Справа № 160/2776/23
Суддя: Врона Олена Віталіївна
Дата ухвалення: 2023-04-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 квітня 2023 року Справа № 160/2776/23
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Врони О. В.
розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-
ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якому просить:
визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо не включення для обчислення пенсії за віком ОСОБА_1 з дати звернення з заявою про перерахунок пенсії, заробітної плати за період з 01.10.2011 року по 31.05.2014 та за липень 2014 року, згідно з довідкою № 82 від 17.06.2021, виданою Філією акціонерного товариства «СНЕФ» м. Москва;
зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області провести з 15.07.2021 перерахунок пенсії ОСОБА_1 з урахуванням заробітної плати за період з 01.10.2011 року по 31.05.2014 року та за липень 2014 року, згідно з довідкою № 82 від 17.06.2021, виданою Філією акціонерного товариства «СНЕФ» м. Москва, та здійснити виплату з урахуванням вже отриманих сум пенсії.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що на виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09.09.2022 у справі №160/9755/22 Пенсійним фондом було проведено перерахунок пенсії, під час якого не було враховано періоду роботи ОСОБА_1 у Москві з 01.10.2011 по 31.05.2014, і доходи за липень 2014, оскільки відомості щодо заробітної плати за вказаний період відсутні в базі даних реєстру застрахованих осіб.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20.02.2023 року відкрито провадження у справі №160/2776/23, розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні.
Відповідно до ч.6 ст.12, ч.1, 2 ст. 257, ч.1 ст.260 Кодексу адміністративного судочинства України зазначена справа є справою незначної складності та розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Питання про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження.
Згідно з ч. 5 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.
Від Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області до суду через систему «Електронний суд» надійшов відзив на позовну заяву.
Відповідач повідомив, що на виконання рішення суду від 09.09.2022 по справі № 160/9755/22, яке набрало законної сили 11.10.2022, позивачу проведено з 14.07.2021 перерахунок з урахуванням заробітної плати за період з 01.06.2014 по 15.07.2021.
Відповідно до статті 40 Закону України від 9 липня 2003 року № 1058-IV Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року.
За період з 01.10.2011 по 31.05.2014 відомості щодо заробітної плати позивача в базі даних реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування відсутні.
Дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи в їх сукупності, проаналізувавши норми чинного законодавства України, суд встановив наступні обставини.
Позивач ОСОБА_1 з 13.06.2014 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області і отримує пенсію за віком відповідно до ст. 55 Закону України від 28.02.1991 №796-ХІІ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09.09.2022 у справі №160/9755/22 визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо не включення для обчислення пенсії за віком ОСОБА_1 з дати звернення з заявою про перерахування пенсії, заробітної плати за період з 01.06.2014 року по 15.07.2021 року згідно з довідкою №82 від 15.07.2021 року, виданою Філією акціонерного товариства «СНЕФ» м. Москва.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області провести з 14.07.2021 перерахунок пенсії ОСОБА_1 з урахуванням заробітної плати за період з 01.06.2014 року по 15.07.2021 року згідно з довідкою №82 від 15.07.2021 року, виданою Філією акціонерного товариства «СНЕФ» м. Москва, та здійснити виплату з урахуванням вже отриманих сум пенсії.

У відповідь на звернення позивача з питання пенсійного забезпечення, Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області листом від 30.01.2023 №3021-68/с-01/8-0400/23 повідомило, що на виконання рішення суду від 09.09.2022 по справі №160/9755/22, яке набрало законної сили 11.10.2022, ОСОБА_1 проведено з 14.07.2021 перерахунок з урахуванням заробітної плати за період з 01.06.2014 по 15.07.2021.

Відповідно до ст. 40 Закону України від 9 липня 2003 року №1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року.

За період з 01.10.2011 по 31.05.2014 відомості щодо заробітної плати в базі даних реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування відсутні.

Позивач бездіяльність відповідача в частині не включення для обчислення його пенсії за віком з дати звернення із заявою про перерахування пенсії, заробітної плати за період з 01.10.2011 по 31.05.2014 та липень 2014 року згідно довідки №82 від 17.06.2021, виданою Філією Акціонерного товариства «СНЕФ», м. Москва, протиправною.

Вирішуючи спір по суті суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За змістом ст. 46 Конституції України громадяни наділені правом на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробітті з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до п. 6 ст. 92 Конституції України виключно законами України визначаються основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення.

Статтею 1 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 № 1788-XII (Закон № 1788-XII) передбачено, що пенсійне забезпечення громадян України, що проживають за її межами, провадиться на основі договорів (угод) з іншими державами.

У тих випадках, коли договорами (угодами) між Україною та іншими державами передбачено інші правила, ніж ті, що містяться у цьому Законі, то застосовуються правила, встановлені цими договорами (угодами).

Згідно ст. 9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Відповідно до частин 1, 2 статті 4 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-IV законодавство про пенсійне забезпечення базується на Конституції України, складається в тому числі і із міжнародних договорів з пенсійного забезпечення, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Якщо міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, встановлено інші норми, ніж ті, що передбачені законодавством України про пенсійне забезпечення, то застосовуються норми міжнародного договору.

Вимогами ст. 1 Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13 березня1992 року передбачено, що пенсійне забезпечення громадян держав-учасниць даної угоди та членів їх сімей проводиться по законодавству держави, на території якого вони проживають.

Статтею 3 Угоди також встановлено, що всі витрати, пов`язані зі здійсненням пенсійного забезпечення за цією Угодою, несе держава, що надає забезпечення. Взаємні розрахунки не проводяться, якщо інше не передбачено двосторонніми угодами.

Згідно ст. 6 Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення встановлено, що призначення пенсій громадянам держав - учасниць Угоди проводиться за місцем проживання.

Для встановлення права на пенсію, в тому числі пенсію на пільгових умовах і за вислугу років, громадянам держав - учасниць Угоди враховується трудовий стаж, набутий на території будь-якої з цих держав, а також на території колишнього СРСР за час до набуття чинності цією Угодою.

Обрахування пенсії проводиться із заробітку (доходу) за періоди роботи, які зараховуються у трудовий стаж.

Суд вважає необхідним зазначити, що вказана Угода діяла до 02.12.2022.

Постановою Кабінету Міністрів України від від 29 листопада 2022 р. № 1328 « Про вихід з Угоди про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення» постановлено вийти з Угоди про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення, вчиненої 13 березня 1992 р. у м. Москві. Вказана постанова набрала чинності 02.12.2022.

Оскільки перерахунок пенсії позивачу було проведено 11.10.2022 на виконання судового рішення від 09.09.2022, положення Угоди про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення підлягають застосуванню.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел визначені Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року №1058-IV (Закон №1058-IV).

Статтею 1 Закону № 1058-IV наведено правове визначення поняття терміну страхового стажу, а саме: страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески.

Згідно частин 1, 2 ст. 24 Закону № 1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку-на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Отже, обрахування розміру пенсії за віком працівнику який працював на підприємстві іншої держави проводиться за наявності інформації про сплату страхових внесків, у разі якщо внески сплачувалися до Пенсійного фонду України така інформація повинна міститися в системі персоніфікованого обліку, або така інформація повинна міститися у довідках, виданих підприємством іншої держави особі яка претендує на призначення пенсії за віком, у разі якщо облік сплати страхових внесків які сплачуються підприємствами інших держав ведеться компетентними органами таких держав.

Відповідно до абз. 2, 3 ст. 6 Угоди між Урядом України і Урядом РФ "Про трудову діяльність і соціальний захист громадян України і Росії, які працюють за межами кордонів своїх країн" від 14.01.1993 трудовий стаж, включаючи стаж який обчислюється у пільговому порядку, і стаж роботи за спеціальністю, набутий у зв`язку з трудовою діяльністю на територіях обох Сторін, взаємно визнається Сторонами. Обчислення стажу здійснюється згідно з законодавством Сторони, на території якої відбувалась трудова діяльність. Сторонами визнаються дипломи, свідоцтво, інші документи державного зразка про рівень освіти і кваліфікації, які видані відповідними компетентними органами Сторін, без легалізації. Статтею 6 цієї Угоди передбачено, що трудовий стаж, у т. ч. стаж, який обчислюється в пільговому порядку, і стаж роботи за спеціальністю, набутий у зв`язку з трудовою діяльністю на територіях обох сторін, взаємно визначається сторонами. Згідно зі ст. 12 Угоди вона набуває чинності з моменту її підписання сторонами (з 14.01.1993).

Частиною 2 ст. 4 Угоди "Про співробітництво в галузі трудової міграції та соціального захисту трудівників - мігрантів" від 15.04.1994, підписаної Урядами Азербайджанської Республіки, Республіки Вірменія, республіки Білорусь, Республіки Грузія, Республіки Казахстан, Киргизької Республіки, Республіки Молдова, РФ, Республіки Таджикистан, Туркменістану, Республіки Узбекистан, України, передбачено, що трудовий стаж, зокрема стаж на пільгових підставах і за спеціальністю, взаємно визнається Сторонами.

Статтею 3 Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав в галузі пенсійного забезпечення від 13 березня 1992 року передбачено, що всі витрати, пов`язані зі здійсненням пенсійного забезпечення за цією Угодою, несе держава, що надає забезпечення. Взаємні розрахунки не проводяться, якщо інше не передбачено двосторонніми угодами.

Частиною 2 ст. 4 Угоди "Про співробітництво в галузі трудової міграції та соціального захисту трудівників - мігрантів" від 15.04.1994, підписаної Урядами Азербайджанської Республіки, Республіки Вірменія, республіки Білорусь, Республіки Грузія, Республіки Казахстан, Киргизької Республіки, Республіки Молдова, РФ, Республіки Таджикистан, Туркменістану, Республіки Узбекистан, України, передбачено, що трудовий стаж, зокрема стаж на пільгових підставах і за спеціальністю, взаємно визнається Сторонами.

Статтею 62 Закону №1788-XII передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 1 Порядку №637 встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Відповідно до пункту 3 Порядку № 637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Тобто, прийняття на підтвердження стажу роботи письмових трудових договорів, застосовується тільки в тому випадку, коли в трудовій книжці відсутні відповідні записи про роботу особи на підприємстві внаслідок неможливості одержання від підприємства довідки чи відповідних документів про стаж роботи.

За приписом частини 3 статті 6 Угоди "Про гарантії прав громадян держав-учасників Співдружності незалежних Держав в галузі пенсійного забезпечення" від 13.03.1992, укладеної між Україною і Росією, обрахунок пенсій проводиться із заробітку (доходу) за періоди роботи, які зараховуються до трудового стажу. У випадку, якщо в державах-учасницях Угоди введена національна валюта, розмір заробітку (доходу) визначається виходячи з офіційно встановленого курсу на момент призначення пенсії.

Відповідно до вкладиша в трудову книжку позивача НОМЕР_1 , заведену у російській федерації ОСОБА_1 26.10.2011 був прийнятий на посаду електромонтажника-наладчика Філіала акціонерного товариства «СНЕФ» (Франція) в Московській області відповідно до наказу №46 від 26.10.2011 (запис №24);

15.07.2021 трудовий договір був розірваний за ініціативою робітника, п. 3 ч. 1 ст. 77 Трудового кодексу російської федерації відповідно до наказу №13 від 15.07.2021 (запис №30).

Довідку Філіала АТ «СНЕФ» №82 від 17.06.2021 про заробітну плату ОСОБА_1 також підтверджено, що ОСОБА_1 працював на посаді електромонтажником по силовим мережам і обладнанню у Філіалі АТ «СНЕФ» з 26.10.2011 жовтня 2011-по червень 2021.

Робота позивача з 01.10.2011 по 25.10.2011 на цьому підприємстві або на іншому, наданими документами не підтверджена.

Отже, наявними у справі документами підтверджено роботу позивача і отримання заробітної плати у період з 26.10.2011 по 31.05.2014 та за липень 2014.

Частиною 1 ст. 40 Закону №1058-IV встановлено, що для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 рок. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 незалежно від перерв.

Заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 1 липня 2000 року враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством, за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами, а за період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року - за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку (абз. 5 ч. 1 ст. 40 Закону №1058-IV) заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 1 липня 2000 року враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством, за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами, а за період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року - за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку (абз. 5 ч. 1 ст. 40 Закону №1058-IV).

Відповідно до ч. 1 ст. 43 Закону №1058-IV перерахунок пенсій за віком, по інвалідності, в разі втрати годувальника, за вислугу років, призначених до набрання чинності цим Законом, здійснюється за нормами цього Закону на підставі документів про вік, страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час перерахунку в пенсійній справі та відповідають вимогам законодавства, що діяло раніше, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

Постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1, затверджено Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку), поновлення пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (Порядок №22-1).

За підп. 1 п. 2.1. Порядку №22-1 для підтвердження заробітної плати відділом персоніфікованого обліку надаються індивідуальні відомості про застраховану особу за період з 01 липня 2000 року (додатки 3,4 до Положення).

Відповідно до п. 2.10 Порядку №22-1, довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працював померлий годувальник або особа, яка звертається за пенсією. Якщо такі підприємства, установи, організації ліквідовані або припинили своє існування з інших причин, то довідки про заробітну плату видаються правонаступником цих підприємств, установ чи організацій або архівними установами. У випадках, коли архівні установи не мають можливості видати довідку за встановленою формою з розшифровкою виплачених сум за видами заробітку, вони можуть видавати довідки, що відповідають даним, наявним в архівних фондах, без додержання цієї форми.

Згідно із абзацом 2 підп. 3 п. 2.1 Порядку №22-1 за бажанням пенсіонера ним може подаватись довідка про заробітну плату (дохід) по 30.06.2000 (додаток 5) із зазначенням у ній назв первинних документів, на підставі яких її видано, їх місцезнаходження та адреси, за якою можливо провести перевірку відповідності змісту довідки первинним документам.

Зміст зазначених норм права свідчить, що роботодавець має право видати довідку про розмір заробітної плати відповідно до даних, що містяться у відповідних первинних документах за відповідний період. При цьому, єдиною і обов`язковою умовою для обчислення пенсії з урахуванням заробітної плати за період роботи до 01.07.2000 є підтвердження нарахування такої заробітної плати первинними документами, зокрема, виписками з особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працювала особа, яка звертається за пенсією.

Аналогічна правова позиція щодо застосування норм права викладена у постановах Верховного Суду України від 05.03.2020 у справі №539/3234/16-а, від 23.01.2020 у справі №711/6882/17, від 21.05.2020 у справі №711/10373/17, від 22.09.2020 у справі №361/7431/15-а, від 14.09.2020 у справі №404/5731/16-а, від 09.11.2020 у справі №202/9474/15-а.

Для здійснення перерахунку пенсії з урахуванням заробітної плати позивач подав до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повний пакет документів, в тому числі: копію довідки про доходи фізичної особи за 2011 рік №4 від 15.07.2021 форми 2-НДФЛ за час роботи позивача у Філіалі АТ «СНЕФ», в російській федерації, копію довідки про доходи фізичної особи за 2012 рік №3 від 15.07.2021 форми 2-НДФЛ за час роботи позивача у Філіалі АТ «СНЕФ», в російській федерації, копію довідки про доходи фізичної особи за 2013 рік №2 від 15.07.2021 форми 2-НДФЛ за час роботи позивача у Філіалі АТ «СНЕФ», в російській федерації, копію довідки про доходи фізичної особи за 2014 рік №1 від 15.07.2021 форми 2-НДФЛ за час роботи позивача у Філіалі АТ «СНЕФ», в російській федерації, довідку Філіала АТ «СНЕФ» №82 від 17.06.2021 про заробітну плату ОСОБА_1 з жовтня 2011-по червень 2021.

Таким чином, довідка №82 від 17.06.2021 про заробітну плату для обчислення пенсії, видана Філіалом акціонерного товариства «СНЕФ», містить відомості про заробітну плату ОСОБА_1 за 2011-2021 роки, з розбивкою по місяцях. У довідці зазначено, що на всі відрахування в Пенсійний фонд проведені у повному обсязі. Довідка підписана заступником директора.

Отже, за формою та змістом вказана довідка відповідає вимогам чинного законодавства.

Та обставина, що в базі даних реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування відсутні відомості щодо заробітної плати позивача за період з 01.10.2011 по 31.05.2014, не може позбавити позивача права на отримання пенсії в належному розмірі, оскільки він не є особою, відповідальною за внесення даних до оборотних відомостей.

Верховний Суд у постанові від 21.02.2020 у справі №291/99/17 вказав, що перевірка достовірності виданих документів покладається на пенсійний орган, а сумніви останнього щодо обґрунтованості їх видачі самі по собі не можуть бути підставою для відмови у неврахуванні заробітної плати при призначенні позивачу пенсії.

Неврахування заробітної плати позивача за час роботи на такому підприємстві є неприпустимим та таким, що суперечить основним конституційним засадам в сфері соціального захисту.

Суд вважає, що в даному випадку відповідач під час проведення перерахунку пенсії позивача на виконання судового рішення діяв всупереч Закону.

При цьому, позовні вимоги визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області не можуть бути задоволені.

Дії суб`єкта владних повноважень - активна поведінка, яка може мати вплив на права, свободи та інтереси фізичних та юридичних осіб. Відмінна риса даного виду юридичних фактів полягають у тому, що норми права пов`язують з ними юридичні наслідки саме в силу вольового характеру юридичних дій.

Бездіяльність - пасивна поведінка суб`єкта владних повноважень, яка може мати вплив на реалізацію прав, свобод та інтересів фізичної та юридичної особи. Сама по собі бездіяльність - це триваюча пасивна поведінка суб`єкта, яка виражається у формі невчинення дії (дій), яку він зобов`язаний був і міг вчинити.

В даному випадку, відмовляючи позивачу у здійсненні перерахунку і виплаті пенсії на підставі наданої довідки про розмір грошового забезпечення, відповідач вчинив активні дії.

Саме діями відповідача, а не бездіяльністю порушуються права позивача, оскільки рішення про відмову у перерахунку і виплаті пенсії повідомлено через оформлення листом від 30.01.2023 №3021-68/С-01/8-0400/23.

За приписами ч.2 ст.9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

За наведених обставин, враховуючи вищенаведені норми, суд вважає за необхідне визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо не включення для обчислення пенсії за віком ОСОБА_1 з дати звернення з заявою про перерахунок пенсії, заробітної плати за період з 26.10.2011 року по 31.05.2014 та за липень 2014 року, згідно з довідкою № 82 від 17.06.2021, виданою Філією акціонерного товариства «СНЕФ», м. Москва.

Згідно ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи викладене, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають частковому задоволенню.

Згідно ч.3 ст. 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Позивачем за звернення до суду із даним позовом було сплачено судовий збір у сумі 1073,60 грн., що підтверджується квитанцією № 0.0..1 від 02.02.2023.

Суд, керуючись положеннями статті 139 КАС України, враховуючи часткове задоволення позову вважає за необхідне стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на користь позивача судовий збір у сумі 536,80 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 139, 243-246, 250, 262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (вул. Набережна Перемоги, буд., 26, м. Дніпро, 49094, ) про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо не включення для обчислення пенсії за віком ОСОБА_1 з дати звернення з заявою про перерахунок пенсії, заробітної плати за період з 26.10.2011 року по 31.05.2014 та за липень 2014 року, згідно з довідкою № 82 від 17.06.2021, виданою Філією акціонерного товариства «СНЕФ», м. Москва.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (вул. Набережна Перемоги, буд., 26, м. Дніпро, 49094, ) провести з 15.07.2021 перерахунок пенсії ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) з урахуванням заробітної плати за період з 26.10.2011 року по 31.05.2014 року та за липень 2014 року, згідно з довідкою № 82 від 17.06.2021, виданою Філією акціонерного товариства «СНЕФ» м. Москва, та здійснити виплату з урахуванням вже отриманих сум пенсії.

В решті позовних вимог -відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (вул. Набережна Перемоги, буд., 26, м. Дніпро, 49094, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) судовий збір у сумі 536 (п`ятсот тридцять шість) грн. 80 коп.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.В. Врона