099/23
Суддя: Василяка Д.К.
Дата ухвалення: 2023-04-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/8099/23
УХВАЛА

24 квітня 2023 року м.Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Василяки Д.К., розглянувши в порядку письмового матеріали позовної заяви ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління пенсійного фонду України в Херсонській області (вул. 28 Армії, 6, м.Херсон, 73005) про визнання протиправними дії, зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління пенсійного фонду України в Херсонській області про визнання протиправними дії, зобов`язання вчинити певні дії.

Ухвалою суду відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами (ст.262).

Відповідно до ч. 13 ст. 171 КАС України, суддя, встановивши, після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст. ст. 160, 161 цього Кодексу, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали.

Відповідно до ч. 4 ст. 161 КАС України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази - позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Позивач у позовній заяві посилається на призначення їй пенсії з 02.03.2012 на підставі постанови Залізничного районного суду м. Сімферополя від 03.07.2012 у справі №0107/4471/12, однак доказів на підтвердження вказаного до суду не надано.

При цьому, з розпорядження від 28.01.2013 №152241 вбачається, що позивачу пенсія призначена з 01.01.2013.

Відповідно до абзацу 1 частини 2 статті 122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Таким чином, строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. При цьому перебіг такого строку починається з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Предметом розгляду даної справи є призначення та виплати з 02.04.2012 позивачу пенсії у фіксованому розмірі, нижчому за мінімальну пенсію у розмірі прожиткового мінімуму для непрацездатних осіб.

Отже, спірні правовідносини виникли з моменту призначення позивачу пенсії у 2012 році.

При цьому, позовну заяву до Одеського окружного адміністративного суду представник позивача подав 12.04.2023, тобто з пропуском встановленого законодавством строку.

Верховний Суд у постанові від 31.03.2021 у справі №240/12017/19 дійшов такого висновку щодо застосування строку звернення до суду, передбаченого статтею 122 КАС України у соціальних спорах:

1) для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час, коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів. Позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів; при зверненні до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом шести місяців від дати порушення його прав, свобод чи інтересів чи в інший визначений законом строк звернення до суду. В той же час, триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання такою особою строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів.

2) пенсія є щомісячним періодичним платежем, а тому в будь-якому разі її розмір відомий особі, яка її отримує щомісячно. Відтак, отримання пенсіонером листа від територіального органу Пенсійного фонду України у відповідь на його заяву не змінює момент, з якого така особа повинна була дізнатись про порушення своїх прав, а свідчить лише про час, коли вона почала вчиняти дії щодо реалізації свого права і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду у разі якщо така особа без зволікань та протягом розумного строку не вчиняла активних дій щодо отримання інформації про правильність/помилковість нарахування розміру пенсії, своєчасність/несвоєчасність її перерахунку, тощо.

Представником позивача до позовної заяви додано клопотання про поновлення позивачу строку звернення до суду, яка обґрунтована тим, що: для дотримання принципу правової визначеності та забезпечення права на справедливий суд, які є елементами принципу верховенства права, зміна усталеної судової практики, що відбулася 31.03.2021 року, у бік тлумачення норм права щодо застосування коротших термінів звернення до суду, суд може врахувати зазначені вище обставини при вирішенні питання відновлення терміну звернення до суду у спірних правовідносинах, які виникли та набули характеру спірних у 2012 році, тобто до зміни такої судової практики; про факт нарахування та виплати пенсії у невстановленому законом розмірі позивач дізналася з протоколу /розпорядження про призначення/перерахунок пенсії від 03.08.2022р. у пенсійній справі на порталі ПФУ, розміщеному відповідачем 06.01.2023р. та раніше позивач, позбавлена паспорта громадянина України під час виїзду на ПМП за кордон, не мала технічної можливості для реєстрації особистого кабінету на вебпорталі ПФУ; позивач не знала та не могла знати про неправильне нарахування їй пенсії за віком, починаючи з 02.04.2012 року, а її попередні звернення до суду були пов`язані з протиправними діями щодо припинення виплати їй пенсії виключно; незнання факту порушення прав через тривале проживання за кордоном, відсутність будь-яких навичок користування персональним комп`ютером, відсутність доступу до інформаційних комп`ютерних мереж (місцеве телебачення не інформує про зміни в законодавстві України), є поважними причинами пропуску терміну звернення до суду.

Суд зазначає, що ставиться критично до доводів представника позивача про те, що ОСОБА_2 дізналась про порушення свого права лише з протоколу/розпорядження про призначення/перерахунок пенсії від 03.08.2022, оскільки позивач неодноразово зверталась до судів з позовами щодо відновлення своїх порушених прав на пенсійне забезпечення шляхом припинення виплати їй пенсії (справи №653/2804/16-а, №540/7369/21, №540/7677/21), що свідчить про те, що ОСОБА_2 отримувала пенсійні виплати та була обізнана про припинення їх виплати, а відтак і про розмір своєї пенсії.

Крім того позивач до позовної заяви додала лист Геніченського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області від 20.04.2017 №296/03, який надано у відповідь на заяву позивача про поновлення виплати їй пенсії, у якому позивача проінформовано про розмір її пенсії.

Також, щодо посилань представника позивача на зміну сталої судової практики у спірних правовідносинах у бік тлумачення норм права щодо застосування коротших термінів звернення до суду, суддя зазначає, що постанова Верховного Суду, якою зроблено правовий висновок про необхідність застосування у пенсійних спорах шестимісячного строку звернення до суду у справі №240/12017/19 була прийнята 31.03.2021 та оприлюднена в Єдиному державному реєстрі судових рішень 02.04.2021, тобто за два роки до дати звернення позивача до суду з даним позовом.

У постановах від 26 листопада 2020 року у справі № 500/2486/19, від 27 січня 2022 року у справі № 160/11673/20 Верховний Суд звертав увагу на те, що задля додержання принципу правової визначеності та забезпечення права на справедливий суд, які є елементами принципу верховенства права, зміна сталої судової практики, яка відбулася в бік тлумачення норм права щодо застосування коротших строків звернення до суду, може розглядатися судами як поважна причина при вирішенні питання поновлення строків звернення до суду в податкових правовідносинах, які виникли та набули характеру спірних до зміни такої судової практики.

У постановах від 23 вересня 2021 року у справі № 640/11650/21, а в подальшому від 27 січня 2022 року у справі № 160/11673/20 Верховний Суд роз`яснив зміст вищенаведеного висновку. Суд зазначив, що у перехідний період для забезпечення реалізації права особи на звернення до суду у вказаних умовах їй має бути забезпечений певний розумний строк, достатній для формулювання правової позиції і вчинення дій з підготовки відповідного позову та його подання до суду. Новий підхід Верховного Суду у питанні визначення строку звернення до суду з позовами може застосовуватися для нових позовів, поданих після ухвалення постанови від 26 листопада 2020 року, однак, при вирішенні питання поновлення строку звернення з позовом істотне значення мають такі обставини: строк, який сплинув після зміни судової практики і до моменту звернення до суду з позовом; причини, які заважали звернутися до суду з позовом у максимально короткий термін після зміни судової практики; чи є підставі вважати, що позивачем було допущено необґрунтовані зволікання.

Суддя зазначає, що позивач необґрунтовано зволікала із зверненням до суду з даним позовом, подавши його лише через два роки після зміни сталої судової практики.

При цьому, постійне перебування позивача за межами України не є об`єктивною підставою для пропуску строку звернення до суду з даним позовом, зважаючи на те, що

Згідно з частиною 1 статті 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Отже, позивач пропустила строк звернення до суду з цим позовом, не навівши при цьому поважних та об`єктивних причин пропуску вказаного строку та не надавши належним чином обґрунтованої заяви про його поновлення.

Згідно ч. 1 ст.169 КАС суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Відтак, приймаючи до уваги вищевикладене, суддя вважає за необхідне залишити адміністративний позов без руху, встановивши позивачу строк для усунення недоліків.

Виявлені недоліки повинні бути усунені, шляхом надання до суду належним чином оформленої та обґрунтованої позовної заяви, доказів на підтвердження зазначених у позовній заяві обставин та заяви про поновлення строку звернення до суду (з доказами направлення відповідачу).

Крім того, відповідно до ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

За даними програми «Діловодство спеціалізованого суду (ДСС)» встановлено, що позивачем 06.02.2023, 14.02.2023, 02.03.2023, 22.03.2023, 30.03.2023, 06.04.2023 року подані до суду позови аналогічного змісту з аналогічними вимогами до того ж самого відповідача, яким присвоєні №420/2332/23, №420/2896/23, №420/4309/23, №420/5834/23, №420/7328/23 які біди залишені без руху у зв`язку з пропуском встановленого законодавством строку звернення до суду. Та в подальшому ухвалами суду позивачу були повернуті зазначені позовні заяви у зв`язку з відкликанням позовних заяв та не усуненням недоліків.

12.04.2023 року позивачем всьоме подано до суду позов аналогічного змісту з аналогічними вимогами до того ж самого відповідача, якому присвоєно №420/8099/23.

Водночас, у вищевказаний позовних заявах позивачем зазначено про порушення його прав з тих підстав, що і у даній позовній заяві, а отже підстави та предмет позову за зазначеними позовними заявами є аналогічними.

Представник позивача у позові в даній справі повторно заявив ті ж вимоги, які були заявлені у вищезазначених справах.

З приводу вказаного, суд вважає за необхідне звернути увагу представника на наступне: відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 45 КАС України з урахуванням конкретних обставин справи суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню адміністративного судочинства, зокрема, при поданні декількох позовів до одного й того самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав, або подання декількох позовів з аналогічним предметом і з аналогічних підстав, або вчинення інших дій, метою яких є маніпуляція автоматизованим розподілом справ між суддями.

Відповідно до позиції Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду, викладеної у рішенні від 13.03.2019 року у справі № 814/218/14, під зловживанням процесуальними правами слід розуміти форму умисних, несумлінних дій учасників процесу, що знаходить своє вираження, зокрема, у вчиненні дій, неспівмірних з наслідками, до яких вони можуть призвести; використанні наданих прав всупереч їхньому призначенню з метою обмеження можливості реалізації чи обмеження прав інших учасників провадження; перешкоджанні діяльності суду з правильного та своєчасного розгляду і вирішення справ; необґрунтованому перевантаженні роботи суду.

Суд зазначає, що описані вище дії представника позивача, можуть бути розцінені судом як маніпулювання автоматизованим розподілом справ, як наслідок матиме ознаки зловживання процесуальними правами.

Суд наголошує на обставинах того, що відповідно до ч. 4 ст. 45 КАС України суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами.

Відповідно до ч. 1 ст. 144 КАС України заходами процесуального примусу є процесуальні дії, що вчиняються судом у визначених цим Кодексом випадках з метою спонукання відповідних осіб до виконання встановлених в суді правил, добросовісного виконання процесуальних обов`язків, припинення зловживання правами та запобігання створенню протиправних перешкод у здійсненні судочинства.

У випадку зловживання учасником судового процесу його процесуальними правами, суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 149 КАС України суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід Державного бюджету України з відповідної особи штрафу у сумі від 0,3 до трьох розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у випадках зловживання процесуальними правами, вчинення дій або допущення бездіяльності з метою перешкоджання судочинству.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 КАС України суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід Державного бюджету України з відповідної особи штрафу у сумі від одного до десяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у випадках: повторного чи систематичного невиконання процесуальних обов`язків; неодноразового зловживання процесуальними правами. Штраф може складати від 2684,00 грн до 26840,00 грн.

Суд також наголошує, що відповідно до ч. 3 ст. 149 КАС України у випадку невиконання процесуальних обов`язків, зловживання процесуальними правами представником учасника справи суд з урахуванням конкретних обставин справи може стягнути штраф як з учасника справи, так і з його представника.

При цьому, з урахуванням, що суд прийшов до висновку про пропуск позивачем строку звернення до суду з цим позовом, суд вважає необхіним залишити позовну заяву без руху.

Керуючись ст.ст. 160, 161, 169, 171, 248, 256, 293 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ :

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління пенсійного фонду України в Херсонській області (вул. 28 Армії, 6, м.Херсон, 73005) про визнання протиправними дії, зобов`язання вчинити певні дії залишити без руху.

Надати позивачу для усунення недоліків позовної заяви 5-денний строк з дня отримання копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала окремо не оскаржується.

Суддя Д.К. Василяка