Справа № 420/570/23
Суддя: Скупінська О.В.
Дата ухвалення: 2023-04-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/570/23
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 квітня 2023 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд

у складі

головуючого судді Скупінської О.В.,

при секретарі Гудзікевич Я.А.,

за участю

представника позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Військової частини НОМЕР_1 до Другого Суворовського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), третя особа: ОСОБА_2 про визнання протиправними та скасування постанов

В С Т А Н О В И В :
До Одеського окружного адміністративного суду 10 січня 2023 року надійшла позовна заява Військової частини НОМЕР_1 до Другого Суворовського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, в якій позивач просить суд:

1. Визнати протиправною та скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження від 13.09.2022 року, винесену старшим державним виконавцем Другого Суворовського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного регіону міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) у BП №69846540;

2. Визнати протиправною та скасувати постанову про стягнення виконавчого збору від 13.09.2022 року, винесену старшим державним виконавцем Другого Суворовського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного регіону міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) у ВП №69846540;

3. Визнати протиправною та скасувати постанову про арешт коштів боржника від 13.09.2022 року, винесену старшим державним виконавцем Другого Суворовського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного регіону міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) у ВП №69846540;

4. Визнати протиправною та скасувати постанову про арешт майна боржника від 13.09.2022 року, винесену старшим державним виконавцем Другого Суворовського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного регіону міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) у ВП №69846540;

5. Визнати протиправною та скасувати постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження від 13.09.2022 року, винесену старшим державним виконавцем Другого Суворовського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного регіону міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) у ВП №69846540.

Позовні вимоги Військова частина НОМЕР_1 обґрунтовує тим, що рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 31.12.2021 було зобов`язано військову частину НОМЕР_1 нарахувати і виплатити на користь ОСОБА_2 індексацію грошового забезпечення за період з 01.12.2015 по 28.02.2018 включно із застосуванням місяця, за яким починається обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення січень 2008 року із одночасною компенсацією сум податку з доходу фізичних осіб та нарахувати і виплатити на користь ОСОБА_2 щомісячну індексацію грошового забезпечення за період з 01.03.2018 року по 08.01.2019 року включно, відповідно до абзаців 4,6 пункту 5 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення». Військова частина НОМЕР_1 (далі в/ч НОМЕР_1 ), в свою чергу, подала на зазначене рішення апеляційну скаргу. На даний час подано касаційну скаргу на рішення апеляційної інстанції. 05 січня 2022 року з автоматизованої системи виконавчого провадження помічнику командира з правової роботи в/ч НОМЕР_1 стало відомо, що на виконанні в Другому Суворовському відділі державної виконавчої служби у місті Одесі перебуває виконавче провадження ВП №69846540 де в/ч НОМЕР_1 є боржником, а ОСОБА_2 є стягувачем. При цьому, копія Постанови про відкриття виконавчого провадження у ВП №69846540 та інші супровідні постанови у ВП №69846540 на адресу в/ч НОМЕР_1 не надходили всупереч ст.28 Закону № 1404-VIII. При аналізі Постанови про відкриття виконавчого провадження від 13.09.2022 у ВП№69846540 чітко видно, що розділ який передбачає заходи примусового виконання рішення не співпадає із текстом резолютивної частини відповідного судового рішення. Відомості, що вказані в Постанові про відкриття виконавчого провадження від 13.09.2022 у ВП№69846540 як примусовий захід це всього лише предмет позовних вимог позивача, судом же було прийнято рішення іншого змісту. Всі інші постанови пов`язані із Постановою про відкриття виконавчого провадження, а тому є похідними від неї і не могли б бути прийняті самостійно й відтак є протиправними.

Ухвалою судді від 13.01.2023 прийнято позовну заяву Військової частини НОМЕР_1 до розгляду; відкрито провадження у справі; встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву; доручено Другому Суворовському відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) надати до Одеського окружного адміністративного належним чином засвідчені копії матеріалів виконавчого провадження № 69846540 у повному обсязі; зупинено провадження у справі до надходження відповіді на доручення.

12 квітня 2023 року до суду від відповідача надійшли (вх.№11500/23) витребувані копії матеріалів виконавчого провадження №69846540.

Ухвалою суду від 17.04.2023 було поновлено провадження у справі № 420/570/23; призначено судове засідання на 25 квітня 2023 року у приміщенні Одеського окружного адміністративного суду.

У судове засідання 25.04.2023 представник відповідача та третя особа не з`явились, причини неявки суду не повідомили.

Глава 11 КАС України визначає особливості позовного провадження в окремих категоріях адміністративних справ, зокрема категорії термінових адміністративних справ (ст.ст. 268-289).

Особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця визначаються статтею 287 КАС України.

Отже, справи з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби відносяться до категорії термінових адміністративних справ, які розглядаються з урахуванням положень ст.ст. 268, 269, 271, 272 КАС України.

Відповідно до ч. 4 ст. 287 КАС України, адміністративна справа з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця вирішується судом протягом десяти днів після відкриття провадження у справі.

Суд акцентує увагу сторін на тому, що ані у визначений судом строк, ані станом на дату вирішення даної адміністративної справи відзиву на позовну заяву чи обґрунтованого клопотання про продовження строку для його подання відповідачем до суду не надано.

Частиною 4 статті 159 КАС України визначено, що подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

З урахуванням вищевикладеного, суд кваліфікує неподання відповідачем як суб`єктом владних повноважень відзиву на позовну заяву як визнання позову.

Розглянувши подані сторонами заяви по суті справи і докази на їх обґрунтування, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, судом встановлені наступні обставини та факти.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 31 грудня 2021 року по справі №420/19954/21, залишеним без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 7 листопада 2022 року, позовну заяву ОСОБА_2 задоволено частково:

- визнано протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо застосування січня 2014 року як місяця за яким починається обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення ОСОБА_2 в період з 1 грудня 2015 року до 28 лютого 2018 року включно;

- зобов`язано військову частину НОМЕР_1 нарахувати і виплатити на користь ОСОБА_2 індексацію грошового забезпечення за період з 1 грудня2015 до 28 лютого 2018 року включно із застосуванням місяця, за яким починається обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення - січень 2008 року iз одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб, відповідно до пункту 2 «Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та iнших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового начальницького складу», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України вiд 15 січня 2004 року № 44 з урахуванням раніше виплачених сум;

- визнано протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати в повному розмірі індексації грошового забезпечення ОСОБА_2 за період з 1 березня 2018 до 8 січня 2019 року включно відповідно до абзаців 4, 6 пункту 5 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення», затвердженого постановою Кабміну України від 17липня 2003 року № 1078;

- зобов`язано військову частину НОМЕР_1 нарахувати і виплатити на користь ОСОБА_2 щомісячну індексацію грошового забезпечення за період з 1 березня 2018 року до 8 січня 2019 року включно, відповідно до абзаців 4, 6 пункту 5 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення».

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 30 січня 2023 року відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою військової частини НОМЕР_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 31 грудня 2021 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 07 листопада 2022 року у справі №420/19954/21 за позовом ОСОБА_2 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 01.02.2023 відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою військової частини НОМЕР_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 31 грудня 2021 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 07 листопада 2022 року у справі №420/19954/21 за позовом ОСОБА_2 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії.

25 квітня 2022 року Одеським окружним адміністративним судом видано виконавчий лист № 420/19954/21 про зобов`язання військову частину НОМЕР_1 (Код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ; АДРЕСА_1 ) нарахувати і виплатити на користь ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 РНОКПП: НОМЕР_3 ) щомісячну індексацію грошового забезпечення за період з 01.03.2018 року по 08.01.2019 року включно, відповідно до абзаців 4, 6 пункту 5 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення».

Строк пред`явлення виконавчого документа до виконання 02 лютого 2025 року.

Також, 25 квітня 2022 року Одеським окружним адміністративним судом видано виконавчий лист №420/19954/21 про зобов`язання військову частину НОМЕР_1 нарахувати і виплатити на користь ОСОБА_2 індексацію грошового забезпечення за період з 01.12.2015 року по 28.02.2018 року включно із застосуванням місяця, за яким починається обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення - січень 2008 року iз одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб, відповідно до пункту 2 «Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового начальницького складу», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України вiд 15.01 2004 року № 44 з урахуванням раніше виплачених сум.

13.09.2022 ОСОБА_2 звернувся до начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 (м.Одеса) із заявою про примусове виконання рішення, а саме просив прийняти до виконання оригінал виконавчого листа від 25.04.2022 у справі №420/19954/21 про: «Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати і виплатити на користь ОСОБА_2 індексацію грошового забезпечення за період з 01.12.2015 року по 28.02.2018 року включно із застосуванням місяця, за яким починається обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення - січень 2008 року iз одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб, відповідно до пункту 2 «Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового начальницького складу», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України вiд 15.01 2004 року № 44 з урахуванням раніше виплачених сум».

В поданій заяві ОСОБА_2 також зазначив свої реквізити та вказав, що рішення станом на 26.08.2022 боржником не виконано, просив відкрити виконавче провадження, витребувати з боржника розрахунок індексації грошового забезпечення за період передбачений рішенням суду із застосуванням базового місяця січень 2008 року тощо.

13.09.2022 старшим державним виконавцем Другого Суворовського відділу державної виконавчої служби місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Дойчевою Вікторією Юріївною, розглянуто заяву про примусове виконання:

назва документу: виконавчий лист №420/19954/21 виданий 5.04.2022

документ видав: Одеський окружний адміністративний суд

про: Стягнути з боржника на користь стягувача грошові кошти у розмірі 84142,56 грн.
Боржник: Військова частина НОМЕР_1

адреса: АДРЕСА_3

код ЄДРПОУ: НОМЕР_2

Стягувач: ОСОБА_2

дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_2

адреса: АДРЕСА_4

РНОКПП: НОМЕР_3

документ вступив у законну силу (набрав чинності): 01.02.2022. Керуючись статтями , 4, 24, 25, 26, 27 Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем Дойчевою В.Ю. було постановлено відкрити виконавче провадження з виконання виконавчого листа №420/19954/21 виданий 25.04.2022 Одеським окружним адміністративним судом про стягнути з боржника на користь стягувача грошові кошти у розмірі 84142,56 грн. Зобов`язано боржника протягом 5 робочих днів, подати декларацію про доходи та майно та попередити боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

В той же день, 13.09.2022 старшим державним виконавцем Дойчевою В.Ю. було винесено:

- постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження, якою боржнику військовій частині НОМЕР_1 , визначено загальну суму мінімальних витрат 269,00 грн;

- постанову про стягнення виконавчого збору з боржника військової частини НОМЕР_1 , у розмірі 8414,6 грн;

- постанову про арешт коштів боржника військової частини НОМЕР_1 ;

- постанову про арешт майна боржника військової частини НОМЕР_1 .

13 грудня 2022 року старшим державним виконавцем було винесено Постанову про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п.2 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження». Так, встановлено, що у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Не погоджуючись із вказаними постановами, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам та постановам, суд звертає увагу на таке.

Відповідно до ст.129-1 Конституції України, судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до ч.2 та ч.4 ст.372 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання. Примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому законом.

Згідно з частини 1, 3 ст. 373 КАС України, 1. Виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Виконавчий лист, а у випадках, встановлених цим Кодексом, - ухвала суду є виконавчими документами. Виконавчий лист, ухвала мають відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом.

Спірні правовідносини регулюються Законом України «Про виконавче провадження» від 2 червня 2016 року № 1404-VIII (далі, у тому числі Закон № 1404-VIII).

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема, виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України (п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про виконавче провадження»).

Згідно з п.п. 1-7 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження», у виконавчому документі зазначаються:

1) назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, ім`я, по батькові та посада посадової особи, яка його видала;

2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ;

3) повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім`я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи;

4) ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб - за наявності); реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта;

5) резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень;
6) дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню);

7) строк пред`явлення рішення до виконання.

Варто зазначити, що виданий Одеським окружним адміністративним судом 25.04.2022 виконавчий лист про (резолютивна частина рішення) «Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати і виплатити на користь ОСОБА_2 індексацію грошового забезпечення за період з 01.12.2015 року по 28.02.2018 року включно із застосуванням місяця, за яким починається обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення - січень 2008 року iз одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб, відповідно до пункту 2 «Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового начальницького складу», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України вiд 15.01 2004 року № 44 з урахуванням раніше виплачених сум», відповідає вище наведеним вимогам статті 4 Закону №1404-VІІІ.

Відповідно до ст.18 Закону України «Про виконавче провадження», саме на виконавця покладається обов`язок виконати рішення суду та вжити заходів у разі відсутності добровільного виконання боржником.

Згідно з приписами пункту 1 частини 2 статті 18 Закону 1404-VIII, виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 26 Закону № 1404-VIII виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Частиною п`ятою вказаної статті закону встановлено, що виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

За змістом норм чинного законодавства, що регулюють питання, пов`язані з виконанням судових рішень і рішень інших органів, що підлягають примусовому виконанню, виконавчий документ, прийнятий виконавцем до виконання, є підставою для початку здійснення виконавцем примусового виконання рішення. Оригінал (дублікат) виконавчого документа подається до органу державної виконавчої служби або приватного виконавця разом із заявою про примусове виконання рішення.

Вимоги до форми і змісту заяви про примусове виконання рішення визначені у частинах 2 - 4 статті 26 Закону України «Про виконавче провадження», а також у пункті 3 розділу ІІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженій наказом Міністерства юстиції України № 512/5 від 02 квітня 2012 року (далі - Інструкція ).

Згідно з п.п. 6-7 Розділу І Інструкції, під час здійснення виконавчого провадження виконавець приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складання актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Постанова як окремий документ містить такі обов`язкові реквізити:

1) номер виконавчого провадження;

вступну частину із зазначенням:

назви постанови, дати видачі постанови та місця її винесення;

найменування органу державної виконавчої служби, прізвища, імені та по батькові державного виконавця, який виніс постанову або прізвища, імені та по батькові приватного виконавця, який виніс постанову, найменування виконавчого округу, в якому він здійснює діяльність;

назви виконавчого документа, коли та ким виданий, резолютивної частини документа (далі - реквізити виконавчого документа);

за зведеним виконавчим провадженням - прізвища, імені та по батькові боржника - фізичної особи, повного найменування боржника - юридичної особи та дати об`єднання виконавчих проваджень у зведене;

мотивувальну частину із зазначенням мотивів, з яких виконавець прийняв відповідне рішення (дійшов певних висновків), і посилання на норму закону, на підставі якого винесено постанову;

2) резолютивну частину із зазначенням:

прийнятого виконавцем рішення;

строку і порядку оскарження постанови.

До постанов можуть вноситись також інші відомості, визначені Законом, цією Інструкцією та іншими нормативно-правовими актами.

Постанова підписується виконавцем та скріплюється печаткою. Постанова складається у необхідній кількості примірників, один з яких залишається у виконавчому провадженні, а інші надсилаються за належністю.

Відповідно до частини першої статті 3 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» №1403-VIII від 02.06.2016 (далі - Закон №1403-VIII) завданням органів державної виконавчої служби та приватних виконавців є своєчасне, повне і неупереджене виконання рішень, примусове виконання яких передбачено законом.

За змістом частини першої статті 4 Закону №1403-VIII діяльність органів державної виконавчої служби та приватних виконавців здійснюється з дотриманням принципів: 1) верховенства права; 2) законності; 3) незалежності; 4) справедливості, неупередженості та об`єктивності; 5) обов`язковості виконання рішень; 6) диспозитивності; 7) гласності та відкритості виконавчого провадження та його фіксування технічними засобами; 8) розумності строків виконавчого провадження; 9) співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями.

Згідно з частиною другою статті 4 Закону №1403-VIII державний виконавець та приватний виконавець повинні здійснювати свою професійну діяльність сумлінно, не розголошувати в будь-який спосіб професійну таємницю, поважати інтереси стягувачів, боржників, третіх осіб, не принижувати їхню гідність.

Отже, повертаючись до обставин даної справи, суд приходить до висновку, що приймаючи рішення про відкриття виконавчого провадження старшим державним виконавцем Дойчевою В.Ю. не було дотримано зазначені вище вимоги щодо форми та змісту такої постанови, яка повинна містити реквізити виконавчого документа.

Більш того, не дотримання форми постанови призвело до зміни суті (змісту) прийнятого судового рішення, яке підлягає виконанню, та порушенню порядку його реалізації. Фактично, державним виконавцем без відповідного судового акту здійснено зміну способу і порядку виконання судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 378 КАС України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

Згідно із ч.3 ст.378 КАС України підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

В свою чергу, зміна способу і порядку виконання судового рішення не передбачає зміни обраного судом при ухваленні судового рішення способу відновлення порушеного права. А судові рішення про стягнення коштів і про зобов`язання боржника вчинити дії (перерахувати та/чи виплатити кошти) є різними видами рішень, які виконуються в різному порядку.

Висновки судового рішення від 31.12.2021 щодо способу і порядку його виконання чітко визначені у виконавчому листі від 25.04.2022 та не можуть бути змінені іншим судовим рішенням без відповідного обґрунтування виняткової необхідності застосування такої зміни рішення, тим більш не можуть бути змінені державним виконавцем.

Аналізуючи наведені обставини справи в контексті нормативних положень законодавства, які регулюють спірні відносини, суд приходить до висновку про не відповідність постанов державного виконавця у виконавчому провадженні №69846540 вимогам Закону №1404-VIII, а тому позовні вимоги Військової частини НОМЕР_1 підлягають задоволенню.

Також, виходячи з положень ч.2 статті 9 КАС України та встановлених обставин спірного виконавчого провадження, суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог визнавши протиправною постанову від 30.12.2022 про повернення виконавчого документа стягувачу, та скасувати її, оскільки встановлено факт протиправності самої постанови по відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до частини 2 статті 73 КАС України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно з частинами1 та 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 р., рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя .

Згідно п. 29 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 9 грудня 1994 р., статтю 6 п. 1 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.

Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Згідно зі ст. 249 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до положень ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав Відповідачем у справі, або якщо Відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. У випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору, а відтак підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Ухвалою від 13.01.2023 було задоволено клопотання військової частини НОМЕР_1 про відстрочення сплати судового збору та відстрочено сплату судового збору за позовом Військової частини НОМЕР_1 до Другого Суворовського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача ОСОБА_2 , про визнання протиправними та скасування постанов - до ухвалення судового рішення у справі.

Керуючись ст.ст. 2, 5-9, 72, 74, 76-77, 90, 139, 194, 205, 229, 243-246, 250, 255, 268, 269, 271, 272, 287, 297 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:
Адміністративний позов Військової частини НОМЕР_1 до Другого Суворовського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), третя особа: ОСОБА_2 , про визнання протиправними та скасування постанов задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження від 13.09.2022, що винесена старшим державним виконавцем Другого Суворовського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного регіону міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Дойчевою Вікторією Юріївною у BП №69846540.

Визнати протиправною та скасувати постанову про стягнення виконавчого збору від 13.09.2022, що винесена старшим державним виконавцем Другого Суворовського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного регіону міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Дойчевою Вікторією Юріївною у ВП №69846540.

Визнати протиправною та скасувати постанову про арешт коштів боржника від 13.09.2022, що винесена старшим державним виконавцем Другого Суворовського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного регіону міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Дойчевою Вікторією Юріївною у ВП №69846540.

Визнати протиправною та скасувати постанову про арешт майна боржника від 13.09.2022, що винесена старшим державним виконавцем Другого Суворовського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного регіону міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Дойчевою Вікторією Юріївною у ВП №69846540.

Визнати протиправною та скасувати постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження від 13.09.2022, що винесена старшим державним виконавцем Другого Суворовського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного регіону міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Дойчевою Вікторією Юріївною у ВП №69846540.

Визнати протиправною та скасувати постанову про повернення виконавчого документа стягувачу від 30.12.2022, що винесена старшим державним виконавцем Другого Суворовського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного регіону міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Дойчевою Вікторією Юріївною у ВП №69846540.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Апеляційні скарги на судові рішення у справах, визначених статтею 287 КАС України, можуть бути подані протягом десяти днів з дня їх проголошення. Якщо в судовому засіданні оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи:

Позивач Військова частина НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 );

Відповідач - Другий Суворовський відділ державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (65102, м. Одеса, вул. Перша Сортувальна, 36-Г, );

Третя особа - ОСОБА_2 ( АДРЕСА_5 , РНОКПП НОМЕР_3 ).

Суддя Олена СКУПІНСЬКА