Справа № 932/6380/21 (2-а/932/85/22)
Суддя: Дурасова Ю.В.
Дата ухвалення: 2023-04-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
24 квітня 2023 року м. Дніпросправа № 932/6380/21 (2-а/932/85/22)
Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого судді Дурасової Ю.В.,
суддів: Божко Л.А., Лукманової О.М.,
перевіривши на відповідність вимогам Кодексу адміністративного судочинства України апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції на рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 21 грудня 2022 р. в адміністративній справі № 932/6380/21 (2-а/932/85/22) за позовом ОСОБА_1 до відповідача Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-
Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 21 грудня 2022 року позов задоволено.
16.01.2023 відповідач в підсистемі "Електронний суд" сформував апеляційну скаргу, яка зареєстрована Третім апеляційним адміністративним судом 18.01.2023.
Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 08.02.2023 року відмовлено у задоволенні клопотання про надання додаткового часу; апеляційну скаргу повернуто заявнику з огляду на невиконання вимог ухвали суду апеляційної інстанції про залишення апеляційної скарги без руху щодо сплати судового збору.
16.02.2023, відповідач через підсистему "Електронний суд" повторно подав апеляційну скаргу.
Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 27.03.2023 року визнано неповажними підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження; апеляційну скаргу залишено без руху та надано десятиденний строк, який обчислюється з дня отримання копії ухвали, для надання суду заяви про поновлення строку, в якій вказати інші підстави для поновлення строку, зокрема, зазначити дату/надати докази отримання копії ухвали про повернення апеляційної скарги від 08.02.2023 року; належним чином оформлений документа про сплату судового збору; доказ надсилання іншим учасникам справи копії апеляційної скарги та копій доданих до неї документів.
Копію ухвали разом з супровідним листом направлено на адресу апелянта. Повідомлення про вручення поштового відправлення до суду не повернулось.
11.04.2023, на виконання вказаної ували до суду апеляційної інстанції від скаржника надійшла заява про поновлення строку; платіжне доручення; доказ надсилання позивачу копії апеляційної скарги.
Наведене свідчить про обізнаність особи, яка подала апеляційну скаргу із залишенням її апеляційної скарги без руху.
Враховуючи те, що повідомлення про вручення поштового відправлення до суду не повернулось, та про обізнаність скаржника із ухвалою суду від 27.03.2023 року про залишення апеляційної скарги без руху, суд, з урахуванням п`яти днів для перебігу пошти, очікував повідомлення про вручення поштового відправлення.
Розглянувши заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження, колегія суддів апеляційного суду зазначає про наступне.
У заяві про поновлення строку апеляційного оскарження, яка надійшла на виконання ухвали суду від 27.03.2023 року про залишення апеляційної скарги без руху, апелянт вказує, що відповідач звертався з апеляційною скаргою на оскаржене рішення суду першої інстанції з дотриманням процесуального строку, проте на момент подання первинної апеляційної скарги відповідач не мав можливості сплатити судовий збір, у зв`язку з відсутністю фінансування. Ухвалою суду від 08.02.2023 апеляційну скаргу повернуто.
На виконання вимог ухвали суду від 27.03.2023 скаржник вказує, що копія ухвали про повернення апеляційної скарги надійшла на адресу УПП у Дніпропетровській області 08.02.2023, на підтвердження чого надав відповідні докази. Посилається на введення воєнного стану на території України. Просить визнати поважними причини пропуску строку та поновити такий строк.
З цього приводу колегія суддів зазначає наступне.
У пункті 74 рішення Європейського Суду з прав людини "Лелас проти Хорватії" Суд звертав увагу на те, що "держава, чиї органи влади не дотримувалися своїх власних внутрішніх правил та процедур, не повинна отримувати вигоду від своїх правопорушень та уникати виконання своїх обов`язків. Іншими словами, ризик будь-якої помилки, зробленої органами державної влади, повинна нести держава, а помилки не повинні виправлятися за рахунок зацікавленої особи, особливо якщо при цьому немає жодного іншого приватного інтересу".
У справі "Рисовський проти України" Європейський Суд з прав людини "... підкреслює особливу важливість принципу "належного урядування". Він передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб. Зокрема, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок … і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси…".
Тобто, виходячи з принципу "належного урядування", державні органи загалом, і податкові органи зокрема, зобов`язані діяти вчасно та в належний спосіб, а держава не повинна отримувати вигоду у вигляді поновлення судами строку на оскарження судових рішень та виправляти допущені органами державної влади помилки за рахунок особи, яка діяла добросовісно (у даному випадку - за рахунок зацікавленої особи у зв`язку з порушенням принципу остаточності судового рішення, прийнятого на користь останнього).
Крім того, відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 19.06.2001 у справі "Креуз проти Польщі", "право на суд" не є абсолютним, воно може обмежуватися державою різноманітними засобами, в тому числі фінансовими.
Фінансування витрат на оплату судового збору для державних органів із державного бюджету передбачено за кодом економічної класифікації 2800 "Інші поточні платежі", розмір яких щорічно затверджується відповідним кошторисом.
Після прийняття Закону про Державний бюджет України на поточний бюджетний період до затвердження в установлений законодавством термін бюджетного розпису на поточний рік в обов`язковому порядку складається тимчасовий розпис бюджету на відповідний період. Бюджетні установи складають на цей період тимчасові індивідуальні кошториси (з довідками про зміни до них у разі їх внесення).
У пункті 45 Порядку складання, розгляду, затвердження та основних вимог до виконання кошторисів бюджетних установ (далі - Порядок), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2002 № 228, зазначено, що під час складання на наступний рік розписів відповідних бюджетів, кошторисів, планів асигнувань загального фонду бюджету, планів надання кредитів із загального фонду бюджету та планів спеціального фонду, планів використання бюджетних коштів (крім планів використання бюджетних коштів одержувачів) і помісячних планів використання бюджетних коштів враховуються обсяги здійснених видатків і наданих кредитів з бюджету згідно з тимчасовими розписами відповідних бюджетів та тимчасовими кошторисами, тимчасовими планами використання бюджетних коштів і тимчасовими помісячними планами використання бюджетних коштів.
З урахуванням наведеного та беручи до уваги, що особа, яка утримується за рахунок державного бюджету, має право в межах бюджетних асигнувань здійснити розподіл коштів з метою забезпечення сплати судового збору, суд вважає, що обставини, пов`язані з фінансуванням установ чи організацій з державного бюджету, відсутністю в ньому коштів, призначених для сплати судового збору тощо, не є поважною підставою при вирішенні питання про поновлення строку апеляційного оскарження.
Апеляційний суд зауважує, що оскаржене рішення винесено Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська 21 грудня 2022 року, копія якого отримана скаржником 07.01.2023.
Отже, встановлений законом десятиденний строк подання апеляційної скарги на зазначене рішення, який з урахуванням правової позиції Верховного Суду у складі колегії суддів об`єднаної палати Касаційного адміністративного суду, викладеної в постанові від 22 листопада 2019 року у справі № 461/5908/18, може бути поновлений з дня отримання повного судового рішення, спливав 17.01.2023.
З первинною апеляційною скаргою відповідач звернувся 18.01.2023 року.
Ухвала суду апеляційної інстанції від 08.02.2023 про повернення первинної апеляційної скарги у даній справі, отримана відповідачем - 08.02.2023.

Враховуючи те, що первинна апеляційна скарга була подана відповідачем 18.01.2023, тому, отримавши 08.02.2023 копію ухвали про повернення апеляційної скарги, скаржник повинен був на наступний день повторно подати апеляційну скаргу, а саме 09.02.2023.

Разом з тим, апеляційна скарга була подана лише 16.02.2023 року, що не може вважатись добросовісним використанням належних процесуальних прав та неухильним виконанням процесуальних обов`язків.

При цьому на момент подачі вказаної апеляційної скарги оскаржене рішення набрало законної сили, у зв`язку з чим заявник апеляційної скарги має навести чіткі та обґрунтовані поважні причини пропуску ними строку на апеляційне оскарження рішення суду, які б виправдовували втручання у принцип res judicata (принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами).

Відтак, зазначені відповідачем обставини про поновлення строку на подання апеляційної скарги є необґрунтованим та безпідставними, а тому останні не можуть свідчити про поважність підстав його пропуску.

Посилаючись на обставини введення воєнного стану на території України як на підставу для поновлення строку, заявник як не надає жодних доказів, так і заявник не зазначає, які саме конкретні обставини, введення воєнного стану вплинуло на обов`язок невідкладного подання апеляційної скарги після отримання ним копії ухвали суду про повернення апеляційної скарги.

Отже, колегія суддів приходить висновку, що наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження є неповажними.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 299 КАС України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Враховуючи те, що наведені апелянтом підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними, у відкритті апеляційного провадження у справі №932/6380/21 (2-а/932/85/22) необхідно відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 299, 325, 328, 329 КАС України, суд

у х в а л и в:

Визнати неповажними підстави для поновлення строку, наведені Департаменту патрульної поліції.

У відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Департаменту патрульної поліції на рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 21 грудня 2022 р. в адміністративній справі № 932/6380/21 (2-а/932/85/22) відмовити.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту підписання суддями та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом 30 днів в порядку, встановленому ст. 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя Ю. В. Дурасова

суддя Л.А. Божко

суддя О.М. Лукманова