Справа № 520/3233/23
Суддя: Полях Н.А.
Дата ухвалення: 2023-04-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Харків

25 квітня 2023 р. № 520/3233/23

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Полях Н.А., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи адміністративну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково - виробниче об`єднання "Ю Бі Сі - ПРОМО" (, вул. Селянська, буд. 110, м. Харків, 61157) до Харківської митниці (, вул. Короленка, буд. 16 Б, м. Харків, 61003) про визнання протиправними та скасування рішення, картки відмови, -

В С Т А Н О В И В:

До Харківського окружного адміністративного суду звернувся представник позивача з адміністративним позовом, в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів № UA807000/2022/000422/2 від 27.12.2022р., яким збільшено розмір митних платежів на суму 463 583, 21 грн. (чотириста шістдесят три тисячі п`ятсот вісімдесят три грн. 21 коп.);

- визнати протиправним та скасувати Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA807200/2022/000239 від 27.12.2022р.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що прийняте рішення при коригування митної вартості є протиправним, тому що позивачем було надано всі необхідні та достатні документи передбачені ст. 53 Митного кодексу України, які дають можливість відповідачу однозначно визначити митну вартість задекларованого товару за основним методом - за ціною контракту щодо товару, який ввозиться на митну територію України. На підставі викладеного просив задовольнити адміністративний позов в повному обсязі.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене провадження в адміністративній справі.

Сторони були належним чином повідомлені про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття спрощеного провадження у справі.

У відзиві на позовну заяву представник відповідача наголосив, що оскаржувані картки відмови вичерпали свою дію фактом їх виконання позивачем шляхом здійснення декларування товарів за новими митними деклараціями. Зважаючи на вищезазначене, вимога позивача про скасування картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA807200/2022/000239 від 27.12.2022 є неналежним та неправильним способом захисту прав позивача, оскільки скасування оскаржуваної картки відмови не поновлюватиме митні декларації, за якими було вперше заявлено до митого оформлення товар позивача, бо цей товар вже оформлено у митному відношенні та випущено у вільний обіг за іншою митною декларацією. Відповідно до п.1 ч.4 ст.54 МКУ митний орган під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний здійснювати контроль заявленої декларантом митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Під час здійснення співробітником підрозділу митного оформлення митного контролю ЕМД №22UA10U5 від 22.12.2022 спрацювали ризики, згенеровані АСАУР щодо можливого заниження митної вартості товарів (додаються), зокрема за кодами: 103-1,105-2, 107-3. У результаті порівняння задекларованого за ціною угоди рівня митної вартості оцінюваних товарів з рівнем митної вартості ідентичних та подібних товарів, було встановлено, що рівень митної вартості товару згідно ЄАІС 5,53 дол. США/кг, задекларований рівень митної вартості 3,15 дол. США/кг. Це підтверджується доданими до відзиву витягами з ЦБД ЄАІС Держмитслужби із зазначенням рівня цін, номерів митних декларацій, умов поставки, країни походження та ін. Враховуючи викладене, зазначив що спрацювання профілю ризику в системі АСАУР та встановлення факту заниженої митної вартості спірного товару в порівнянні з цінами на ідентичні товари, митне оформлення яких вже здійснено, за допомогою використання ПІК ЄАІС є достатньою підставою для витребування додаткових документів, передбачених частиною 3 статті 53 МК України, а ненадання декларантом жодного запитуваного документу за спірною поставкою на законну вимогу митниці є порушенням його обов`язку у розумінні частини третьої статті 53 МК України. Наголосив, що не надано переклад та не зроблено верифікацію експортної митної декларації №03497081 від 21.10.2022 відповідно до ст. 254 МКУ та вимог листа ДМСУ від 08.10.2010 № 11/2-10.16/11627-ЕП. Також, довідки щодо транспортних витрат надані від особи яка безпосередньо не транспортувала товар Тобто, в документах є розбіжності до митниці договір транспортного експедирування не надавався, що підтверджується відсутністю у графі 44 зазначених ЕМД реквізитів документа за кодом 4301, яким має бути позначено такий документ відповідно до Класифікатора документів. Необхідність подання відповідного договору обумовлена тим, що послуги з перевезення це цивільні правовідносини, підставою виникнення яких є відповідний договір. Саме договором сторони визначають, зокрема, предмет правовідносин, порядок надання послуг, порядок здійснення розрахунків за надані послуги тощо. Експедиційна винагорода також не включена до митної вартості поставленого товару по ЕМД №22UA10U5 від 22.12.2022 що є порушенням ч.10 ст.58 МК України. Наголосив, що позивач не надав до митного контролю та митного оформлення ні один банківський документ, який би підтверджував оплату послуг з транспортування товару. Зазначив, що посадовими особами відповідача було виявлено, що документи містять розбіжності та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари (зазначені у рішенні про коригування митної вартості товарів №UA807000/2022/000422/2 від 27.12.2022). На підставі викладеного просив відмовити у задоволенні адміністративного позову в повному обсязі.

Керуючись приписами ст. 171, 257, 258, 262 КАС України, суд зазначає, що розгляд позовної заяви здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження.

Відповідно до приписів ч. 4 ст. 229 КАС України, оскільки розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи згідно із приписами ст. 262 КАС України, то фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, повно виконавши процесуальний обов`язок зі збору доказів, перевіривши доводи сторін добутими доказами, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст належних норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, виходить з таких підстав та мотивів.

Судом встановлено, що Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково - виробниче об`єднання "Ю Бі Сі - ПРОМО" (далі за текстом ТОВ "НВО "Ю Бі Сі - ПРОМО") є виробничим підприємством, яке з 2004 року виготовляє вуличні парасолі, шатри, павільйони, намети, меблі, тощо.

Складовою частиною продукції позивача с тенти, які виготовляються із тканини поліестеру, яку позивач на постійній основі імпортує з Китаю.

Так, між покупцем (ТОВ "НВО "Ю Бі Сі - ПРОМО") та продавцем "ZHENJLANG FORTUNE ENTERPRISE CO.LTD" (Китай) був укладений зовнішньоекономічний Контракт № 06/05-1 від "06" травня 2017 року, згідно умов якого покупець приймає та оплачує, а продавець здійснює продаж та поставку позивачу тканини 100% поліестер, підготовлений для друку, в рулонах. Номенклатура, кількість, ціна, загальна вартість товару та інші умови поставки товару вказується у відповідній специфікації до контракту (п.1.2. Угоди).

Умови та зобов`язання сторін по контракту були продовжені до 31.12.2022 року згідно пункту 2 додаткової угоди № 9 від 02.12.2021 р. до контракту.

Згідно цього контракту позивач протягом 5 років неоднократно здійснював імпорт подібного товару від вищевказаного продавця - виробника товару "ZHENJLANG FORTUNE ENTERPRISE CO.LTD".

Попередні митні оформлення згідно ЕМД № UA305050/2022/000959 від 16.09.2022р. та ЕМД № UА305050/2022/000974 від 20.09.2022р. за якими був імпортований аналогічний товар в рамках цього контракту з цим продавцем також були надані відповідачу під час митного оформлення та проведення консультацій.

Між позивачем та "ZHENJLANG FORTUNE ENTERPRISE CO.LTD" 19.08.2022 року була укладена специфікація № 27 до контракту № 06/05-1 від 06.05.2017р. на поставку товару:

1) тканину 100% поліестер (виготовлена з переробленої ПЕТ сировини), підготовлена до друку пігментними фарбами, в рулонах, шириною 160 см, щільністю 210 г/м.кв. в кількості 49 320 м.кв. за ціною 1,37 доларів США за 1 кг. вартістю 67 568,40 доларів США;

2) тканину 100% поліестер, підготовлена до друку пігментними фарбами, в рулонах, шириною 180 см, щільністю 210 г/м.кв. в кількості 50 682 м.кв. за ціною 1,12 доларів США за 1 кг, вартістю 56 763,84 доларів США;

3) тканину 100% поліестер, підготовлена до друку пігментними фарбами, в рулонах, шириною 160 см, щільністю 210 г/м.кв. в кількості 40 894 м.кв. за ціною 0,92 доларів США за 1 кг, вартістю 37 622,48 доларів США.

Всього товару на загальну суму 161 954,72 доларів США. Базис поставки сторони узгодили згідно правил "Incoterms 2010" на умовах FOВ Шанхай, Китай.

Згідно пункту 4 Специфікації № 27 від 19.08.2022р. до контракту ТОВ "НВО "Ю Бі Сі - ПРОМО" сплатило продавцю попередню оплату в розмірі 30% вартості товару, що підтверджується банківськім платіжним документом від 29.08.2022р. на суму 48 390,00 доларів США, а також 70% вартості товару після його відвантаження та надання коносаменту морської лінії, згідно банківського платіжного документу від 07.11.2022р. на суму 113 564,72 доларів США.

Позивач виконав свої обов`язки по контракту повністю, що підтверджується банківськими платіжними документами на суму 161 954,72 доларів США.

"ZHENJLANG FORTUNE ENTERPRISE CO.LTD" (Китай) 25.10.2022 року в свою чергу виконав свої зобов`язання і відправив першу партію товару (перший з двох контейнерів) на умовах FOВ, Шанхай, Китай згідно коносаменту морської лінії №SZНSE22100267 від 25.10.2022р., яка прибула на митну територію України для митного оформлення.

Митним декларантом позивача 22.12.2022 року було подано електронну митну декларацію № 22UA10U5 для проведення митного оформлення першої партії вищевказаного товару, в якій було заявлений до ввезення позивачем на територію України в режимі "імпорт" товар (графа 31 ВМД):

1) тканина 100% поліестер, підготовлена до друку пігментними фарбами, в рулонах, завширшки 160см(+/-0,3 см), щільністю 210 (+/-1) г/м.кв., кількість ниток на 10 см: по основі -338(+/-6) по утку - l70(+/-5). Виготовлена з 100% комплексної поліестерної (поліефірної) нитки, вибілена, з вмістом текстурованих поліефірних ниток 61 (+/-0,5%) та нетекстурованих поліефірних ниток 39% (+/-0,5%) 40 894 м.п.;

2) тканина 100% поліеетер, підготовлена до друку пігментними фарбами, в рулонах, завширшки 180 см (+/- 0,3 см), щільністю 210(+/-1 )г/м.кв, кількість ниток на 10 см: по основі 338 (+/-6), по утку- 170 (+/-5). Виготовлена з 100% комплексної поліестерної (поліефірної) нитки (виготовленої з переробленої ПЕТ сировини), вибілена, 3 вмістом текстурованих поліефірних ниток 61 (+/ -0,5%) та нетекстурованих поліефірних ниток 39% (+/-0,5%) - 29 827 м.п.

Для власних виробничих потреб виробник: "ZHENJIANG FORTUNE ENTERPRISE CO..LTD". Країна виробництва: CN". Загальна кількість товару була перерахована в додаткові одиниці метри квадратні (м2) згідно коду 055, що всього склало 119 119 м2 (графа 41 ВМД).

Загальна вартість товару згідно інвойсу 71 028,72 доларів США (графа 42 ВМД). Митна вартість товару - 79 154,75 доларів США, що в перерахунку у національній валюті гривні склало 2 894 578,39 грн (графа 45 ВМД).

До державного бюджету України позивачем було сплачено 28 945,78 грн. митного збору за ставкою 1%. а також ПДВ в розмірі 584 704,83 грн. за ставкою 20%. Розрахунок і код способу оплати 01 вказані в (графі 47 ВМД).

До митної декларації були надані документи, передбачені чинним законодавством України.

Посадовими особами відповідача був направлений на адресу позивача запит від 22.12.2022 року.

Позивач наголосив, що запит відповідача був формального та загального характеру, бо всі зазначені в запиті документи вже були надані позивачем разом із поданою митною декларацією

Посадовими особами відповідача було складено рішення про коригування митної вартості товарів № UA807000/2022/000422/2 від 27.12.2022р., яким збільшено розмір митних платежів на суму 463 583, 21 грн. (чотириста шістдесят три тисячі п`ятсот вісімдесят грн. 21 коп.), а також картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA807200/2022/000239 від 27.12.2022р.

Для ввезення товару на митну територію України позивачем було подану електронну митну декларацію №22UA64U9 від 28.12.2022 року та перераховано забезпечення сплати різниці між сумою митних платежів, обчисленою згідно вартістю товарів, визначеною позивачем та сумою митних платежів нарахованих відповідачем.

Не погоджуючись із таким рішенням відповідача позивач звернувся за захистом своїх прав до Харківського окружного адміністративного суду.

Суд з приводу спірних відносин зазначає наступне.

По суті спірних відносин суд зазначає наступне.

Статтями 49, 50 Митного кодексу України (далі за текстом МК України) визначено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Відомості про митну вартість товарів використовуються, зокрема, для нарахування митних платежів.

Відповідно до ст. 51 МК України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу. Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.

Згідно із приписами ч.1, ч. 2 ст. 53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Судом встановлено, що між покупцем (ТОВ "НВО "Ю Бі Сі - ПРОМО") та продавцем "ZHENJLANG FORTUNE ENTERPRISE CO.LTD" (Китай) був укладений зовнішньоекономічний Контракт № 06/05-1 від "06" травня 2017 року, згідно умов якого покупець приймає та оплачує, а продавець здійснює продаж та поставку позивачу тканини 100% поліестер, підготовлений для друку, в рулонах. Номенклатура, кількість, ціна, загальна вартість товару та інші умови поставки товару вказується у відповідній специфікації до контракту (п.1.2. Угоди).

Умови та зобов`язання сторін по контракту були продовжені до 31.12.2022 року згідно пункту 2 додаткової угоди № 9 від 02.12.2021 р. до контракту.

Для митного оформлення позивачем були надані посадовим особам відповідача наступні документи:

1) контракт № 06/05-1 від 06.05.2017р.;

2) додаткова Угода № 9 від 02.12.2021р. до контракту 06/05-1 від 06.05.2017р. щодо продовження строку дії контракту до 31.12.2022р.;

3) специфікація № 27 від 19.08.2022р. до контракту № 06/05-1 від 06.05.2017р.;

4) банківській платіжний документ 426317866 від 29.08.2022р. щодо оплати постачальнику 30% вартості товару - 48 390,00 доларів США;

5) банківській платіжний документ 432157846 від 07.11.2022р. щодо оплати постачальнику 70% вартості товару - 113 564,72.00 доларів США;

6) інвойс №FT22-UB1001 від 21.10.2022р., завірений сертифікатом ССРІТ № 223211130/001229 від 16.11.2022р.;

7) пакувальний лист №FT22-UB1001 від 21.10.2022р.;

8) коносамент № SZHSE22100267 від 25.10.2022р.;

9) сертифікат про походження товару № 22С3211С0055/00020 від 25.10.2022р.;

10) декларація про походження товару №FT22-UB1001 від 21.10.2022р., завірена сертифікатом ССРІТ № № 223211В0/001227 від 16.11.2022р.;

11) сертифікат якості б/н від 21.10.2022р.;

12) прейскурант (прайс-лист) виробника товару "ZHENJLANG FORTUNE ENTERPRISE CO.LTD" (Китай) від 21.10.2022р.;

13) технічний опис товару від 21.10.2022р.;

14) розрахунок ціни (калькуляція) тканини 100% поліестер завширшки 180 см від 21.10.2022р.;

15) розрахунок ціни (калькуляція) тканини 100% поліестер завширшки 160 см від 21.10.2022р.;

16) товарно-транспортна накладна (CMR) № 225 від14.12.2022р.;

17) довідка експедитора AGT Solution Ltd (Ізраїль) № 82 від 16.12.2022р. щодо вартості транспортно-експедиційної послуги з морського перевезення за маршрутом порт Шанхай - порт Констанція;

18) інвойс експедитора AGT Solution Ltd (Ізраїль) № AGT 0134 від 05.12.2022р. на оплату вартості транспортно-експедиційної послуги з морського перевезення за маршрутом порт Шанхай - порт Констанція;

19) рахунок-фактура експедитора ТОВ "АГТ ЛТД" (Україна) № 821 від 16.12.2022р. на оплату транспортно-експедиційних послуг з автотранспортного перевезення з маршрутом порт Констанція, Румунія п/п Орлівка, Україна;

20) довідка експедитора ТОВ "АГТ ЛТД" (Україна) № 106 віл 16.12.2022р. щодо вартості транспортно-експедиційної послуги з автотранспортного перевезення з маршрутом п. Констанція. Румунія п/п Орлівка, Україна;

21) висновок про вартісні характеристики товару підготовлений спеціалізованою експертною організацією Мінекономіки ДП "Укрпромзовнішекспертиза" № 990 від 23.12.2022р.;

22) висновок Спеціалізованої лабораторії з питань експертизи та досліджень Держмитслужби № -0125 від 26.10.2022р.

23) попередня ЕМД № UA305050/2022/000959 від 16.09.2022р., за якою був імпортований аналогічний товар в рамках цього контракту з цим продавцем;

24) попередня ЕМД № UA305050/2022/000974 від 20.09.2022р., за якою був імпортований аналогічний товар в рамках цього контракту з цим продавцем;

25) висновок про вартісні характеристики товару підготовлений спеціалізованою експертною організацією Мінекономіки ДП "Укрпромзовнішекспертиза" № 789 від 11.10.2022р. щодо попередніх оформлень;

26) копія митної декларації країни відправлення (Китай) 03497081 від

21.10.2022р.

Подання вищевказаних документів підтверджується Електронними митними деклараціями № 22UA10U5 від 22.12.2022, № 22UA64U9 від 28.12.2022р., листом Позивача від 23.12.2022р., карткою відмови в прийнятті митної декларації № UA807200/2022/000239 та оскаржуваним рішенням № UA807000/2022/000422/2 від 27.12.2022р., в яких був зазначений перелік наданих позивачем документів.

В Рішенні про коригування митної вартості товарів вказано, що, в експортної митній декларації країни відправлення заявлено код товару, та номер коносамента, який не співпадає с номерами у МД, окрім того, платіжні доручення П/Д №432157846 надані з порушенням вимог постанови Правління НБУ № 2016 від 28.07.2008, а саме, відсутні печатка банку. ПІБ та підпис відповідальної особи, рахунок щодо фрахту надана від особи яка безпосередньо не транспортувала товар, виходячи із наданого коносаменту.

З цього приводу, суд наголошує, що в частині 1 статті 60 Митного Кодексу України, вказано, що товари при їх декларуванні підлягають класифікації, тобто у відношенні товарів визначаються коди відповідно до класифікаційних групувань, зазначених в УКТ ЗЕД (Українська класифікація товарів зовнішньоекономічної діяльності)

В частині 2 статті 69 Митного Кодексу України, вказано. Митні органи здійснюють контроль правильності класифікації товарів, поданих до митного оформлення, згідно з УКТ ЗЕД (Українська класифікація товарів зовнішньоекономічної діяльності).

Позивач при митному декларуванні товару вказав код товару згідно Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності, як це встановлено нормами українського законодавства.

У відповідача зауважень щодо вказаного позивачем коду товару згідно УКТ ЗЕД не було. Рішень про зміну коду УКТ ЗЕД відповідач не приймав.

В експортній митній декларації країни відправлення (Китаю) від 21.10.2022р. вказаний номер морського рейсу MSC/AMBRA/FJ241W, такий же номер рейсу вказаний в наданому позивачем коносаменті № SZHSE22100267 від 25.10.2022р.

Також, в довідці експедитора AGT Solution Ltd (Ізраїль) № 82 від 16.12.2022р. щодо вартості транспортно-експедиційної послуги з морського перевезення та Довідці Експедитора ТОВ "АГТ ЛТД" (Україна) № 106 від 16.12.2022р. зазначений повний номер коносаменту, за яким здійснювалось перевезення №1КТ695128 (SZHSE22100267). Розбіжностей в документах не міститься.

Щодо підтвердження оплати вартості товару, які позивач зробив продавцю Товару згідно контракту, суд наголошу, що до митної декларації були надані 1) банківській платіжний документ 426317866 від 29.08.2022р. щодо оплати постачальнику 30% вартості Товару - 48 390,00 доларів США 2) банківській платіжний документ 432157846 від 07.11.2022р. щодо оплати постачальнику 70% вартості Товару - 113 564,72 доларів США.

Відсутність в указаних платіжних документах ПІБ та підпис відповідальної особи, по банківської установи, що здійснювала платіж, як це передбачено постановою правління Національного банку України від 28.07.2008 №216, обґрунтовується тим, що ці банківські платіжні документи подавалися (виконувалися) через Міжнародну система грошових переказів SWIFT і на цих електронних розрахункових документах накладались електронні підписи та печатки відповідних осіб.

В той час, як відповідні печатки та підписи на платіжному документі відповідно до Положення № 216 проставляються у разі подання платіжних документів в письмовому вигляді.

Також, пунктом 3.11 Положення № 216 зазначено, що уповноважений банк після здійснення операції з переказу коштів в іноземній валюті або банківських металів падає платникові інформацію в письмовій або електронній формі про первісну суму переказу, зокрема, в іноземній валюті, суму всіх витрат, яку сплатив платник за проведення цієї операції, тощо.

На підтвердження угод та ціни на подібні, аналогічні товари позивачем було надано відповідачу попередні митні декларації, за якими позивач вже імпортував ідентичний товар від даного продавця, а також був наданий висновок про вартісні характеристики товару підготовлений спеціалізованою експертною організацією Мінекономіки ДП "Укрпромзовнішекспертиза" № 990 від 23.12.2022р., а також висновок № 789 від 11.10.2022р.

Суд наголошує, що при митному оформленні позивачем був наданий прейскурант (прайс-лист) виробника товару від 21.10.2022р., також були надані розрахунки ціни (калькуляції) від 21.10.2022р. окремо для тканини 100% поліестер завширшки 180см та завширшки 160 см, в яких було вказано витрати експортера (виробника) на матеріали і сировину, на заробітну плату, виробництво, амортизацію, всі інші складові з яких він формував свою ціну продажу, включаючи свій прибуток.

Загальна ціна, яка вказана в інвойсі № FT22-UB1001 від 21.10.2022р. та специфікації № 27 віл 19.08.2022. була 100% оплачена позивачем, що підтверджується банківськими платіжними дорученнями, умовами правочину та фактом поставки товару на митну територію України.

На підтвердження транспортних витрат у складі митної вартості товару позивачем було надано наступні документи: 1) довідку експедитора AGT Solution Ltd (Ізраїль) № 82 від 16.12.2022р. щодо вартості транспортно-експедиційної послуги з морського перевезення за маршрутом порт Шанхай - порт Констанція, Румунія 2) інвойс експедитора AGT Solution Ltd (Ізраїль) № AGT 0134 віл 05.12.2022р. на оплату вартості транспортно-експедиційної послуги з морського перевезення за маршрутом порт Шанхай - порт Констанція, Румунія 3) рахунок-фактуру експедитора № 821 від 16.12.2022р. на оплату транспортно-експедиційних послуг з автотранспортного перевезення за маршрутом порт Констанція. Румунія - п/п Орлівка, Україна 4) довідку експедитора № 106 від 16.12.2022р. щодо вартості транспортно-експедиційної послуги з автотранспортного перевезення з маршрутом п. Констанці, Румунія - п/п Орлівка, Україна.

Страхування вантажу не здійснювалось, це зазначено в довідках експедиторів з морського та сухопутного перевезення № 82 від 16.12.2022р та № 106 від 16.12.2022р. В митну вартість товару позивач суми страхування товару не включав, тому не мав зобов`язань надавати документи щодо витрат на страхування.

Документи на підтвердження витрат на транспортування надавалися експедиторами, з якими позивач безпосередньо мав правовідносини, з якими були укладені договори на транспортно-експедиційне обслуговування, що є сталою практикою по залученню експедиторів, агентів, брокерів при міжнародній торгівлі, і передбачено правилами Митного Кодексу України.

Суд наголошує, що відповідно до ч. 2 ст. 54 Митного кодексу України контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

Суд вважає необхідним зазначити, що якщо митним органом виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, керуючись ч.1 ст. 55 Митного кодексу України, органом доходів і зборів приймається рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту.

Прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, відповідно до ч. 2 ст. 55 Митного кодексу України, має містити: 1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; 2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; 3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана митним органом; 4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування; 5) інформацію про: а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої цієї статті; б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості до органу вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 57 Митного кодексу України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Отже, виходячи з положень ст. 57 Митного кодексу України основним методом визначення митної вартості товарів є визначення митної вартості товарів за ціною договору.

Суд вказує, що якщо митна вартість не може бути визначена за першим методом, проводиться процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору підстав для визначення митної вартості. У ході таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів, які імпортуються в Україну, за основу може братися ціна, за якою оцінювані ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному з продавцем покупцю.

При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

Згідно із ч. 4 ст. 58 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.

При цьому, відповідно до п.п. 5, 6, 7 ч. 10 ст. 58 Митного кодексу України при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, зокрема, 1) витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України; 2) витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України; 3) витрати на страхування цих товарів.

Суд зазначає, що приписами ч. 3 ст. 54 Митного кодексу України передбачено, що за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Згідно правової позиції, викладеної в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 09.10.2014 р. по справі №К/800/39236/14, відомості з інформаційних баз даних відповідача мають лише допоміжний інформаційний характер при прийнятті митницею відповідних рішень та з об`єктивних причин не можуть містити усієї інформації, що стосується товарів і умов їх продажу, тому такі дані не можуть мати більше значення, ніж надані декларантом первинні документи про товар. Розбіжність між рівнем заявленої декларантом митної вартості товару та рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких вже здійснено, не є беззаперечним доказом для підтвердження висновку про недостовірність даних щодо заявленої декларантом митної вартості товару.

В цьому випадку митний орган повинен здійснити дослідження документів щодо поставки товару з метою встановлення доказів, які підтверджують сумнів у правильності визначення митної вартості товару та довести обґрунтованість цього сумніву, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає право вчиняти дії, спрямовані на коригування митної вартості товару.

За позицією Верховного Суду, висловленою в постанові від 23.02.2021 р. у справі № 805/5039/16-а, формально нижчий рівень митної вартості імпортованого позивачем товару від рівня митної вартості іншого митного оформлення не може розцінюватися як заниження позивачем митної вартості та не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару і не може бути достатньою та самостійною підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товару за першим методом визначення його митної вартості.

Відповідно до ст. 49 Митного кодексу України митна вартість використовується для нарахування митних платежів, тому збільшення митної вартості призводить до збільшення розміру податків, належних до сплати з позивача.

Відповідно до Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, затверджених Наказом Міністерства фінансів України № 598 від 24.05.2012 р у гр. 33 рішення зазначаються причини, через які митна вартість імпортованих товарів не може бути визначена за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються.

Суд наголошує, що вказані в гр. 33 оскаржуваного рішення підстави його прийняття не містять обґрунтованих зауважень до наданих декларантом документів, які вплинули на правильність визначення митної вартості товару. Документи, які подані для підтвердження заявленої митної вартості, містять усі данні, необхідні для визначення митної вартості за 1 методом, обраним декларантом.

Судом встановлено, що надані позивачем документи, в тому числі додаткові документи, надіслані позивачем разом з заявою про перегляд рішення кореспондуються між собою та містять чітку, недвозначну і зрозумілу інформацію про товар та його ціну, тобто відомості, які підтверджують числові значення митної вартості (її складових), й не дають підстав для сумніву щодо повноти та правильності її визначення декларантом.

Суд бере до уваги позицію Верховного Суду від 11.04.2018 р. у справі № 804/4680/16, а саме не то, що при прийнятті рішень у справах про коригування митної вартості неодноразово висловлюватись наступні правові висновки щодо умов оплати за товар: "У процедурах контролю за митною вартістю товару предметом доказування с ціна товару та інші складові митної вартості товару. У свою мері у умови оплати безпосередньо ціни товару не стосуються. У зв`язку з цим, відомості про умови оплати товару не повинні братися органом доходів і зборів до уваги при контролі за митною вартістю, а відтак суперечності між цими відомостями не можуть бути підставою для твердження про наявність розбіжностей у даних про митну вартість товару.

Суперечності у відомостях щодо умов оплати товару у документах, доданих до вантажної митної декларації на підтвердження митної вартості товарів, не можуть бути підставою для витребування органом доходів і зборів додаткових документів у декларанта".

Також, відповідно до правової позиції Верховного Суду від 20.03.2018 р. у справі №815/4132/17, уявлення митного органу щодо проміжку часу для внесення передоплати може не збігатися з домовленостями господарюючих суб`єктів, а питання оплати вирішуються сторонами на вільній основі, з урахуванням власних ризиків та можливостей.

Також, суд зазначає, що застосування митницею ціни за відомостями спеціалізованої бази даних Єдиної автоматизованої інформаційної системи Держмитслужби України, з огляду на спрацювання модуля АСАУР, Верховний Суд визнав необґрунтованим, оскільки вважає, що індивідуальні характеристики того чи іншого товару можуть бути з`ясовані лише шляхом порівняння змісту поданих до митного оформлення документів з документами про властивості раніше імпортованого товару. Тому застосування Митницею за відомостями спеціалізованої бази даних Єдиної автоматизованої інформаційної системи Держмитслужби України, де вказані митні декларації різних суб`єктів господарювання, позивач вважає необґрунтованим, оскільки самі по собі відомості згаданої системи не містять жодних параметрів, об`єктивно необхідних для судження про схожість, подібність, аналогічність чи ідентичність товарів. Потрібні для такого судження характеристики товару можуть бути з`ясовані лише у спосіб порівняння змісту поданих до митного оформлення документів з документами про властивості раніше імпортованого товару. Проте, у спірних правовідносинах, митницею такого порівняння зроблено не було.

Тобто наявність в інформаційних базах даних митного органу інформації про те, що у попередні періоди подібні (аналогічні) товари були розмитнені із зазначенням більшої митної вартості жодним чином не доводить неправильність її визначення позивачем, оскільки митна вартість залежить від ряду обставин і визначається в кожному конкретному випадку.

Отже, суд дійшов висновку, що, прийнявши рішення про коригування митної вартості, відповідач діяв неправомірно, оскільки митна вартість є базою для визначення розміру належних до сплати позивачем митних платежів: мита та податку на додану вартість, наслідком коригування митної вартості товарів є збільшення розміру цих платежів.

Щодо карток відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів транспортних засобів комерційного призначення, суд зазначає наступне.

Положеннями ч. 1 та 2 ст. 256 МК України визначено, що відмова у митному оформленні - це письмове вмотивоване рішення митного органу про неможливість здійснення митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через невиконання декларантом або уповноваженою ним особою умов, визначених цим Кодексом.

У рішенні про відмову у митному оформленні повинні бути зазначені причини відмови та наведені вичерпні роз`яснення вимог, виконання яких забезпечує можливість митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення. Зазначене рішення повинно також містити інформацію про порядок його оскарження.

Відповідно до частин 9 та 10 ст. 264 Митного кодексу України митний орган не має права відмовити у прийнятті митної декларації, якщо виконано всі умови, встановлені цим Кодексом. Відмова митного органу у прийнятті митної декларації повинна бути вмотивованою, а про причини відмови має бути письмово повідомлено декларанта.

Частиною 12 ст. 264 Митного кодексу України передбачено, що у разі в відмови у прийнятті митної декларації посадовою особою митного органу заповнюється картка відмови у прийнятті митної декларації за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику. Один примірник зазначеної картки невідкладно вручається (надсилається) декларанту або уповноваженій ним особі. Інформація про відмову у прийнятті для оформлення електронної митної декларації надсилається декларанту електронним повідомленням, засвідченим електронним цифровим підписом посадової особи митного органу.

Таким чином, картка відмови у прийнятті митної декларації та у митному оформленні (випуску) товарів є документом, що формалізує негативне для декларанта рішення посадової особи органу доходів і зборів про завершення процедури декларування товарів, заявлених до митного оформлення на підставі конкретної митної декларації.

Стаття 24 Митного кодексу України гарантує кожній особі право оскаржити рішення, дії або бездіяльність митних органів, їх посадових осіб та інших працівників, якщо вважає, що цими рішеннями, дією або бездіяльністю порушено її права, свободи чи інтереси.

Суд наголошує, що Європейський суд з прав людини у рішенні від 10 лютого 2010 року у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі Конвенція) зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. У справі "Трофимчук проти України" ЄСПЛ також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не можна розуміти як вимогу детально відповідати на кожен довід. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Відповідно до пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Наведене дає підстави для висновку, що доводи скаржника у кожній справі мають оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості у рамках відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду. Деякі аргументи не можуть бути підставою для надання детальної відповіді на такі доводи.

Усі інші аргументи сторін вивчені судом, однак є такими, що не потребують детального аналізу у судовому рішенні, оскільки вищенаведених висновків суду не спростовують.

У ході розгляду справи суд надав оцінку усім обставинам справи, котрі мають юридичне значення для правильного вирішення спору та здатні вплинути на результат вирішення спору. Інші доводи сторін висновки суду не спростовують.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на те, що відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, не доведено правомірності вчинених ним дій, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Розподіл судових витрат здійснюється відповідно до ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст. 8, 9, 10, 19, 72-77, 90, 139, 241-246, 250, 255, 257, 258, 262, 278 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково - виробниче об`єднання "Ю Бі Сі - ПРОМО" (, вул. Селянська, буд. 110, м. Харків, 61157) до Харківської митниці (, вул. Короленка, буд. 16 Б, м. Харків, 61003) про визнання протиправними та скасування рішення, картки відмови задовольнити в повному обсязі.

Визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів № UA807000/2022/000422/2 від 27.12.2022р., яким збільшено розмір митних платежів на суму 463 583, 21 грн. (чотириста шістдесят три тисячі п`ятсот вісімдесят три грн. 21 коп.).

Визнати протиправним та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA807200/2022/000239 від 27.12.2022р.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Харківської митниці (, вул. Короленка, буд. 16 Б, м. Харків, 61003) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково - виробниче об`єднання "Ю Бі Сі - ПРОМО" (, вул. Селянська, буд. 110, м. Харків, 61157) суму судового збору у розмірі 9637,75 грн. (дев`ять тисяч шістсот тридцять сім гривень сімдесят п`ять копійок).

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 25 квітня 2023 року.

Суддя Н.А. Полях