Справа № 420/9164/21
Суддя: Радишевська О.Р.
Дата ухвалення: 2023-04-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

24 квітня 2023 року

м. Київ

справа №420/9164/21

адміністративне провадження №К/990/11781/23

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду (далі - Суд):

судді-доповідача - Радишевської О.Р.,

суддів - Кашпур О.В., Уханенка С.А.,

перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 23 лютого 2022 року у справі №420/9164/21 за позовом ОСОБА_1 до Одеської обласної прокуратури, Офісу Генерального прокурора, Першої кадрової комісії обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих) про визнання протиправними та скасування рішення, наказу, поновлення в органах прокуратури та на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до суду з позовом до Одеської обласної прокуратури, Офісу Генерального прокурора, Першої кадрової комісії обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих), в якому просив:

- визнати протиправними та скасувати рішення № 60 від 23 листопада 2020 року Першої кадрової комісії про неуспішне проходження атестації прокурором Одеської місцевої прокуратури №4 Одеської області ОСОБА_1 ;

- визнати протиправними та скасувати наказ виконуючого обов`язки керівника Одеської обласної прокуратури № 3035к від 23 грудня 2020 року про звільнення ОСОБА_1 з посади прокурора Одеської місцевої прокуратури № 4 Одеської області та з органів прокуратури на підстав п. 9 ч. 1 ст. 51 Закону України "Про прокуратуру" з 30 грудня 2020 року;

- поновити його в органах прокуратури на посаді прокурора Одеської місцевої прокуратури № 4 Одеської області або на посаді, що є рівнозначною (рівноцінною) в Суворовській окружній прокуратурі міста Одеси з 30 грудня 2020 року;

- стягнути з Одеської обласної прокуратури на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу з 30 грудня 2020 року по день винесення судом рішення про поновлення на посаді.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 15 листопада 2021 року позов задоволено частково:

- визнано протиправним та скасовано рішення №60 від 23.11.2020 Першої кадрової комісії обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих) про неуспішне проходження атестації прокурором Одеської місцевої прокуратури №4 Одеської області ОСОБА_1 ;

- визнано протиправним та скасовано наказ виконуючого обов`язки керівника Одеської обласної прокуратури №3035к від 23.12.2020 про звільнення ОСОБА_1 з посади прокурора Одеської місцевої прокуратури №4 Одеської області та з органів прокуратури на підставі пункту 9 частини першої статті 51 Закону України "Про прокуратуру" з 30 грудня 2020 року;

- поновлено ОСОБА_1 в органах прокуратури на посаді прокурора Одеської місцевої прокуратури №4 Одеської області з 30 грудня 2020 року;

- стягнуто з Одеської обласної прокуратури на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 354582,40 грн.

- у задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 23 лютого 2022 року рішення Одеського окружного адміністративного суду від 15 листопада 2021 року скасовано та ухвалено нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовлено повністю.

Ухвалами Верховного Суду від 28 квітня 2022 року та 12 серпня 2022 року касаційні скарги ОСОБА_1 на постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 23 лютого 2022 року у справі №420/9164/21 були повернути скаржнику.

03 квітня 2023 року до Суду вчергове надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 23 лютого 2022 року у справі №420/9164/21.

За правилами частини першої статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.

Проаналізувавши доводи касаційної скарги та додані до неї матеріали, Суд дійшов висновку про необхідність залишення її без руху з таких підстав.

Статтею 329 КАС України передбачено, що касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється із дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів із дня вручення йому такого судового рішення.

Строк на подання касаційної скарги також може бути поновлений у разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною п`ятою статті 333 цього Кодексу.

З оскаржуваної постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду встановлено, що її прийнято у відкритому судовому засіданні 23 лютого 2022 року та повний текст виготовлено 28 лютого 2022 року.

За таких обставин останнім днем строку на її касаційне оскарження є 30 березня 2022 року.

Касаційну скаргу направлено на до Суду засобами поштового зв`язку 31 березня 2023 року, тобто з пропуском строку на касаційне оскарження.

У касаційній скарзі заявник просить поновити пропущений процесуальний строк, посилаючись на те, що оскаржуване рішення суду апеляційної інстанції він отримав 21 березня 2022 року. Також скаржник зазначає, що вперше касаційну скаргу ним було подано до суду в межах строку, передбаченого статтею 329 КАС України. Проте вказана касаційна скарга та повторно подана касаційна скарга були повернуті йому Верховним Судом. Скаржник також просить Суд урахувати, запровадження на території України воєнного стану є непереборною та об`єктивною перешкодою, що не залежала від його волі та унеможливила своєчасне подання касаційної скарги. За наведених обставин скаржник просить поновити процесуальний строк на касаційне оскарження.

Перевіряючи наведені заявником підстави для поновлення пропущеного процесуального строку, Суд зазначає, що підстави пропуску строку касаційного оскарження можуть бути визнані поважними, а строк поновлено лише у разі, якщо вони пов`язані з непереборними та об`єктивними перешкодами, труднощами, які не залежать від волі особи та унеможливили своєчасне, тобто у встановлений законом процесуальний строк, подання касаційної скарги.

Питання поважності причин пропуску процесуального строку оцінюються судом на власний розсуд, в кожному конкретному випадку, з урахуванням обставин справи і належних доказів поважності пропуску процесуального строку на оскарження.

Приписами статті 44 КАС України встановлено обов`язок учасників справи добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки, зокрема виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки, а також виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом (пункти шостий, сьомий частини п`ятої цієї статті).

Наведеними положеннями КАС України чітко окреслено характер процесуальної поведінки, який зобов`язує учасників справи діяти сумлінно, тобто проявляти добросовісне ставлення до наявних у них прав і здійснювати їх реалізацію таким чином, щоб забезпечити неухильне та своєчасне (без суттєвих затримок та зайвих зволікань) виконання своїх обов`язків, встановлених законом або судом, зокрема щодо дотримання строку касаційного оскарження, а також належного оформлення касаційної скарги.

З урахуванням викладеного, Суд зауважує, що неодноразове повернення касаційної скарги не є безумовною підставою для поновлення строку на касаційне оскарження. Крім того, обставини, за яких суд касаційної інстанції вже повертав попередні касаційні скарги, були безпосередньо пов`язані з організаційною діяльністю заявника (неналежне оформлення).

Суд наголошує, що, зважаючи на значний пропуск строку на касаційне оскарження (майже рік), клопотання скаржника про його поновлення не можна вважати обґрунтованим, оскільки неодноразове невиконання вимог процесуального закону щодо належного оформлення касаційної скарги, та, як наслідок, повернення її заявнику не є поважною причиною пропуску такого строку, адже є такою, що залежить виключно від волі особи, яка подає касаційну скаргу, а тому не надає такій особі права у будь-який необмежений час після сплину строку касаційного оскарження реалізовувати право на оскарження судового рішення повторно.

Суд також критично оцінює доводи заявника, що запровадження на території України воєнного стану є непереборною та об`єктивною перешкодою, що не залежала від його волі та унеможливила своєчасне подання касаційної скарги.

Суд зазначає, що виключно посилання на введення воєнного стану на території України не може бути поважною причиною для поновлення строку на подання касаційної скарги без зазначення конкретних обставин, які вплинули на своєчасність звернення до Верховного Суду та без надання відповідних доказів того, як саме введення військового стану вплинуло обумовило пропуск строку на подання касаційної скарги безпосередньо заявником.

Крім того, як встановлено Судом та вбачається з матеріалів цієї касаційної скарги позивач вже двічі звертався з касаційною скаргою у цій справі, проте через відсутність належних обґрунтувань підстав касаційного оскарження Верховним Судом було повернуто відповідні касаційні скарги.

Водночас заявником не наведено жодних непереборних та об`єктивних перешкод або труднощів, які не залежали його від волі та унеможливили подання касаційної скарги у період з вересня 2022 року по 31 березня 2023 року, що були б підтверджені належними доказами.

З урахуванням наведеного Суд не вбачає підстав визнавати поважними причини пропуску строку на касаційне оскарження.

Відповідно до частини другої статті 332 КАС України до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, установлених статтею 330 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.

Відповідно до частини третьої статті 332 КАС України касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 329 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, указані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строків або вказати інші підстави для поновлення строку.

За таких обставин, відповідно до норм статей 169, 332 КАС України, касаційна скарга підлягає залишенню без руху із установленням скаржнику строку для усунення її недоліку шляхом надіслання до суду касаційної інстанції: заяви про поновлення строку на касаційне оскарження із зазначенням інших підстав для його поновлення і надіслання відповідних доказів на підтвердження викладених у заяві обставин.

Керуючись статтями 44, 169, 248, 332 КАС України, Суд

УХВАЛИВ:

Визнати неповажними підстави пропуску строку ОСОБА_1 на касаційне оскарження постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 23 лютого 2022 року у справі №420/9164/21.

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 23 лютого 2022 року у справі №420/9164/21залишити без руху.

Надати скаржнику строк у десять днів із дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліку касаційної скарги, зазначеного у мотивувальній частині ухвали.

Роз`яснити, що у разі невиконання вимог цієї ухвали в установлений судом строк касаційна скарга буде повернута.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та не може бути оскаржена.

Суддя-доповідач: О.Р. Радишевська

Судді: О.В. Кашпур

С.А. Уханенко