Справа № 500/1045/23
Суддя: Чепенюк Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2023-04-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/1045/23

26 квітня 2023 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд у складі судді Чепенюк О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 через представника - адвоката Волинця Сергія Анастасовича звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (далі - відповідач 1), Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (далі - відповідач 2), у якому просить:

визнати протиправним і скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області № 60 від 09.01.2023 про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області призначити і виплачувати ОСОБА_1 пенсію із зниженням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з 17.12.2022.

В обґрунтування позову позивач вказує, що 02.01.2023 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області з заявою про призначення йому пенсії зі зниженням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 № 796-ХІІ (далі - Закон № 796-ХІІ). Однак, за результатами розгляду заяви та доданих до неї документів, відповідач 2 своїм рішенням № 60 від 09.01.2023 відмовив у призначенні такої пенсії, мотивуючи тим, що останній не підтвердив мінімально необхідний період роботи чи проживання в зоні посиленого радіологічного не менше 4 років станом на 01.01.1993.

Позивач вважає таку відмову відповідача 2 протиправною, оскільки належить до потерпілих від Чорнобильської катастрофи, про що йому видано відповідне посвідчення громадянина, який постійно проживає або постійно працює на території зони посиленого радіоекологічного контролю (категорія 4), а тому він має право на пенсію із зменшенням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону № 796-ХІІ. Факт проживання, роботи (проходження військової служби) позивача на території зони посиленого радіоекологічного контролю стверджується відповіддю ІНФОРМАЦІЯ_3 №3951 від 06.03.2023 про проходження військової служби позивачем з 18.11.1986 по 21.11.1988 у військовій частині НОМЕР_1 (строкова військова служба), з 05.05.1989 по 15.08.1999 у військовій частині НОМЕР_2 , з 15.08.1999 по 30.11.1999 у військовій частині НОМЕР_3 (надстрокова військова служба), місце дислокації яких було м. Чортків Тернопільської області; актом про встановлення факту проживання особи на території м. Чортків, складеними 15.09.2022 органом місцевого самоврядування, яким встановлено, що ОСОБА_1 в період з 21.11.1988 по 01.05.1989 дійсно проживав у АДРЕСА_1 .

Відтак позивач вважає, що станом на 01.01.1993 проживав більше 4 років у зоні посиленого радіоекологічного контролю та має право на зниження пенсійного віку.

З наведених підстав позивач просив позов задовольнити повністю.

Ухвалою суду від 31.03.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у цій справі, постановлено судовий розгляд справи проводити суддею одноособово за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами у строк, встановлений частиною другою статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

20.04.2023 до суду надійшов відзив на позов, у якому відповідач 1 проти позову заперечив (а.с.39-41). Зазначив умови, за яких призначається пенсія за віком із зменшенням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону №796-ХІІ. Зауважив, що страховий стаж позивача становить 28 років 02 місяців 19 днів. За результатами розгляду документів, доданих до заяви про призначення пенсії, до страхового стажу ОСОБА_1 враховано всі періоди згідно із наданими документами відповідно до норм чинного законодавства. Період перебування у зоні посиленого радіоекологічного контролю з 21.11.1988 по 01.05.1989 не дає права на зниження пенсійного віку.

Наявний період проживання позивача у зоні посиленого радіологічного контролю є недостатнім для призначення пенсії із зниженням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". Підстав для застосування початкової величини зниження пенсійного віку на даний час немає.

Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області просить відмовити у задоволенні позову.

26.04.2023 до суду надійшла відповідь на відзив (а.с.45-47), у якій представник позивача, спростовуючи мотиви відзиву, наводить ті ж міркування, що й у позовній заяві.

Станом на 26.04.2023 Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області у строк встановлений судом (п`ятнадцять днів з дня вручення йому ухвали про відкриття провадження у справі) відзиву на позов не подало, як і будь-які докази у спростування позовних вимог. При цьому копія ухвали про відкриття провадження у справі від 31.03.2023 разом з позовною заявою та додатками надіслані відповідачу 2 в його електронний кабінет та доставлені 31.03.2023 та 27.03.2023 відповідно, що підтверджується довідками про доставку електронного листа (а.с.32, 3я3).

Відповідно до частини шостої статті 162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Дослідивши письмові докази та перевіривши доводи, викладені у заявах по суті справи, суд встановив наступні обставини.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , після досягнення віку 55 років ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) 02.01.2023 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до статті 55 Закону №796-XII (а.с.12). До заяви долучив копії документів необхідних для призначення пенсії.

Для прийняття рішення за результатами поданої заяви за принципом екстериторіальності структурним підрозділом визначено Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, рішенням якого від 09.01.2023 №60 позивачу відмовлено в призначенні пенсії за віком (а.с.11).

Листом Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області №1900-0215-8/4302 від 01.02.2023 позивача повідомлено про рішення про відмову у призначенні пенсії (а.с.10).

Зі змісту оскаржуваного рішення від 09.01.2023 №60 вбачається, що на момент подання заяви про призначення пенсії за віком заявник досягнув 55 років 16 днів.

Страховий стаж особи становить 28 років 02 місяці 19 днів.

Результати розгляду документів, доданих до заяви: до стажу роботи враховано всі періоди згідно із наданими документами відповідно до норм чинного законодавства.

Період перебування у зоні посиленого радіоекологічного контролю з 21.11.1988 по 01.05.1989.

Відмовлено у призначенні пенсії у зв`язку з відсутністю права на зниження пенсійного віку.

Позивач вважає, що відмова відповідача 2 у призначенні йому пенсії зі зменшенням пенсійного віку є протиправною, порушує його право на соціальний захист, а тому звернувся до суду із цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує частину другу статті 19 Конституції України, відповідно до якої органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Зазначена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Частиною першою статті 15 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 № 1788-ХІІ визначено, що умови, норми та порядок пенсійного забезпечення громадян, які постраждали від Чорнобильської катастрофи, визначаються Законом Української РСР «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» або їм надається право на одержання пенсій на підставах, передбачених цим Законом.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 9 Закону № 796-ХІІ особами, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, військових навчань із застосуванням ядерної зброї, є потерпілі від Чорнобильської катастрофи - громадяни, включаючи дітей, які зазнали впливу радіоактивного опромінення внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Пунктом 4 частини першої статті 11 Закону № 796-ХІІ визначено, що до потерпілих від Чорнобильської катастрофи належать особи, які постійно проживають або постійно працюють чи постійно навчаються на території зони посиленого радіоекологічного контролю, за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали чи постійно навчалися у цій зоні не менше чотирьох років.

Для встановлення пільг і компенсацій визначаються такі категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, зокрема особи, які постійно проживають або постійно працюють чи постійно навчаються на території зони посиленого радіоекологічного контролю, за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали чи постійно навчалися у цій зоні не менше чотирьох років, - категорія 4 (пункт 4 частини першої статті 14 Закону № 796-ХІІ).

Приписами пункту 2 частини першої статті 55 Закону № 796-ХІІ передбачено, що особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», за наявності відповідного страхового стажу, зменшеного на кількість років зменшення пенсійного віку, але не менше 15 років страхового стажу, зокрема, потерпілим від Чорнобильської катастрофи:

особам, які постійно проживали або постійно проживають чи постійно працювали або постійно працюють у зоні посиленого радіологічного контролю за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали у цій зоні не менше 4 років - зменшення віку передбачено на 2 роки* та додатково 1 за 3 роки проживання, роботи, але не більше 5 років.

*Початкова величина зниження пенсійного віку встановлюється лише особам, які постійно проживали або постійно працювали у зазначених зонах з моменту аварії по 31 липня 1986 року незалежно від часу проживання або роботи в цей період.

Аналіз наведених положень Закону свідчить, що обов`язковою умовою наявності у особи права на призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку на підставі пункту 2 частини першої статті 55 Закону № 796-ХІІ є факт постійного проживання та (або) роботи такої особи у зоні посиленого радіологічного контролю протягом чотирьох років до 01 січня 1993 року.

При цьому, особам, які додатково до зазначеної умови постійно проживали у зоні посиленого радіологічного контролю в період з моменту аварії (26 квітня 1986 року) по 31 липня 1986 року, ще встановлюється початкова величина зниження пенсійного віку - 2 роки.

Особам, які постійно не працювали/постійно не проживали в зазначеній зоні з моменту аварії по 31 липня 1986 року, але постійного проживали/постійно працювали у зоні посиленого радіологічного контролю протягом чотирьох років до 01 січня 1993 року, зменшення пенсійного віку застосовується без початкової величини зменшення пенсійного віку, з розрахунку - 1 рік за 3 роки проживання/роботи.

Пенсійний вік за бажанням особи може бути знижено тільки за однією підставою, передбаченою цією статтею, якщо не обумовлено інше. При цьому відповідне зниження пенсійного віку, передбачене цією статтею, застосовується також до завершення періоду збільшення віку виходу на пенсію до 1 січня 2022 року. Призначення та виплата пенсій названим категоріям провадиться відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» і цього Закону (частини друга та третя статті 55 Закону №796-XII).

Виходячи із змісту правовідносин, які регулюються Законом №796-ХІІ, обов`язковий для отримання особою статусу постраждалого від Чорнобильської катастрофи період проживання та роботи починає свій перебіг від дати аварії на Чорнобильській АЕС, тобто з 26.04.1986. Отже, щодо проживання та (або) праці потерпілої особи у зоні посиленого радіологічного контролю протягом 4 років станом на 01.01.1993, то його необхідно обраховувати з 26.04.1986 по 01.01.1993. Вказане пов`язане із поняттям виникнення зони посиленого радіологічного контролю, яке згідно чинного законодавства нерозривно пов`язано із моментом аварії на Чорнобильській АЕС.

За умовами частини першої статті 26 Закону №1058-IV особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу з 1 січня 2020 року по 31 грудня 2020 року - не менше 27 років; з 1 січня 2021 року по 31 грудня 2021 року - не менше 28 років; з 1 січня 2022 року по 31 грудня 2022 року не менше 29 років. Положення Закону №796-ХІІ за дотриманням умов, визначених у ньому, дозволяють зменшувати пенсійний вік особи, але не більше 5 років.

Отже, пенсії за віком зі зменшенням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону №796-ХІІ надаються за обов`язкової наявності відповідного страхового стажу, зменшеного на кількість років зменшення пенсійного віку. Тобто, у спірному випадку позивач при досягненні віку 55 років має право на отримання пенсії із зменшенням пенсійного віку (не більше 5 років) за наявності не менше 24 років страхового стажу.

Також суд зауважує, що у спірному випадку право позивача на призначення пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку пов`язується з тією обставиною, що позивач проживав та працював у зоні посиленого радіологічного контролю (у місті Чорткові Тернопільської області), а не у зоні гарантованого добровільного відселення, як помилково вказує відповідач 1 у відзиві та відповідач 2 в оскаржуваному рішенні. Відтак, і умови для призначенні пенсії, визначені у статті 55 Закону № 796-ХІІ, відповідачами вказані неправильно з посиланням на інший абзац цієї статті, який стосується осіб, що перебували у зоні гарантованого добровільного відселення, а саме відповідачі вказують на зниження пенсійного віку на 3 роки та додатково 1 рік за 2 роки, але не більше 6 років, якщо особа постійно проживали або постійно проживають чи постійно працювали або постійно працюють у зоні гарантованого добровільного відселення за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали у цій зоні не менше 3 років.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 23.07.1991 №106 «Про організацію виконання постанов Верховної Ради Української PCP про порядок введення в дію законів Української PCP «Про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи» та «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» місто Чортків Тернопільської області (у якому позивач вказує, що проживав і проходив військову службу за контрактом) було віднесене до зони посиленого радіологічного контролю.

Механізм подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій визначено Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 за №1566/11846 (далі - Порядок №22-1, у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 07.07.2014 №13-1).

Підпунктом 7 пункту 2.1 розділу II Порядку №22-1 наведено перелік документів, які підтверджують право на призначення пенсії за віком зі зменшенням пенсійного віку потерпілим від Чорнобильської катастрофи:

документи про період (періоди) проживання (роботи) на територіях радіоактивного забруднення, видані органами місцевого самоврядування (підприємствами, установами, організаціями), або довідка про евакуацію із зони відчуження у 1986 році, видана Волинською, Житомирською, Київською, Рівненською або Чернігівською облдержадміністраціями;

посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи (для осіб, які належать до категорії 4 постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи - за наявності) (при призначенні пенсії згідно зі статтею 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»).

Пунктом 4.7 розділу ІV Порядку №22-1 передбачено, що право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.

Матеріалами справи підтверджується, що позивач народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у селі Шульганівка Чортківського району Тернопільської області (а.с.6).

ОСОБА_1 31.08.1999 Тернопільською обласною державною адміністрацією видане посвідчення громадянина, який постійно проживає або постійно працює на території зони посиленого радіоекологічного контролю (категорія 4) серія НОМЕР_4 (а.с.13).

Зазначене посвідчення підтверджує право на пільги та компенсації, встановлені Законом №796-ХІІ. Відповідачами як суб`єктами владних повноважень, рішення одного з яких оскаржуються, не надано доказів того, що видане позивачу посвідчення визнано недійсним, а наданий ОСОБА_1 статус скасований. При цьому листом Департаменту соціального захисту населення Тернопільської обласної військової адміністрації від 13.02.2023 № 04-03-09/628 підтверджено, що рішення з приводу визнання недійсним чи незаконним посвідчення, виданого ОСОБА_1 , нею не приймалося.

З оскаржуваного рішення відповідача 2 вбачається, що позивач не має права на зниження пенсійного віку, бо до періоду перебування у зоні посиленого радіологічного контролю зараховано лише час з 21.11.1988 по 01.05.1989.

З`ясовуючи питання чи має позивач право на зниження пенсійного віку, суд встановив такі обставини стосовно місця проживання, роботи, служби ОСОБА_1 у період з 26.04.1986 по 01.01.1993.

Відповідно до листа-відповіді ІНФОРМАЦІЯ_3 №3951 від 06.03.2023 ОСОБА_1 проходив військову службу у такі періоди:

з 18.11.1986 по 21.11.1988 у військовій частині НОМЕР_1 (строкова військова служба), інформація про дислокацію цієї військової частини відсутня,

з 05.05.1989 по 15.08.1999 у військовій частині НОМЕР_2 (надстрокова військова служба), яка дислокувалася у м. Чортків Тернопільської області,

з 15.08.1999 по 30.11.1999 у військовій частині НОМЕР_3 (надстрокова військова служба), яка дислокувалася у м. Чортків Тернопільської області (а.с.15).

Крім того, як зазначено вище відповідач 2 враховує факт проживання позивача у місті Чорткові у період з 21.11.1988 по 01.05.1989, який підтверджений актом про встановлення факту проживання особи на території м. Чортків, складеним 15.09.2022 органом місцевого самоврядування (а.с.16).

Отже, фактично ОСОБА_1 проживав та працював (проходив військову службу) в зоні посиленого радіологічного контролю (у місті Чорткові) у такі періоди: з 21.11.1988 по 01.05.1989, з 05.05.1989 по 30.11.1999, що станом на 01.01.1993 року становить більше 4 років, що дає право на зниження пенсійного віку за додатковою умовою 1 рік за 3 роки проживання, роботи, але не більше 5 років.

В той же час судом встановлено, що позивач у період з 18.11.1986 по 21.11.1988 проходив строкову військову службу у військовій частині НОМЕР_1 , стосовно розміщення якої відсутні відомості, тобто позивач не надав відомостей про те, що у цей час перебував на території, яка віднесена до зони посиленого радіологічного контролю, а тому початкова величина зниження пенсійного віку 2 роки у цьому випадку не застосовується.

Таким чином, оскільки станом на 01.01.1993 позивач постійно проживав, проходив військову службу за контрактом у зоні посиленого радіологічного контролю протягом більше як 4 роки, то має права на призначення пенсії за віком зі зменшення пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону № 796-ХІІ, але не більше 5 років.

Як суд вже зазначав, з урахуванням положень статті 26 Закону №1058-ІV, згідно з якою чоловіки набувають право на пенсію за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 29 років з 1 січня 2022 року по 31 грудня 2022 року, для призначення позивачу пенсії зі зменшенням пенсійного віку на 5 років, його вік має складати 55 років, а страховий стаж має становити не менше 24 роки.

За таких обставин суд констатує, що позивач станом на дату звернення за призначенням пенсії 02.01.2023 досяг віку 55 років (16.12.2022) та має стаж більше 28 років, про що зазначено в оскаржуваному рішенні, тобто набув право на отримання пенсії у відповідності до пункту 2 частини першої статті 55 Закону №796-ХІІ.

З огляду на встановлені обставини справи, суд вважає, що відмова Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області № 60 від 09.01.2023 у призначенні позивачу пенсії відповідно до статті 55 Закону №796-ХІІ зі зниженням пенсійного віку на 5 років є протиправною та підлягає скасуванню.

Також наявні достатні обґрунтовані підстави для зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком із зниженням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону №796-XII.

З приводу дати, з якої слід призначити пенсію позивачу, то суд зауважує, що відповідно до частини першої статті 45 Закону №1058-IV пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку; пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

З урахуванням цих положень, беручи до уваги факт досягнення позивачем пенсійного віку з урахуванням його зменшення на 5 років 16.12.2022, а також те, що звернення позивача із заявою про призначення пенсії мало місце 02.01.2023, тобто в межах трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку, суд дійшов висновку про зобов`язання відповідача 1 призначити позивачу пенсію за віком з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, тобто з 17.12.2022.

При цьому суд переконаний, що призначати позивачу пенсію за віком після скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області № 60 від 09.01.2023 має Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, виходячи з норм пункту 4.10 Порядку № 22-1, яким передбачено, що після призначення пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший електронна пенсійна справа засобами програмного забезпечення передається до органу, що призначає пенсію, за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи для здійснення виплати пенсії.

Щодо позовної вимоги про зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області виплачувати позивачу пенсію за віком, призначену зі зниженням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону №796-XII, починаючи з 17.12.2022, то в її задоволенні слід відмовити, бо вона є передчасною, права позивача в цій частині відповідачами не порушені. На переконання суду, у відповідача 1 ще не має правових підстав для виплати пенсії позивачу, оскільки така ще не призначена. При цьому суд зазначає, що відсутні підстави вважати, що після призначення пенсії позивачу, відповідач 1 не провидитиме її виплату.

Зважаючи на наведене, позов необхідно задовольнити частково, шляхом визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області № 60 від 09.01.2023 про відмову у призначенні позивачу пенсії зі зниженням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону №796-ХІІ та зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області призначити ОСОБА_1 з 17.12.2022 пенсію за віком зі зниженням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону №796-ХІІ.

Враховуючи встановлені обставини справи та положення чинного законодавства, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд приходить до переконання, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

При цьому суд вважає, що на користь позивача підлягає відшкодуванню вся сума судового збору відповідно до частини першої статті 139 КАС України, адже, незважаючи на часткове задоволення позовних вимог, суд визнав порушення законних прав позивача внаслідок неправомірних дій суб`єкта владних повноважень, спір по суті вирішено в користь позивача, тоді як прийняття рішення про часткове задоволення позову пов`язується зі способом захисту порушених прав позивача.

Отже, сплачений позивачем при зверненні до суду судовий збір у розмірі 1073,60 грн відповідно до квитанції від 23.03.2023, підлягає до відшкодування за рахунок бюджетних асигнувань відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, який допустив порушення прав позивача.

Керуючись статтями 72-77, 90, 139, 241-246, 255, 263, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області № 60 від 09.01.2023 про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії із зниженням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області призначити ОСОБА_1 пенсію із зниженням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" з 17.12.2022.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 1073,60 грн (одна тисяча сімдесят три грн 60 коп).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 ).

Відповідач 1: Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (Майдан Волі 3, місто Тернопіль, Тернопільська область, 46001, ідентифікаційний код юридичної особи 14035769).

Відповідач 2: Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (вулиця Набережна Перемоги, 26, місто Дніпро, Дніпропетровська область, 49094, ідентифікаційний код юридичної особи 21910427).

Повний текст рішення складено та підписано 26 квітня 2023 року.

Суддя Чепенюк О.В.