Справа № 358/138/23
Суддя: Лебединець Г. С.
Дата ухвалення: 2023-04-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

гСправа № 358/138/23 Провадження № 2-а/358/22/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2023 року м. Богуслав

Богуславський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Лебединець Г.С.

секретар судового засідання Ведмеденко І.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 , представник позивача адвокат Шапошник Євгеній Васильович до Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване у режимі фотозйомки (відеозапису),-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до відповідача, в якому просить скасувати оскаржувану постанову серії 1КІ № від 25.07.2022 про накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 700 грн за ч.1 ст.152-1 КУпАП, вирішити питання про судові витрати на правничу допомогу.

Свої вимоги позивач обгрунтував тим, що Головний інспектор з паркування управління (інспекції) з паркування Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Рябоконь В.В. 25.07.2022 року протиправно виніс постанову про притягнення до адміністративної відповідальності, згідно якої позивач ОСОБА_1 порушив вимоги ПДР, а саме його транспортний засіб марки «Peugeot 5008» , д.н.з. НОМЕР_1 , об 11-29 год на вул.Бульварно-Кудрявській, 24 26, 37/14-31-а в м.Києві було залишено на майданчику для платного паркування без оплати паркування, чим скоєно адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 152-1 КУпАП. Внаслідок чого ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності шляхом накладення на нього штрафу в розмірі 700,00 гривень.

Позивач зазначив, що вказаного правопорушення він не вчиняв, оскільки в той день транспортним засобом керувала його дружина ОСОБА_2 , яка є особою з інвалідністю третьої групи довічно, тому вона має беззаперечне право на безоплатне паркування відповідно до положень ст. 30 Закону України «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні». Таким чином, інспектором не було встановлено суб`єкта відповідальності за вказане правопорушення.

Позивач, також, зазначив, що відповідальність за ч.1 ст.152-1 КУпАП настає за неоплату вартості послуг з користування майданчиком для платного паркування за кожну добу користування, в той час як його автомобіль було припарковано не більше 15 хвилин, оскільки зупинка була вимушена.

Крім того, в порушення вимог ч.3 ст.279-1 КУпАП інспектором з паркування не було розміщено на лобовому склі транспортного засобу копії постанови про притягнення до адміністративної відповідальності або повідомлення, внаслідок чого позивач був позбавлений можливості протягом 20 календарних днів виконати вимоги п.2 ч.1 ст.279-3 КУпАП.

Також зазначив, що Шостий ААС залишив без змін рішення Окружного адміністративного суду м.Києва, яким визнано протиправним та нечинним розпорядження Київської міської державної адміністрації, яким встановлено тарифи на платне паркування у Києві. (справа № 640/20721/21).

З наведених підстав, позивач просить скасувати оскаржувану постанову та стягнути з відповідача витрати на правничу допомогу, розмір якої попередньо визначений у 7000 грн.

Ухвалою суду від 14.02.2023 року позивачу був поновлений строк на звернення до суду з даним позовом, відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Ухвалою суду від 14.02.2023 року задоволена заява ОСОБА_1 про забезпечення позову та зупинено стягнення на підставі оскаржуваної постанови серії 1КІ № від 25.07.2022.

14.03.2023 року представником Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) подано відзив, який містить заперечення на позов. Зазначає, що зі змісту матеріалів фотофіксації вбачається, що транспортний засіб «Peugeot 5008», д.н.з. НОМЕР_1 , який зареєстровано за позивачем, було розміщено на майданчику для платного паркування на вул.Бульварно-Кудрявській, 24 26, 37/14-31-а в м.Києві. Факт розташування транспортного засобу на майданчику для платного паркування позивач не заперечує. Вказує, що головний інспектор з паркування діяв в межах своїх повноважень та чітко дотримався вимог закону під час складання оскаржуваної постанови. Так, транспортний засіб позивача не мав розпізнавального знаку «Водій з інвалідністю»; оскаржена постанова залишена на лобовому склі автомобіля позивача; головному інспектору 25.07.2022 року не могло бути відомо, що постановою суду апеляційної інстанції у справі № 640/20721/21 буде визнано протиправним та нечинним розпорядження Виконавчого органу Київської міської ради щодо встановлення тарифів для платного паркування. Крім того, оскільки скасованим розпорядженням встановлювалась плата, а не відповідальність, скасуванням адміністративним судом розпорядження про встановлення плати за паркування не дає підстав для застосування його до набрання чинності рішенням суду про його скасування. Крім того, відповідач заперечував проти стягнення витрат на правничу допомогу, оскільки вважає їх завищеними. В задоволенні позову просить відмовити в повному обсязі та справу розглядати без участі представника відповідача.

Представник позивача в судове засідання надав заяву про розгляд справи за його відсутності, на позовних вимогах наполягає та просить задовольнити.

На підставі ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як було з`ясовано судом, 25.07.2022 року транспортний засіб «Peugeot 5008», д.н.з. НОМЕР_1 , який зареєстровано за позивачем, було розміщено на майданчику для платного паркування на вул.Бульварно-Кудрявській, 24 26, 37/14-31-а в м.Києві.

25.07.2022 року Головний інспектор з паркування управління (інспекції) з паркування Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Рябоконь В.В. виніс постанову про притягнення до адміністративної відповідальності серії 1КІ № , згідно якої позивач ОСОБА_1 порушив вимоги ПДР, а саме його транспортний засіб марки «Peugeot 5008» , д.н.з. НОМЕР_1 , об 11-29 год на вул.Бульварно-Кудрявській, 24 26, 37/14-31-а в м.Києві було залишено на майданчику для платного паркування без оплати паркування, чим скоєно адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 152-1 КУпАП. Внаслідок чого ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності шляхом накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 700,00 гривень.

Згідно абзацу 2 п. 26 Правил паркування транспортних засобів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 03.12.2009 року №1342, користувач зобов`язаний: сплатити вартість послуг з користування майданчиками для платного паркування.

Відповідно до ч.1 ст.152-1 КУпАП відповідальність передбачена за порушення правил паркування транспортних засобів, у тому числі неоплата вартості послуг з користування майданчиком для платного паркування за кожну добу користування.

Згідно ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Вказані обставини, відповідно ст.33 КУпАП мають враховуватись і при накладенні адміністративних стягнень.

Відповідно до частин 6, 7 ст. 30 Закону України «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні» власники спеціально обладнаних чи відведених майданчиків для паркування забезпечують виділення та облаштування в межах майданчиків місць для безоплатного паркування транспортних засобів, якими керують водії з інвалідністю або водії, які перевозять осіб з інвалідністю.

Водії з інвалідністю або водії, які перевозять осіб з інвалідністю, у тому числі на транспортних засобах, що належать підприємствам, установам, організаціям, які здійснюють діяльність у сфері соціального захисту населення, та громадським об`єднанням осіб з інвалідністю, мають право на встановлення на транспортному засобі розпізнавального знака «Водій з інвалідністю» та під час перевезення осіб з інвалідністю користуються всіма перевагами, що надаються водіям з інвалідністю.

Водії, які керують транспортними засобами, на яких встановлений розпізнавальний знак «Водій з інвалідністю», повинні мати при собі документи, що підтверджують інвалідність водія або одного з пасажирів.

Кількість місць, призначених для безоплатного паркування транспортних засобів, якими керують водії з інвалідністю або водії, які перевозять осіб з інвалідністю, становить не менше 10 відсотків загальної кількості місць на спеціально обладнаних чи відведених майданчиках для паркування, але не менше одного місця з позначенням таких місць відповідними дорожніми знаками або дорожньою розміткою.

Якщо власники спеціально обладнаних чи відведених майданчиків для паркування не забезпечили виділення та облаштування місць, призначених для безоплатного паркування транспортних засобів, якими керують водії з інвалідністю або водії, які перевозять осіб з інвалідністю, такими місцями на відповідних майданчиках вважаються місця, на яких розміщені транспортні засоби, якими керують водії з інвалідністю або водії, які перевозять осіб з інвалідністю.

Місця для безоплатного паркування транспортних засобів, передбачені частиною шостою цієї статті, також виділяються на спеціально обладнаних чи відведених майданчиках, у тому числі біля житлових будинків (крім індивідуальних житлових будинків) та інших будівель, їх власниками/співвласниками (управителями) або орендарями, на проїзних частинах автомобільних доріг і тротуарах (із числа місць для зупинки та стоянки транспортних засобів) - органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування (суб`єктами господарювання, якщо їм у встановленому порядку передано відповідні частини доріг і тротуарів для ведення господарської діяльності) з позначенням таких місць відповідними дорожніми знаками або дорожньою розміткою.

Постановою Кабінету Міністрів України від 25 травня 2011 № 585 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України № 53 від 31 січня 2018) затверджено «Порядок надання пільг водіям з інвалідністю, водіям, які перевозять осіб з інвалідністю, у тому числі транспортними засобами, що належать громадським організаціям осіб з інвалідністю, підприємствам, установам, організаціям, які провадять діяльність у сфері соціального захисту населення, на безоплатне паркування і зберігання транспортних засобів» (далі - Порядок № 585).

Цей Порядок визначає механізм надання пільг власникам транспортних засобів, зазначеним у частині шостій статті 30 Закону України «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні», на безоплатне паркування на спеціально обладнаних чи відведених майданчиках для паркування (далі - безоплатне паркування) і на безоплатне зберігання на автостоянках, на яких надаються послуги із зберігання транспортних засобів (крім гаражних кооперативів) (далі - безоплатне зберігання) (пункт 1 Порядку № 585).

Пунктом 2 Порядку №585 визначено категорію осіб, яким надається право на безоплатне паркування і зберігання транспортних засобів це, зокрема, водії з інвалідністю, водії, які перевозять осіб з інвалідністю (далі - водії).

Зазначеним вище Порядком детально визначено механізм отримання пільг, обов`язки та повноваження органів місцевого самоврядування.

Так, пункт 4 Порядку встановлює, що документом, що посвідчує право на безоплатне паркування транспортного засобу, є пенсійне посвідчення або посвідчення отримувача державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, або посвідчення особи, яка одержує державну соціальну допомогу відповідно до Закону України «Про державну соціальну допомогу особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю», або довідка для отримання пільг особами з інвалідністю, які не мають права на пенсію чи соціальну допомогу, в яких міститься запис про інвалідність.

Безоплатне паркування здійснюється шляхом розташування транспортного засобу на місці для безоплатного паркування з урахуванням дорожніх знаків та дорожньої розмітки, а також з дотриманням Правил паркування транспортних засобів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 3 грудня 2009 р. № 1342 (Офіційний вісник України, 2009 р., № 96, ст. 3314), і Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306 (Офіційний вісник України, 2001 р., № 41, ст. 1852). При цьому в лівому нижньому куті лобового скла транспортного засобу розміщується розпізнавальний знак «Водій з інвалідністю» (п.5 Порядку № 585).

Отже, соціальний захист осіб з інвалідністю є складовою діяльності держави щодо забезпечення прав і можливостей осіб з інвалідністю нарівні з іншими громадянами. Такий захист полягає, зокрема, у наданні, встановлених законодавством України, пільг таким особам на підставі посвідчення, яке підтверджує відповідний статус. Так, на власників спеціально обладнаних чи відведених майданчиків для паркування покладено обов`язок забезпечення виділення та облаштування в межах майданчиків місць для безоплатного паркування транспортних засобів, якими керують, зокрема, водії з інвалідністю, які у свою чергу мають право встановлювати на транспортному засобі розпізнавальний знак «Водій з інвалідністю». Порядок і механізм як надання, так і отримання пільг водіям з інвалідністю на безоплатне паркування на спеціально обладнаних чи відведених майданчиках для паркування затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 25 травня 2011 № 585. Положеннями Порядку № 585 імперативно визначено, що для безоплатного паркування водієм з інвалідністю транспортного засобу на відповідному місці для безоплатного паркування, в лівому нижньому куті лобового скла транспортного засобу повинен бути розміщений розпізнавальний знак «Водій з інвалідністю».

Відповідно до пп. ґ п. 30.3 ПДР «Водій з інвалідністю» - квадрат жовтого кольору із стороною 150 мм і чорним зображенням символу таблички 7.17. Знак розміщується спереду і ззаду на механічних транспортних засобах, якими керують водії з інвалідністю або водії, які перевозять пасажирів з інвалідністю.

Тобто, у разі не дотримання вказаних вимог, а саме розташування транспортного засобу за відсутності на ньому розпізнавального знаку «Водій з інвалідністю», отримання послуг з паркування на майданчику для платного паркування повинно бути сплачено на загальних підставах.

Відповідно до ч. 1 ст. 14-2 КУпАП адміністративну відповідальність за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису) (за допомогою технічних засобів, що дають змогу здійснювати фотозйомку або відеозапис та функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), несе відповідальна особа: - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу; - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відсутні на момент запиту відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи.

Режим фотозйомки (відеозапису) передбачає здійснення уповноваженою посадовою особою фото/відеофіксації обставин порушення правил зупинки, стоянки або паркування транспортних засобів, а саме: дати, часу (моменту), місця розташування транспортного засобу по відношенню до нерухомих об`єктів та/або географічних координат, інших ознак наявності складу адміністративного правопорушення, передбаченого відповідною статтею Особливої частини цього Кодексу.

При здійсненні фотозйомки обов`язковою є наявність не менше двох зображень транспортного засобу, отриманих з різних або протилежних ракурсів, а в разі фіксації порушення, що полягає у неоплаті вартості послуг з користування майданчиком для платного паркування в межах населеного пункту, в якому не впроваджена автоматизована система контролю оплати паркування, обов`язковою є наявність додаткового зображення (зображень), що фіксує відсутність документа про оплату послуг з користування майданчиком для платного паркування під лобовим склом транспортного засобу (примітка до ст. 14-2 КУпАП).

Згідно зі ст. 279-1 КУпАП у разі якщо адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксовано в автоматичному режимі або якщо порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів зафіксовано в режимі фотозйомки (відеозапису), посадова особа уповноваженого підрозділу Національної поліції або інспектор з паркування за даними Єдиного державного реєстру транспортних засобів, а також у разі необхідності - за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, встановлює відповідальну особу, зазначену у частині 1 статті 14-2 цього Кодексу.

Якщо адміністративне правопорушення, передбачене частинами 1, 3 статті 122 (в частині порушення правил зупинки, стоянки), частинами 1, 2 статті 152-1 цього Кодексу, зафіксовано в режимі фотозйомки (відеозапису), посадова особа уповноваженого підрозділу Національної поліції або інспектор з паркування зобов`язані розмістити на лобовому склі транспортного засобу копію постанови про притягнення до адміністративної відповідальності (якщо технічні можливості дозволяють встановити відповідальну особу, зазначену у частині 1 статті 14-2 цього Кодексу, на місці вчинення правопорушення) або повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності (якщо технічні можливості не дозволяють встановити відповідальну особу, зазначену у частині 1 статті 14-2 цього Кодексу, на місці вчинення правопорушення).

Постанова про накладення адміністративного стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), може виноситися без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

З наведених матеріалів фотофіксації долучених до постанови судом встановлено, що 25.07.2022 водієм транспортного засобу марки «Peugeot 5008», д.н.з. НОМЕР_1 , здійснено користування майданчиком для платного паркування, що знаходиться за адресою м. Київ, на вул.Бульварно-Кудрявській, 24 26, 37/14-31-а з 10:18 до 11:42 год, тобто стоянка тривала більше 15 хвилин, що спростовує доводи позивача про короткострокову вимушену зупинку.

Проте, відповідно до фотоматеріалів, зроблених на момент вчинення адміністративного правопорушення, на транспортному засобі марки «Peugeot 5008», д.н.з. НОМЕР_1 , не було встановлено розпізнавальний знак «Водій з інвалідністю».

Зазначені фотоматеріали також містять інформацію про дату порушення; місце розташування транспортного засобу та майданчика для платного паркування по відношенню до нерухомого об`єкта; час вчинення порушення.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позивачем не було дотримано порядку отримання відповідної пільги на безоплатне паркування, оскільки на транспортному засобі відсутній розпізнавальний знак «Водій з інвалідністю».

Щодо доводів позивача про те, що під час розгляду справи інспектором не встановлено суб`єкта відповідальності за вказане правопорушення, суд зазначає наступне.

Згідно примітки до ст.152-1 КУпАП, суб`єктом правопорушення, передбаченого частинами першою, другою та восьмою цієї статті, є особа, яка керувала транспортним засобом у момент вчинення правопорушення (момент паркування), а в разі фіксації зазначеного правопорушення в режимі фотозйомки (відеозапису) - відповідальна особа, зазначена у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, або особа, яка ввезла транспортний засіб на територію України. У разі внесення змін до постанови про накладання адміністративного стягнення з підстав, встановлених абзацом третім частини першої статті 279-3 цього Кодексу, суб`єктом правопорушення може бути особа, яка керувала транспортним засобом у момент вчинення правопорушення, зафіксованого в режимі фотозйомки (відеозапису).

За приписами частини 1 статті 14-2 КУпАП, адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису) (за допомогою технічних засобів, що дають змогу здійснювати фотозйомку або відеозапис та функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу, - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відсутні на момент запиту відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи.

Посилання позивача на те, що він не перебував за кермом автомобіля, який належить йому, не підтверджується належними та допустимими доказами, оскільки позивач не надав доказів внесення до Єдиного державного реєстру транспортних засобів відомостей про належного користувача відповідного транспортного засобу.

Щодо доводів позивача про порушення інспектором вимог ч.3 ст.279-1 КУпАП, суд зазначає, що не залишення копії постанови про притягнення до адміністративної відповідальності або відповідного повідомлення не є безумовною підставою для скасування оскаржуваної постанови, адже вказані невідповідності законодавству України не спростовують доводів інспектора, викладених в оскаржуваній постанові.

Щодо доводів позивача про скасування тарифів на платне паркування у Києві відповідно до рішення суду у справі № 640/20721/21, суд зазначає наступне.

Так, рішенням Окружного адміністративного суду м.Києва від 22.02.2022 року у справі № 640/20721/21, визнано протиправним та нечинним розпорядження Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 25.06.2021 №1459 «Про встановлення тарифів на послуги з користування майданчиками для платного паркування транспортних засобів, які надаються Комунальним підприємством «Київтранспарксервіс». Суд першої інстанції прийшов до висновку, що оскаржуване розпорядження не відповідає вимогам Податкового кодексу та Порядку формування тарифів на послуги з користування майданчиками для платного паркування транспортних засобів, затвердженого постановою КМУ від 02.03.2010 № 258, як правовим актам вищої юридичної сили.

В подальшому, постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 01.08.2022 року у вказаній справі, рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 22 лютого 2022 року залишено без змін. Суд апеляційної інстанції прийшов до висновку, що відповідач, як орган місцевого самоврядування, який наділений повноваженнями встановлювати тарифи на послуги з користування майданчиками для платного паркування транспортних засобів, не перевірив поданих КП «Київтранспарксервіс» розрахунків та встановив економічно необгрунтоваий тариф з користування майданчиками для платного користування.

З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що обставини справи № 640/20721/21 не є релевантними обставинам даної справи, оскільки стосується економічної складової тарифу на послуги з паркування та не скасовує вимогу дорожнього знаку 5.43 з табличкою 7.14 ПДР щодо зони платних послуг.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення.

Проаналізувавши наявні в матеріалах справи докази, керуючись положеннями діючого адміністративного законодавства України, приймаючи до уваги позицію позивача та заперечення відповідача, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для скасування постанови серії 1 КІ № від 25.07.2022 року, винесеної головним інспектором з паркування відділу контролю за утриманням майданчиків для паркування управління (інспекції) з паркування Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Рябоконем В.В., у зв`язку із чим позов ОСОБА_1 - є необґрунтованим, та таким що не підлягає задоволенню.

В порядку ст.139 КАС України витрати на правничу допомогу стягненю з відповідача не підлягають, внаслідок відмови у задоволенні позову. Судовий збір компенсувати за рахунок держави.

Крім того слід зазначити, що в порядку ч.6 ст.157 КАС України заходи безпезпечення позову по даній справі відповідно до ухвали від 14.02.2023 року зберігають свою дію до набрання рішенням законної сили.

Керуючись ст. ст. 9, 72-77, 243, 246, 271, 272, 286 КАС, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , представник позивача адвокат Шапошник Євгеній Васильович до Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване у режимі фотозйомки (відеозапису) - відмовити.

Судовий збір компенсувати за рахунок держави.

Скасувати заходи забезпечення позову у вигляді зупинення стягнення з ОСОБА_1 на підставі постанови серії 1КІ № від 25.07.2022, відповідно до ухвали суду від 14.02.2023 року.

Рішення може бути оскаржено протягом десяти днів з дня його проголошення до Шостого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий: суддя Г. С. Лебединець