Справа № 520/1902/23
Суддя: Зінченко А.В.
Дата ухвалення: 2023-04-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

26 квітня 2023 року № 520/1902/23

Харківський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Зінченко А.В., розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ОВІС ТРЕЙД" (вул. Клочківська, буд. 98-А,м. Харків,61000, ) до Північного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків, утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України (вул. Благовіщенська, буд. 30, м. Харків, 61052, ) про визнання протиправним та скасування рішення,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому після уточнення позовних вимог просив суд:

-визнати протиправним та скасувати Рішення/попереднього рішення щодо можливості чи неможливості своєчасного виконання платником податків свого податкового обов`язку від 20 жовтня 2022 року.

-зобов`язати Північне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків, утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України прийняти Рішення, яким встановити неможливість своєчасного виконання ТОВ Овіс трейд свого податкового обов`язку.

-покласти на Відповідача витрати по оплаті судового збору та витрати на правничу допомогу (надання правових послуг) в сумі 10000грн. (десять тисяч гривень 00 коп.).

В обґрунтування позовних вимог позивач вказав наступне.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Овіс трейд» (Позивач) 07.07.2022 року та повторно 30 вересня 2022 року звернулось до Північного межрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків (Відповідач) з повідомленням № 07/07-22-1 від 07.07.2022, що з причин, що не залежать від Позивача, він не має можливості ведення господарської діяльності належним чином, складати та надавати звітність, своєчасно виконувати податкові обов`язки Щодо дотримання термінів сплати податків та зборів.

Відповідач, розглянувши зазначену Заяву, 20 жовтня 2022 року було винесене Рішення/попереднє рішення щодо можливості чи неможливості своєчасного виконання платником податків свого податкового обов`язку, яким було відмовлено в задоволенні поданої заяви та яким визначено, що Позивач мав можливість своєчасно виконувати податкові зобов`язання.

Позивач вважає, що вищезазначене податкове рішення є повністю неправомірним, винесеними в порушення законодавства та є такими, що порушує законні права та охороняючи законом інтереси, а тому звернувся до суду за захистом своїх прав та інтересів.

Надаючи правову оцінку вищенаведеному суд вказує наступне.

При дослідженні наданих матеріалів судом встановлено, що ТОВ «ОВІС ТРЕЙД» (Позивач) на виконання вимог діючого законодавства України перший раз 07.07.2022 року та повторно 30 вересня 2022 року, тобто в строки, що встановлені діючим законодавством України, подало повідомлення із додаванням ПІДТВЕРДЖУЮЧИХ ДОКУМЕНТІВ, ЩО ВИЗНАЧЕНІ ЗАКОНОДАВСТВОМ України, документів про наступне:

ТОВ «ОВІС ТРЕЙД» з метою розміщення офісу орендувало приміщення у ТОВ «ОВІС» за адресою: м.Харків, вул. Чкалова,2Г, де знаходилась бухгалтерія підприємства та зберігались всі документи, що підтверджено копією договору оренди .

В результаті російської військової агресії проти нашої країни і бойових дій на території міста Харкова вибухами було пошкоджено будівлю за адресою: м.Харків, вул. Чкалова,2Г та як наслідок майно та документи, в тому числі первинні, що належать ТОВ «ОВІС ТРЕЙД» та знаходились в зазначеній будівлі, а також й обладнання, на якому здійснювався бухгалтерський облік підприємства, що підтверджено копією Акту пожежі.

По даному факту були подані заяви про злочин до органів поліції та прокуратури, в результаті чого ТОВ «Овіс трейд» визнано потерпілою стороною у кримінальному провадженні, що також підтверджено копією пам`ятки та протоколу допиту .

Також податковому органу було повідомлено, що із офісної будівлі неможливо вивезти первинні документи та неможливо приступити до відновлення роботи Товариства по веденню господарської діяльності в повному обсязі, не кажучи про складання та своєчасне подання звітності, та належне виконання податкових зобов`язань, в тому числі своєчасну реєстрацію податкових накладних.

Відповідно до частини 1 розділу III Порядку контролюючий орган у разі потреби може звертатися до компетентних органів щодо додаткового підтвердження обставин, викладених у заяві платника податків та відповідних документах.

Обов`язок доведення щодо можливості чи неможливості платником податків своєчасно виконати свій податковий обов`язок покладається на контролюючий орган. Контролюючий орган встановлює причинно-наслідковий зв`язок між обставинами непереборної сили (форс-мажорними обставинами), що сталися в результаті збройної агресії Російської Федерації, безпосереднім впливом таких обставин саме на такого платника та можливістю виконання ним податкового обов`язку станом на дату, на яку припадає граничний термін виконання такого обов`язку, та керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу приймає вмотивоване рішення щодо можливості чи неможливості своєчасного виконання платником податків свого податкового обов`язку (далі - Рішення).

Верховний Суд у постанові від 15 грудня 2021 року у справі № 1840/2970/18 зазначає, що одним із критеріїв оцінювання судами рішень, дій та бездіяльності суб`єктів владних повноважень є прийняття ними рішень обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії). Цей критерій відображає принцип обґрунтованості рішення або дії. Він вимагає від суб`єкта владних повноважень враховувати як обставини, на обов`язковість урахування яких прямо вказує закон, так і інші обставини, що мають значення у конкретній ситуації. Для цього він має ретельно зібрати і дослідити матеріали, що мають доказове значення у справі, наприклад, документи, пояснення осіб, висновки експертів тощо. Суб`єкт владних повноважень повинен уникати прийняття невмотивованих висновків, обґрунтованих припущеннями, а не конкретними обставинами. Несприятливе для особи рішення повинно бути вмотивованим.

З даного приводу суд зазначає, що контролюючим органом порушено не тільки принцип обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень, а й частину 1 розділу III Порядку, оскільки в рішенні не визначено конкретних підстав та документів, які не було подано Позивачем на підтвердження зазначеної у заяві підстави (підстав) неможливості виконання платниками податків податкових обов`язків.

Зважаючи на наявність передбачених законодавством документів, які свідчать про неможливість виконання податкового зобов`язання, та на те, що такі документи були надані контролюючому органу, останній не мав правових підстав для відмови Позивачу.

Вживання податковим органом загального посилання на Порядок, без наведення відповідного підпункту, є неконкретизованим та призводить до необґрунтованого обмеження права платника податків бути повідомленим про необхідність надання документів за вичерпним переліком необхідного для податкового органу, а не будь-яких на власний розсуд. Відтак, невиконання податковим органом законодавчо встановлених вимог щодо змісту, форми, обґрунтованості та вмотивованості акта індивідуальної дії призводить до його протиправності.

Аналогічна правова позиція вже неодноразово висловлювалась Верховним Судом, зокрема, у постановах від 21.05.2019 по справі № 0940/1240/18, від 10.04.2020 у справі №819/330/18 та від 18.06.2020 у справі № 824/245/19-а.

Більш того, даний перелік не є вичерпним, адже кожна ситуація індивідуальна, проте податковим органом узагальнено ситуацію яка склалась у Позивача.

В той же час, суд вказує, що вказане рішення контролюючого органу є, відповідно до пункту 19 частини першої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України, індивідуальними актами.

При цьому, такий акт, виданий суб`єктом владних повноважень документ, прийнятий з метою реалізації положень нормативно-правового акта (актів) щодо конкретної життєвої ситуації, не містить загальнообов`язкових правил поведінки та стосується прав і обов`язків чітко визначеного суб`єкта (суб`єктів), якому він адресований.

Загальною рисою, яка відрізняє індивідуальні акти є їх виражений правозастосовний характер.

Головною рисою таких актів є їхня конкретність (гранична чіткість), а саме: чітке формулювання конкретних юридичних волевиявлень суб`єктами адміністративного права, які видають такі акти; розв`язання за їх допомогою конкретних, а саме індивідуальних, справ або питань, що виникають у сфері державного управління; чітка визначеність адресата, конкретної особи або осіб; виникнення конкретних адміністративно-правових відносин, обумовлених цими актами; чітка відповідність такого акта нормам чинного законодавства.

Натомість, Відповідач обмежився лише загальною оцінкою наданих позивачем документів, без доведення до відома Позивача, що подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності зазначеної у них інформації, а тому рішення прийняте Відповідачем ніяк не обґрунтовано, прийнято без урахування всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, а отже Відповідач діяв не у спосіб, який визначено чинним законодавством, що є підставою для скасування такого рішення суб`єкта владних повноважень.

Згідно з частинами першою та другою статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Відповідно до частин першої, другої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд, відповідно до статті 90 КАС України, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд вказує, що згідно з вимогами ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з ме тою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтер есів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів влад них повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень тау спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5)добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім фор мам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, протягом розумного строку.

Статтею 6 Кодексу адміністративного судочинства визначено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Таким чином, проаналізувавши наведене, суд вважає за необхідне вказати, що позовні вимоги є обґрунтованими, підтверджені нормативно та документально, а тому є такими, що підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 19 Конституції України, ст.ст. 243, 244, 245, 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати Рішення/попереднього рішення щодо можливості чи неможливості своєчасного виконання платником податків свого податкового обов`язку від 20 жовтня 2022 року.

Зобов`язати Північне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків, утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України прийняти Рішення, яким встановити неможливість своєчасного виконання Товариством з обмеженою відповідальністю Овіс трейд свого податкового обов`язку.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Північного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків, утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України (вул. Благовіщенська, буд. 30,м. Харків, 61052, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ОВІС ТРЕЙД" (вул. Клочківська, буд. 98-А,м. Харків,61000, ) сплачений судовий збір в сумі 2481 (дві тисячі чотириста вісімдесят одну) грн.00 коп.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду у відповідності до ст. 295 цього Кодексу.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Зінченко А.В.