Справа № 160/5406/23
Суддя: Прудник Сергій Володимирович
Дата ухвалення: 2023-04-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 квітня 2023 року Справа № 160/5406/23
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіПрудника С.В.
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою Головного управління ДПС у Дніпропетровській області до публічного акціонерного товариства «Озеленитель» про стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків,-
20.03.2023 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла сформована 19.03.2023 через систему «Електронний суд» позовна заява Головного управління ДПС у Дніпропетровській області до публічного акціонерного товариства «Озеленитель», в якій позивач просить суд:
В обґрунтування позову позивач посилається на те, що ПАТ «Озеленитель» на даний час має податковий борг у сумі 493 770,05 грн. Позивач вказує, що відповідно до податкового законодавства України передбачено, що податковим обов`язком визнається обов`язок платника податків обчислити, задекларувати та сплатити суму податку та збору в порядку та в строки визначеними Податковим кодексом України. За невиконання або неналежне виконання податкового обов`язку платник податків несе відповідальність. В інтегрованих картках платника податків станом на теперішній час обліковується податковий борг. Тому позивач вказує, що з урахуванням вимог ст. ст. 56, 57 Податкового кодексу України, у зв`язку з несплатою у встановлені строки донарахованих сум, грошові зобов`язання набули статусу податкового боргу.
Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 261 КАС України відзив подається протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення відповідачу ухвали про відкриття провадження у справі. Позивач має право подати до суду відповідь на відзив, а відповідач заперечення протягом строків, встановлених судом в ухвалі про відкриття провадження у справі.
Публічним акціонерним товариством «Озеленитель» у строк, встановлений судом, відзив на позовну заяву наданий не був.
За відомостями з витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.03.2023 року зазначена вище справа розподілена та 21.03.2023 року передана судді Пруднику С.В.
Ухвалою суду від 27.03.2023 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у даній адміністративній справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
Згідно з ч. 2 ст. 257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.
Враховуючи положення ч.4 вказаної статі, суд вважає за можливе здійснити розгляд справи №160/5406/23 у спрощеному провадженні.
Справа розглянута в межах строку розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, встановленого статтею 258 Кодексу адміністративного судочинства України - в межах шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.
Дослідивши всі документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що на обліку у ГУ ДПС у Дніпропетровській області як платник податків перебуває публічне акціонерне товариство «Озеленитель» та має не заявлений до суду податковий борг у розмірі 493 770,05 грн.
Заборгованість по орендній платі з юридичних осіб виникла у зв`язку з несплатою відповідачем у встановлені терміни сум грошових у сумі 488 796,10 грн., згідно:
- нарахованої пені у сумі 138 332,73 грн.
Означені податкові повідомлення-рішення перебували в судовому оскаржені відповідно до судової справи №804/3129/18.
Так, за реплікацією «Діловодство спеціалізованого суду» установлено, що з 19.02.2018 року по 27.02.2018 року працівниками ДПІ у Шевченківському районі м. Дніпра проведено документальну невиїзну позапланову перевірку ПАТ Озеленитель з питань повноти нарахування орендної плати за земельні ділянки, що перебувають в користуванні ПАТ «Озеленитель» на підставі укладених з Дніпропетровською міською радою договорів оренди землі, за період з 01.01.2016 року по 31.07.2017 року. Перевірка була призначена наказом № 690 від 08.02.2018 року.
- п.п.16.1.4 п.16.1 ст.16, п.286.1 п.286.2 ст.286, п.289.1 ст.289 Податкового Кодексу України від 02.12.2010 №2755-VІ (зі змінами та доповненнями), внаслідок чого встановлено заниження орендної плати за земельні ділянки, розташовані на території Самарського району, за період з 01.01.2016 року по 31.07.2017 року на суму 380223,68 грн., в тому числі за період з 01.01.2016 року по 31.12.2016 року на суму 240141,27 грн. та за період з 01.01.2017 року по 31.07.2017 року на суму 140082,41 гривень.
- п.п.16.1.4 п.16.1 ст.16, п.286.1 п.286.2 ст.286, п.289.1 ст.289 Податкового Кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VІ (зі змінами та доповненнями), внаслідок чого встановлено заниження орендної плати за земельні ділянки, розташовані на території Індустріального району, за період з 01.01.2016 року по 31.07.2017 року на суму 382,41 грн., в тому числі за період з 01.01.2016 р. по 31.12.2016 року на суму 382,41 гривень.
- п.п. 286.2 ст.268 Податкового Кодексу України від 02.12.2010 №2755-VІ (зі змінами та доповненнями), а саме не подано податкові декларації з плати за землю (орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності) до Лівобережної ОДПІ м. Дніпра ГУ ДФС у Дніпропетровській області (Самарський район) та до Лівобережної ОДПІ м. Дніпра ГУ ДФС у Дніпропетровській області (Індустріальний район) за 2016 рік та 2017 рік, відповідальність за дана порушення передбачене пунктом 120.1 статті 120 Податкового Кодексу України від 02.12.20 М] №2755-УІ (зі змінами та доповненнями).
Перевіркою було встановлено, що згідно інформації та документів, наданої відділом інформації та моніторингу земель управління земельних відносин департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради на запит від 20.02.2018 року №15/13-48, між Дніпровською міською радою та ПАТ «Озеленитель» було укладено наступні договори оренди:
ПАТ «Озеленитель» зазначило, що відповідно до державного акту № 216 від 23.03.1993 року радгоспу «Декоративні культури» (правонаступником якого є ПАТ «Озеленитель») землі сільськогосподарського призначення загальною площею 450, 78 га. були надані у постійне користування.
ПАТ «Озеленитель», як правонаступник радгоспу «Декоративні культури», відповідно до вищевказаного акту мало право користування земельними ділянками зазначеними у додатку до акту, в тому числі й тими, щодо яких були укладені договори оренди із Дніпропетровською міською радою, зазначені у акті Відповідача про виявлення порушення (неподання декларацій).
Разом з тим, рішенням Дніпропетровської міської ради № 153/6 від 18.12.2002 року було скасовано чинність акту № 216 від 23.03.1993 року.
ПАТ «Озеленитель» у позові зазначив, що у зв`язку із скасуванням акту підприємство було вимушено укласти договори із Дніпропетровською міською радою, про оренду земельних ділянок аби зберегти їх за собою для продовження ведення господарської діяльності з вирощування та культивації декоративних рослин.
Рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 21.12.2017року (набрало законної сили 09.02.2018 р.) по справі № 206/5662/17 вищевказане рішення Дніпропетровської міської ради № 153/6, в частині скасування чинності акту № 216 на право постійного користування земельною ділянкою, було визнано незаконним та скасовано, рішенням суду поновлено чинність акту № 216 від 23.03.1993 року на право постійного користування земельною ділянкою.

ПАТ «Озеленитель» звернув увагу на обставини, які вплинули на укладання договорів оренди земельних ділянок, а також висновки щодо законності дій Дніпропетровської міської ради щодо скасування чинності акту № 216 від 23.03.1993 року на право постійного користування земельною ділянкою, наведені в рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська. Зокрема, в рішенні суду зазначено: Приймаючи рішення від 18.12.02 р. № 153/5 в частині визнання таким, що втратив чинність державний акт № 216, відповідач (Дніпропетровська міська рада) перевищив повноваження, встановленні статтею 26 Закону України «Про місцеве самоврядування», і згідно з пунктом 34 частини 1 статті 26 якого до виключної компетенції пленарних засідань рад віднесено вирішення відповідно до закону питань врегулювання земельних відносин. Приймаючи оскаржуване рішення Відповідач діяв не відповідно до закону, оскільки законами України не передбачено право органів місцевого самоврядування визнавати такими, що втратили чинність, державні акти на землю. А відповідно до статті 19 Конституції України органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язанні, діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

ПАТ «Озеленитель» посилалося на те, що договори оренди земельної ділянки, які були предметом перевірки ГУ ДФС Дніпропетровської області - були укладені внаслідок порушення є нікчемними із моменту їх укладання, в зв`язку з чим у ПАТ «Озеленитель» відсутній обов`язок сплати орендної палати за землю, яка згідно акту №216 від 23.03.1993 року знаходиться у постійному користуванні позивача. Отже позивач, вважає неможливим сплату орендної плати за нікчемними правочинами, в зв`язку з чим звернувся до суду з цим адміністративним позовом про скасування податкових повідомлень-рішень № та № від 03.04.2018 року, якими ПАТ «Озеленитель» визначено грошові зобов`язання за платежем орендна плата з юридичних осіб. від 03.04.2018 року відмовлено.

Не погодившись із спірними податковими повідомленнями-рішеннями, ПАТ «Озеленитель» звернулося до суду із даною позовною заявою до ГУ ДФС у Дніпропетровській області, в якій просило суд: визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Дніпропетровській області № від 03.04.2018 року, яким збільшено грошове зобов`язання на суму: чотириста сімдесят п`ять тисяч двісті сімдесят дев`ять грн. 60 коп.; визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Дніпропетровській області № від 03.04.2018 року, яким збільшено грошове зобов`язання на суму: триста тридцять вісім тисяч триста дванадцять грн. 15 копійок.

За наслідками розгляду даної позовної заяви, рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.07.2018 року у справі № 804/3129/18 у задоволенні адміністративного позову публічного акціонерного товариства Озеленитель до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкових повідомлень-рішень № та № від 03.04.2018 року відмовлено.

Не погоджуючись із судовим рішенням від 12.07.2018 року у справі № 804/3129/18, ПАТ Озеленитель подало до суду апеляційну скаргу, яку постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 10.12.2018 року залишено без задоволення. Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.07.2018 року в адміністративній справі № 804/3129/18 залишено без змін.

Так, відповідно до розрахунку податкового боргу: 270 649,72 грн. (податкове повідомлення-рішення № від 03.04.2018 року основний платіж ) + 12151,22 грн. (податкове повідомлення-рішення № від 14.03.2018 року, штрафна санкція) + 67662,43 грн. (податкове повідомлення-рішення № від 03.04.2018 року, штрафна санкція) + 138332,73 (нарахована пеня) =488 796,10 грн.

Заборгованість по податку на додану вартість виникла у зв`язку з несплатою відповідачем у встановлені терміни сум грошових у сумі 4463,95 грн., згідно:

- податкового повідомлення-рішення № від 15.08.2017 року у сумі 170,00 грн., термін сплати 12.09.2017 року (штрафна санкція);

- податкового повідомлення-рішення № від 15.08.2017 року у сумі 1020,00 грн., термін сплати 12.09.2017 року (штрафна санкція);

- податкового повідомлення-рішення № від 22.12.2017 року у сумі 3273,95 грн., термін сплати 24.01.2018 року (штрафна санкція);

170 грн. (податкове повідомлення-рішення № від 15.08.2017 року, штрафна санкція) + 1020 грн. (податкове повідомлення-рішення № від 15.08.2017 року штрафна санкція) + 3273,95 грн. (податкове повідомлення-рішення № від 22.12.2017 року, штрафна санкція) =4463,95 грн.

Заборгованість по податку на додану вартість виникла у зв`язку з несплатою Відповідачем у встановлені терміни сум грошових у сумі 510,00 грн., згідно:

- податкового повідомлення-рішення № від 12.04.2017 року у сумі 510,00 грн., термін сплати 11.10.2017 року (штрафна санкція).

Посилаючись на наведені обставини, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд виходить із наступного.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначення вичерпного переліку податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України.

Відповідно до статті 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

За правилами підпункту 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних відносин; далі - ПК України) платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Згідно з пунктом 36.1 статті 36 ПК України податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.

Як визначено підпунктом 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 ПК України, грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Відповідно до підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України податковий борг - це сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.

За змістом пункту 56.16 статті 56 ПК України з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення.

При зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання недійсним рішення контролюючого органу грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

Згідно з пунктом 59.1 статті 59 ПК України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Отже, факт узгодження податкового зобов`язання має наслідком обов`язок платника податку сплатити таке зобов`язання у встановлений законом строк. Невиконання обов`язку зі сплати узгодженого податкового зобов`язання призводить до набуття таким зобов`язанням статусу податкового боргу, процедура стягнення якого визначається законом.

Наведене є однією із гарантій дотримання у податкових відносинах принципу правової визначеності, як складової принципу верховенства права.

Відповідно до підпункту 19-1.1.22 пункту 19-1.1 статті 19-1 ПК України до функцій контролюючих органів належить здійснення погашення податкового боргу, стягнення своєчасно не нарахованих та/або несплачених сум єдиного внеску та інших платежів.

Згідно з підпунктом 20.1.34 пункту 20.1 статті 20 ПК України контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Пунктом 95.1 статті 95 ПК України визначено, що контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги (пункт 95.2 статті 95 ПК України).

За правилами пункту 95.3 статті 95 ПК України, зокрема, стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Системний аналіз вищенаведених норм свідчить про те, що контролюючий орган може звернутися до адміністративного суду з позовом про стягнення податкового боргу з платників податків із дотриманням відповідних умов, встановлених пунктом 95.2 статті 95 ПК України, які надають право на примусове стягнення податкового боргу.

У контексті наведених законодавчих положень зміст матеріально-правових вимог, викладених у даному позові, зводиться до стягнення коштів з рахунків відповідача на погашення його податкового боргу.

Відповідно до п.176.1 ст.176 Податкового кодексу України платники податку зобов`язані своєчасно сплачувати узгоджену суму податкових зобов`язань, а також суму штрафних (фінансових) санкцій, нарахованих контролюючим органом, та пені, за винятком суми, що оскаржується в адміністративному або судовому порядку.

Грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності. (Підпункт 14.1.39 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України.)

Податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання. (Підпункт 14.1.175 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України.)

Згідно з п.87.1 ст.87 Податкового кодексу України джерелами самостійної сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, у тому числі ті, що отримані від продажу товарів (робіт, послуг), майна, випуску цінних паперів, зокрема корпоративних прав, отримані як позика (кредит), та з інших джерел, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею, а також суми надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів.

Сплата грошових зобов`язань або погашення податкового боргу платника податків з відповідного платежу може бути здійснена також за рахунок надміру сплачених сум такого платежу (без заяви платника) або за рахунок помилково та/або надміру сплачених сум з інших платежів (на підставі відповідної заяви платника) до відповідних бюджетів.

Пунктом 87.9 ст.87 Податкового кодексу України встановлено, що в разі наявності у платника податків податкового боргу контролюючі органи зобов`язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків. У такому ж порядку відбувається зарахування коштів, що надійдуть у рахунок погашення податкового боргу платника податків відповідно до статті 95 цього Кодексу або за рішенням суду у випадках, передбачених законом.

Таким чином, відповідач має податковий борг перед бюджетом у розмірі 493 770,05 грн., який на час розгляду справи не сплачений.

Згідно частини 1 статті 7 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого: суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів.

Таким чином, позовні вимоги Головного управління ДПС в Дніпропетровській області є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 2 ст. 139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Такі витрати позивачем у справі не понесені, а отже не підлягають стягненню з відповідача.

Керуючись ст. ст. 139, 242-243, 245-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Головного управління ДПС у Дніпропетровській області до публічного акціонерного товариства «Озеленитель» про стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків задовольнити повністю.

Стягнути до бюджету податковий борг з публічного акціонерного товариства «Озеленитель» () у розмірі 493 770,05 грн. шляхом стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків.

Судові витрати у вигляді судового збору у справі не розподіляються.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя С. В. Прудник