Справа № 755/5412/23
Суддя: Яровенко Н. О.
Дата ухвалення: 2023-04-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №:755/5412/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" квітня 2023 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Яровенко Н.О.

при секретарі Локотковій І.С.,

за участі сторін та учасників процесу

представника позивача Мельника М.М.,

відповідача ОСОБА_1,

представника відповідача Воробей П.О.

перекладача Паша-Заде Джавід Ровшан Огли

розглянувши у порядку спрощеного провадження у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва адміністративну справу за позовною заявою Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київської області до громадянина Азербайджанської Республіки ОСОБА_1 про затримання з метою забезпечення примусового видворення,

в с т а н о в и в:

Позивач, ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області, звернувся до суду з позовом до громадянина Азербайджанської Республіки ОСОБА_1 про затримання з метою забезпечення примусового видворення.

Позовні вимоги мотивовано тим, що 24.04.2023 року співробітниками Деснянського ГУ НП в м. Києві виявлено громадянина Азербайджанської Республіки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який порушив законодавство України про правовий статус іноземців та осіб без громадянства, а саме: проживав без документів, які б надавали йому право на проживання на території Україні на визначений строк та не виконав рішення про примусове повернення з України. З пояснень відібраних у Відповідача вбачається, що в останнє він прибув до України 02.03.2020 року з приватною метою перетнувши державний кордон через пункт пропуску «Нові Яриловичі». Раніше відповідача було документовано посвідкою на тимчасове проживання в Україні № НОМЕР_1 від 28.02.2019 строком дії до 27.02.2020. 03.02.2020 відповідач звернувся із заявою на обмін посвідки на тимчасове проживання, однак йому було відмовлено в оформлені документу. Будь-яких інших дій для легалізації факту свого перебування на території України не вживав. Вище викладене свідчить про те, що відповідач порушив вимоги статті 4 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства». В період з 13.01.2021 по 20.06.2022 Відповідач відбував покарання у Старобабанівській ВК-92, про що свідчить довідка про звільнення серії ЧРК № 10491. За порушення правил перебування іноземних громадян на території України, 22.06.2022 року, працівниками Уманського відділу УДМС у Черкаській області стосовно відповідача було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 203 Кодексу України про адміністративні правопорушення та винесено постанову про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу. Разом з цим, 22.06.2022 року, працівниками Уманського відділу УДМС у Черкаській області відносно Відповідача було прийнято рішення про його примусове повернення до країни походження або третьої країни та зобов`язано залишити територію України не пізніше 21.07.2022 року. При цьому, в той же день, у Відповідача було відібрано розписку про отримання зазначеного вище рішення, в якій він зобов`язався залишити територію України не пізніше 21.07.2022 року.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, наполягав на їх задоволенні в повному обсязі з підстав зазначених в позовній заяві.

Відповідач та його представник в судовому засіданні заперечували щодо задоволення позовних вимог в повному обсязі та просили відмовити в позові.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, відповідача та його представника, дослідивши подані сторонами докази, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується адміністративний позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступного висновку.

Відповідно до статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних та юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку у тому числі органів державної влади. У справах щодо оскарження рішень суди перевіряють чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Суд вирішує справи на підставі Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Перевіряючи обставини справи судом встановлено, що 21.04.2023 року під час несення служби на КП «Броварський,32А» працівниками Деснянського ГУ НП в м. Києві було зупинено для перевірки документів виявлено громадянина Азербайджанської Республіки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . В ході перевірки документів було виявлено, що відповідач порушує вимоги міграційного законодавства.

Так, 24.04.2023 року працівниками ЦМУ ДМС в м. Києві та Київській області було затримано відповідача для з`ясування причин та обставин правопорушення і умов, що йому сприяли, у порядку ч. 2 ст. 263 Кодексу України про адміністративні правопорушення, строком на 72 години та поміщено до Волинського пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства ДМС України, які незаконно перебувають в Україні.

Так, позивач звертаючись до суду з даним позовом зазначає, що відповідач не маючи документів, які б підтверджували законне перебування на території України, порушив Закон України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства».

З матеріалів справи вбачається, що відповідач ОСОБА_1 був документований посвідкою на тимчасове проживання № НОМЕР_1 від 28.12.2019 року строком дії до 27.02.2020 року.

03.02.2020 року відповідач звернувся із заявою на обмін посвідки на тимчасове проживання, однак йому було відмовлено в оформлені документу.

В судовому засіданні встановлено, що рішення щодо відмови в обміні посвідки до суду не оскаржував.

З паспорту громадянина Азербайджанської Республіки ОСОБА_1 вбачається, що 02.08.2018 року відносно нього також приймалося рішення про примусове повернення до країни походження.

Згідно відомостей про осіб, які перетнули державний кордон ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перетнув державний кордон Україні через КПП «Нові Яриловичі», 02.03.2020 року в напрямку в`їзду в Україну. Після чого будь-які дані стосовно виїзду відповідача з території України в базі «Аркан» відсутні, що свідчить про порушення відповідачем міграційного законодавства України.

З довідки про звільнення від 22.06.2022 року вбачається, що ОСОБА_1 був засуджений Деснянським районним судом м. Чернігова до 2 років позбавлення волі. З 13.01.2021 року по 22.06.2022 року він відбував покарання у Старобабанівській ВК-92.

Отже, судом встановлено, що відповідач без законних підстав перебував на території України з 03.02.2020 року по 13.01.2021 року та з 22.06.2022 року по сьогоднішній день.

22.06.2022 року завідувачем сектором ОЗНМРВ Уманського відділу УДМС у Черкаській області Панасюком Р.В. за результатами розгляду матеріалів прийнято рішення про примусове повернення до країни походження або третьої країни, громадянина Азербайджанської Республіки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зобов`язано його покинути територію України у термін до 21.07.2022 року.

Зі змісту вказаного рішення убачається, що громадян Азербайджанської Республіки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 прибув на територію України 02.03.2020 року, перетнувши кордон через КПП «Нові Яриловичі» та на даний час знаходиться в Україні понад встановлений термін. За вказане правопорушення ОСОБА_1 був притягнутий працівниками Уманського відділу УДМС до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 203 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 3400 грн.

В даному рішенні зазначено, що відповідач не потребує перекладача, з правом на оскарження рішення в судовому порядку ознайомлений.

Судом встановлено, що рішення про примусове повернення до країни походження або третьої країни від 22.06.2022 року прийняте відносно ОСОБА_1 в судовому порядку не оскаржувалося. Отже, будучи достовірно обізнаним щодо необхідності покинути територію України в строк до 21.07.2022 року, відповідач добровільно не виконав рішення про примусове повернення до країни походження або третьої країни.

При затриманні відповідач надав паспортний документ громадянина Азербайджанської Республіки.

Вирішуючи даний спір у справі, суд виходить з наступного правового регулювання.

Правовий статус іноземців та осіб без громадянства, які перебувають в Україні, порядок їх в`їзду в Україну та виїзду з України визначається Законом України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства».

Відповідно до п. 7 ст. 1 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземці та особи без громадянства, які перебувають на території України на законних підставах - це іноземці та особи без громадянства, які в установленому законодавством чи міжнародним договором України порядку в`їхали в Україну та постійно або тимчасово проживають на її території або тимчасово перебувають в Україні.

Відповідно до ч. 3 ст. 3 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземці та особи без громадянства зобов`язані неухильно додержуватися Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей, інтереси суспільства та держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», в`їзд в Україну та виїзд іноземців та осіб без громадянства з України здійснюється за паспортним документом за наявності відповідної візи, якщо інший порядок в`їзду та виїзду не встановлено законодавством чи міжнародним договором України. За правилами ч. ч. 1, 2 ст. 16 цього Закону, реєстрація іноземців та осіб без громадянства, які в`їжджають в Україну, здійснюється в пунктах пропуску через державний кордон України органами охорони державного кордону. Відмітка про реєстрацію іноземця або особи без громадянства в паспортному документі та/або імміграційній картці або інших передбачених законодавством України документах дійсна на всій території України незалежно від місця перебування чи проживання іноземця або особи без громадянства на території України.

Приписи ч. 1 ст. 26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» визначають, що іноземець або особа без громадянства можуть бути примусово повернуті в країну походження або третю країну, якщо їх дії порушують законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства або суперечать інтересам забезпечення національної безпеки України чи охорони громадського порядку, або якщо це необхідно для охорони здоров`я, захисту прав і законних інтересів громадян України за рішенням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органу Служби безпеки України або органу охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України), з подальшим повідомленням протягом 24 годин прокурору про підстави прийняття такого рішення. У рішенні про примусове повернення зазначається строк, протягом якого іноземець або особа без громадянства повинні виїхати з України. Зазначений строк не повинен перевищувати 30 днів з дня прийняття рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів, його територіальні органи та територіальні підрозділи, органи охорони державного кордону або органи Служби безпеки України можуть приймати рішення про примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства, якщо такі особи затримані за незаконне перетинання (спробу незаконного перетинання) державного кордону України або є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятиметься від виконання рішення про примусове повернення, або якщо така особа не виконала у встановлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення, а також в інших передбачених законом випадках.

Відповідно до пп. «f» п. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом, зокрема, законного арешту або затримання особи з метою запобігання її недозволеному в`їзду в країну чи особи, щодо якої провадиться процедура депортації або екстрадиції.

Згідно абз. 1 ч. 4 ст. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування на території України, затримані в установленому порядку та підлягають примусовому видворенню за межі України, у тому числі прийняті відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, розміщуються в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, протягом строку, необхідного для їх ідентифікації та забезпечення примусового видворення (реадмісії) за межі України, але не більш як на вісімнадцять місяців.

За правилами п. 1 ч. 1 ст. 289 КАС України за наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якої подано адміністративний позов про примусове видворення, ухилятиметься від виконання рішення про її примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення чи реадмісії відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію або якщо існує ризик її втечі, а так само у разі відсутності в іноземця або особи без громадянства, яка вчинила порушення законодавства України з прикордонних питань або про правовий статус іноземців, документа, що дає право на виїзд з України, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальним органом чи підрозділом, органом охорони державного кордону або Служби безпеки України подається до місцевого загального суду як адміністративного суду за місцезнаходженням цих органів (підрозділів) або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, позовна заява про застосування судом до іноземця або особи без громадянства одного з таких заходів - затримання іноземця або особи без громадянства з метою ідентифікації та (або) забезпечення видворення за межі території України.

Згідно ч. 11 ст. 289 КАС України строк затримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, становить шість місяців. За наявності умов, за яких неможливо ідентифікувати іноземця або особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи у зазначений строк або прийняти рішення за заявою про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, цей строк може бути продовжений, але не більш як на вісімнадцять місяців.

Під час розгляду справи судом не встановлено обставин, які б підтверджували, що існують передбачені ст.4 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» підстави для перебування іноземця на території України, натомість стороною відповідача також не доведено протилежного.

Аналізуючи вказане, суд зазначає, що підставою для затримання іноземця або особи без громадянства з метою забезпечення видворення за межі території України є невиконання в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухиляється від виконання такого рішення, та існує ризик його втечі.

Таким чином, враховуючи що відповідач в добровільному порядку не виконав рішення про примусове повернення до країни походження або третьої країни, що свідчить про ухилення від виконання рішення про примусове видворення, та існує ризик його втечі, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтований та підлягає задоволенню.

Підстав для застосування щодо відповідача положень Закону України «Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту» в судовому засіданні не встановлено.

Згідно з ч.ч. 11, 13 ст.289 КАС України строк затримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, становить шість місяців. За наявності умов, за яких неможливо ідентифікувати іноземця або особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи у зазначений строк або прийняти рішення за заявою про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, цей строк може бути продовжений, але не більш як на вісімнадцять місяців.

Враховуючи вище зазначене, суд приходить до висновку, що відповідач на момент його затримання 24.04.2023 року перебував на території України нелегально, без документів, які б надавали йому законне право перебування в України, що, у сукупності з встановленими вище обставинами, породжує обґрунтовані сумніви щодо наявності у відповідача наміру добровільно залишити територію України.

Викладені обставини у розрізі викладених вище мотивів та з урахуванням положень п. 1 ч. 1 ст. 289 КАС України дають підстави для задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Враховуючи вищевикладене, керуючись Законом України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», статей 2, 4, 5, 6, 194, 211, 217, 241, 245, 246, 289 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

у х в а л и в:

Позовну заяву Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області (, адреса: 02152, м. Київ, вул. Березняківська, 4-А) до громадянина Азербайджанської Республіки ОСОБА_1 про затримання з метою забезпечення примусового видворення задовольнити.

Затримати громадянина Азербайджанської Республіки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою забезпечення примусового видворення строком на 6 (шість) місяців.

На час апеляційного оскарження іноземці або особи без громадянства, у яких відсутні документи, що дають право на виїзд з України, продовжують утримуватися у спеціально обладнаних для цих цілей приміщеннях органів (підрозділів) охорони державного кордону чи Служби безпеки України або в пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні.

Відповідно до ч. 16 ст. 289 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н.О. Яровенко