Справа № 195/401/23
Суддя: Скрипченко Д. М.
Дата ухвалення: 2023-04-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 195/401/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р АЇ Н И

21.04.2023 року с-ще Томаківка Дніпропетровської області

Томаківський районний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Скрипченко Д.М., за участю секретаря судових засідань - Левкович Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду смт.Томаківка адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Поліцейського сектору реагування патрульної поліції Відділення поліції №3 Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області Волк Івана Івановича, та Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області про скасування постанови серії БАВ №050525 від 19.03.2023 року про накладення адміністративного стягнення,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаним адміністративним позовом до Поліцейського сектору реагування патрульної поліції Відділення поліції №3 Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області Волк Івана Івановича, та Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області про скасування постанови серії БАВ №050525 від 19.03.2023 року про накладення адміністративного стягнення.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що на підставі постанови поліцейського СРПП ВП №3 НРУП старшого сержанта поліції Волк І.І., серії БАВ № 050525 від 19.03.2023 року його було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 3400 грн за ч. 2 ст. 126, ч. 5 ст.121, ч.1 ст.126 КУпАП за те, що 19.03.2023 року о 09 год 55 хв по вул.Центральна в с.Мирове, керуючи авто Мітсубісі н.з. НОМЕР_1 , не користувався ременем безпеки під час руху, не маючи полісу обов`язкового страхування власників наземних т.з. та, не маючи права керування т.з. відповідної категорії, яке підтверджується посвідченням водія з установленням терміну дії. Термін дії закінчився 25.06.2022 року,чим порушив п. 2.3в, 2.1ґ ПДР України, ст.15 ЗУ «Про дорожній рух».

Позивач вважає, що постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності за вказане порушення є незаконною з наступних підстав.

Постанова серія БАВ № 050525 від 19.03.2023 є незаконною та підлягає скасуванню, у зв`язку із порушенням поліцейським сектору реагування патрульної поліції Відділення поліції №3 Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області Волк І.І., вимог щодо процедури розгляду справи та прийняття відповідного рішення, провадження в адміністративній справі здійснювалося з грубими процесуальними порушеннями вимоги ст.ст. 280, 283 КУпАП.

Крім того, відсутні докази, зібрані відповідно до вимог закону, а також поліцейський сектору реагування патрульної поліції Відділення поліції №3 Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області Волк І.І., не надав позивачу для ознайомлення належні докази керування транспортним засобом без використання ременем безпеки під час руху, а саме відео- або фото фіксацію, які б свідчили про вчинення ним адміністративного правопорушення, яке спричинило підставу для зупинки транспортного засобу, на якому він рухався.

Однак, поліцейський сектору реагування патрульної поліції Відділення поліції №3 Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області Волк І.І., вищезазначених норм Закону не дотримався, здійснивши зупинення транспортного засобу під керуванням за відсутності вчинення позивачем будь якого правопорушення в сфері забезпечення дорожнього руху. А відтак дії поліцейського сектору реагування патрульної поліції Відділення поліції №3 Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області Волк І.І. є неправомірними.

При цьому, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до п. 1 ч. 1 Постанови КМУ № 184 від 03.03.2022 року «Деякі питання допуску водіїв до керування транспортними засобами» установлено, що у період дії воєнного стану та протягом року з дня припинення або скасування дії воєнного стану особа допускається до керування транспортними засобами за наявності у неї національного посвідчення водія України, виданого їй вперше на право керування транспортними засобами відповідної категорії, строк дії якого закінчився.

Посвідчення водія, видане на ім`я, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , серія НОМЕР_2 , видані 04.09.2020 року ТСЦ 1245, які закінчили термін дії під час воєнного стану в Україні, і тому відповідно до Вищевказаної Постанови КМУ № 184 від 03.03.2022 року дане посвідчення водія дійсне у період дії воєнного стану та протягом року з дня припинення або скасування дії воєнного стану.

Верховний Суд в Постанові від 15 березня 2019 року по справі №686/11314/17, зазначив, що поліцейські не можуть вимагати у водія свідоцтво про реєстрацію автомобіля та полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності якщо у них немає доказів вчинення правопорушення.

Отже, позивач не погоджується із зазначеним рішенням поліцейського СРПП ВП №3 НРУП старшого сержанта поліції Волк Івана Івановича, постанову серії БАВ №050525 від 19.03.2023 року вважає необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню в зв`язку з неповними з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків поліцейського фактичним обставинам справи, порушення норм процесуального права.

Позивач подав до суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, при цьому зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, позовну заяву просить задовольнити.

Відповідач у справі, поліцейський СРПП ВП №3 НРУП старший сержант поліції Волк І.І., будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи в судове засідання не з"явився, відзив на позов не надав.

Представник Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, в судове засідання не прибув, надіславши до суду відзив на позовну заяву, в якому просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 в зв`язку з їх необґрунтованістю та безпідставністю, розгляд справи здійснювати за його відсутності.

Неприбуття у судове засідання учасників справи, повідомлених належним чином відповідно до ч. 3 ст. 268 КАС України не перешкоджає розгляду справи даної категорії.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити їх захист шляхом, зокрема, визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Як вбачається з матеріалів даної справи, поліцейським СРПП ВП №3 НРУП старшим сержантом поліції Волк І.І. було складено постановупро накладення адміністративного стягнення серії БАВ № 050525 від 19.03.2023 року , на підставі якої позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 3400 грн за ч. 2 ст. 126, ч. 5 ст. 121, ч. 1 ст. 126 КУпАП, за те, що 19.03.2023 року о 09 год 55 хв по вул.Центральна в с.Мирове, ОСОБА_1 керуючи авто Мітсубісі н.з. НОМЕР_1 , не користувався ременем безпеки під час руху, не маючи полісу обов`язкового страхування власників наземних т.з. та, не маючи права керування т.з. відповідної категорії, яке підтверджується посвідченням водія з установленням терміну дії. Термін дії закінчився 25.06.2022 року,чим порушив п. 2.3в, 2.1ґ ПДР України, ст.15 ЗУ «Про дорожній рух».

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Відповідно до положень статті 1 КУпАП основним завданням цього Кодексу є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції та законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно з ст.6 Закону України «Про Національну поліцію» поліція у своїй діяльності керується принципом верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до ч.1 ст.7 Закону України «Про Національну поліцію» під час виконання своїх завдань поліція забезпечує дотримання прав і свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, а також міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і сприяє їх реалізації.

Згідно з п.8 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань: у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Пунктом 11 ч. 1 ст. 23 Закону України "Про національну поліцію" встановлено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП посадова особа оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно з п.2.1«а» Правил дорожнього руху водій транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Згідно ч.9 ст.15Закону України«Про дорожній рух» право керування транспортними засобами відповідної категорії підтверджується посвідченням водія транспортного засобу з установленим терміном дії.

З матеріалів справи вбачається, що посвідчення водія, видане на ім`я, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , серії НОМЕР_2 від 04.09.2020 року ТСЦ 1245, з терміном дії до 25.06.2022 року. Отже, посвідчення, які закінчили термін дії під час воєнного стану в Україні, відповідно до Постанови КМУ № 184 від 03.03.2022 року таке посвідчення водія дійсне у період дії воєнного стану та протягом року з дня припинення або скасування дії воєнного стану.

Згідно Указу ПрезидентаУкраїни №64/2022від 24.02.2022 року, затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ, в Україні з 05 год. 30 хв. 24 лютого 2022 року введено воєнний стан строком на 30 діб, який в подальшому продовжено Указом ПрезидентаУкраїни №341/2022від 17травня 2022 року з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб.

Згідно підпункту 1 пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України за №184 від 03.03.2022 року «Про деякі питання допуску водіїв до керування транспортними засобами» встановлено, що у період дії воєнного стану та протягом року з дня припинення або скасування дії воєнного стану особа допускається до керування транспортними засобами за наявності у неї національного посвідчення водія України, виданого їй вперше на право керування транспортними засобами відповідної категорії, строк дії якого закінчився.

Згідно з п.2.1«г» Правил дорожнього руху водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі чинний страховий поліс (страховий сертифікат «Зелена картка») про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів або чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса (на електронному або паперовому носії), відомості про який підтверджуються інформацією, що міститься в єдиній централізованій базі даних.

Пунктом 2.3«в» Правил дорожнього руху визначено, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний на автомобілях, обладнаних засобами пасивної безпеки (підголовники, ремені безпеки), користуватися ними і не перевозити пасажирів, не пристебнутих ременями безпеки.

Відповідачем у справі, поліцейським сектору реагування патрульної поліції Відділення поліції №3 Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області Волк І.І., не надано належні докази керування позивачем транспортним засобом без використання ременем безпеки під час руху, а саме відео- або фото фіксацію, які б свідчили про вчинення ним адміністративного правопорушення, яке спричинило підставу для зупинки транспортного засобу, на якому він рухався.

Згідно із ч. 3 ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до п. 43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14 лютого 2008 року у справі "Кобець проти України" (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі "Авшар проти Туреччини" (Avsar v. Turkey), п. 282), доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом. Розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду всіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення.

Одночасно, сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (рішення від 18 січня 1978 року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства" (Ireland v. theUnitedKingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть "випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту".

У справі "Barbera, Messeguand Jabardo v. Spain" від 06 грудня 1998 року (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ч.1 ст. 126 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, а також полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), або не пред`явила електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, а також інших документів, передбачених законодавством.

Частиною 2 статті 126 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Згідно ч.5 ст.121 КУпАП передбачено відповідальність за порушення правил користування ременями безпеки або мотошоломами.

Беручи до уваги наведене, а також те, що постановою Кабінету Міністрів України №184 від 03.03.2022 року, на час воєнного стану, дозволено керувати транспортним засобом при наявності посвідчення водія відповідної категорії, виданого вперше, строк дії якого закінчився, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.126 КУпАП.

Як вбачається з матеріалів справи та постанови серії БАВ №050525 від 19.03.2023 року відносно позивача, жодних пояснень свідків та доказів здійснення фото чи відео фіксації, які б підтвердили порушення позивачем Правил дорожнього руху, крім викладених поліцейським обставин, в постанові не міститься.

Суд зазначає, що як вбачається з матеріалів справи та постанови про адміністративне правопорушення, відповідачем при винесені оскаржуваної постанови не було наведено доказів, на яких ґрунтується висновок про вчинення позивачем адміністративних правопорушень, при цьому відповідачем не надано доказів і суду під час розгляду даної справи, а позивач вчинення правопорушень заперечує.

Оскаржувана постанова містить відомості про те, що були вчинені адміністративні правопорушення, однак не містить посилань на будь-які докази фото чи відео фіксації, пояснення свідків, які б підтвердили порушення позивачем Правил дорожнього руху.

При цьому, окрім доказування правових підстав для рішення (тобто правомірності), суб`єкт владних повноважень повинен доказувати фактичну підставу, тобто наявність фактів, з якими закон пов`язує можливість прийняття рішення, вчинення дії чи утримання від неї.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Суд вважає, що постановою про притягнення до адміністративної відповідальності не підтверджується факт порушення позивачем вимог Правил дорожнього руху, оскільки відповідачем не надано жодних належних та допустимих доказів у розумінні ст. 251, 252, 280 КУпАП, які свідчать про вчинення позивачем порушень вимог Правил дорожнього руху та наявність в його діях складу адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.126, ч.2 ст. 126, ч.5 ст. 121 КУпАП.

Статтею 286 КАС України передбачені особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності.

Згідно п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

А тому, суд прийшов до висновку про наявність правових підстав для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення в справі про адміністративне правопорушення від 19.03.2023 року серії БАВ за №050525 про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 3400 гривень на позивача у справі за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.126, ч.2 ст. 126, ч.5 ст. 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та прозакриття справипро адміністративне правопорушення відносно позивача за ч.1 ст.126, ч.2 ст. 126, ч.5 ст. 121 КУпАП, на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до ст.288 КУпАП України особа яка оскаржила постанову у справі про адміністративне правопорушення звільняється від сплати державного мита (судового збору). При цьому Великою Палатою Верховного Суду в постанові № 543/775/17 від 18 березня 2020 року викладено відповідний правовий висновок про застосування норм права щодо сплати судового збору, а тому останній підлягає стягненню на користь держави з відповідача у справі, Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.9,72-77,90,205,242,244-246,271,286 КАС України, ст.ст.14-1,ч.5 ст.121, чч.1,2 ст.126,247,254, 258, 280, 287-289, 292, 293 КУпАП, Правилами дорожнього руху України, суд -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Поліцейського сектору реагування патрульної поліції Відділення поліції №3 Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області Волк Івана Івановича, та Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області про скасування постанови серії БАВ №050525 від 19.03.2023 року про накладення адміністративного стягнення - задовольнити.

Скасувати постанову поліцейського СРПП ВП №3 НРУП старшого сержанта поліції Волк Івана Івановича, серії БАВ №050525 від 19.03.2023 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 3400 грн за ч.1 ст.126, ч.2 ст.126, ч.5 ст.121 КУпАП.

Справу про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.126, ч.2 ст.126, ч.5 ст.121 КУпАП, стосовно ОСОБА_1 , - закрити.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається до Третього апеляційного адміністративного суду через Томаківський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: Д. М. Скрипченко