Справа № 540/564/22
Суддя: Бжассо Н.В.
Дата ухвалення: 2023-04-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 540/564/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2023 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого по справі судді Бжассо Н.В., розглянув в порядку письмового провадження в м. Одеса за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Комерційна фірма Строй Мастер» до Митниці в Херсонській області, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Комерційна фірма Строй Мастер» до Митниці в Херсонській області, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі, за результатом розгляду якого позивач просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення №UA508040/2021/000286/2 від 22.12.2021 року про коригування митної вартості товарів.

В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначає, що оскаржуване рішення відповідача про коригування заявленої митної вартості є протиправним, оскільки було прийняте з порушенням визначеного законом порядку, без дотримання основних принципів митного регулювання: законності та визнання рівності та правомірності інтересів усіх суб`єктів господарювання. Митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце, тільки, у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. На пропозицію митного органу надати необхідні документи на підтвердження митної вартості товару, позивачем, протягом 10-ти днів, були надані відповідні пояснення та документи. Факт неподання декларантом додаткових документів без належного обґрунтування митницею, що вони можуть усунути сумніви спірних відомостей, не є підставою для відмови в митному оформленні товару. Рішення відповідача не містить передбачених законодавством відомостей про підстави невизнання заявленої митної вартості. Оскільки в рішенні не міститься обґрунтованих підстав для коригування заявленої декларантом митної вартості, рішення позивач вважає протиправним. Позивач наголошує, що обставини на які вказує відповідач в оскаржуваному рішенні про коригування митної вартості, жодним чином не спростовують митної вартості, яка була зазначена позивачем у поданій митній декларації і не є підставою для здійснення коригування такої митної вартості.

Ухвалою суду від 22.02.2023 року дану справу прийнято до розгляду Одеським окружним адміністративним судом.

У відзиві представник відповідача заперечує щодо задоволення позовних вимог. Представник стверджує, що заявлену декларантом митну вартість товару не може бути визнано, у зв`язку з тим, що декларантом заявлено не повні відомості про митну вартість та складові митної вартості (фактурна вартість, витрати на страхування), достовірно та документально не підтверджено. Зважаючи на спрацювання Автоматизованої системи з оцінки ризиків, митницею здійснено порівняння митної вартості товару з рівнем митної вартості подібних товарів, що імпортуються в Україну, що міститься в ЄАІС Держмитслужби та встановлено, що рівень вартості товару значно нижчий від рівня митної вартості подібних товарів, що імпортуються в Україну. На підставі проведеної консультації, митну вартість товару скориговано та визначено за резервним методом відповідно до статті 64 МК України на підставі інформації, наявної у митного органу. Враховуючи наведене, відповідач вважає, що оскаржуване рішення видано на підставі та в межах і у спосіб, що були передбачені чинним законодавством України, а позов не підлягає задоволенню.

Суд, розглянув матеріали справи, всебічно і повно з`ясував всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінив надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності та робить наступні висновки.

15.07.2017 року між ТОВ ««КФ» Строй Мастер» (Покупець) та «FOSHAN SHUNDE ОВ1ТА FURNITURE PRODUCTS CO., LTD.» (Продавець) укладено контракт №CH-UA-17/07/15, відповідно до предмету якого Продавець зобов`язується продати, а Покупець сплатити та прийняти «Товар» - меблева фурнітура в номенклатурі, кількості та цінах, відповідно до супровідних документів.

Пунктом 3.1 даного контракту визначено, що постачання товару здійснюється на умовах CIF ODESSA/CHERNOMORSK/YUZHNIY згідно з Міжнародними правилами тлумачення торгівлі «термінів «Інкотермс» (Публікація Міжнародної торгової палати в редакції 2010 року).

02.03.2023 року між ТОВ ««КФ» Строй Мастерта «FOSHAN SHUNDE ОВ1ТА FURNITURE PRODUCTS CO., LTD.» укладено додаткову угоду до контракту №CH-UA-17/07/15 від 15.07.2017 року, якою продовжено строк дії контракту до 15.07.2023 року та визначено загальну суму контратаку в розмірі 1000000,00 доларів США.

22.07.2021 року сторонами укладено ще одну додаткову угоду до контракту №CH-UA-17/07/15 від 15.07.2017 року.

22.10.2021 року сторонами погоджено Специфікацію №53 до контракту №CH-UA-17/07/15 від 15.07.2017 року на товар загальною вартістю 22363,99 доларів США.

На виконання умов зазначеного контракту, фірма «FOSHAN SHUNDE ОВІТА FURNITURE PRODUCTS CO., LTD.», згідно інвойсу №20211022 від 22.10.2021 року здійснила поставку на адресу позивача наступного товару на суму 22363,99 доларів США:

Товар №1 вироби з різьбою з чорних металів: гвинти для дерева - код товару .

Товар №2 вироби з різьбою з чорних металів: гвинти загальнопромислові - код товару .

Товар №3 вироби з різьбою з чорних металів: стержень метричний - код товару .

Товар №4 вироби з чорних металів : шайби загальнопромислового призначення - код товару .

Вказаний товар подано позивачем до розмитнення за митною декларацією №UA 508040/2021/009893 від 21.12.2022 року (а.с.15-17).

Декларантом визначено витну вартість товару за ціною контракту 22363,99 доларів США.

Також, декларантом до митного органу подані наступні документи:

Пакувальний лист (Packing list) від 22.10.2021; Рахунок-фактуру (iнвойс) (Commercial invoice) № 20211022 від 22.10.2021; Коносамент (Bill of lading) № DXQ2110207 від 05.11.2021; Автотранспортну накладну (Road consignment note) № 0000268 від 20.12.2021; Сертифікат про походження товару № 21C4401A0936/17833 від 11.11.2021; Доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) № 53 від 22.10.2021, Б/ Н від 02.03.2020, б/н 22.06.2021; Зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу № CH-UA-17/07/15 від 15.07.2017.

Проте, під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості митним органом встановлено, що заявлену декларантом митну вартість товару, відповідно до частини 6 статті 54 МКУ, не може бути визнано у зв`язку з невідповідністю обраного декларантом методу визначення митної вартості товару умовам наведеним у главі 9 МКУ Згідно частини 2 статті 58 МКУ.

Під час митного оформлення встановлено наступне:

- такі складові митної вартості, як фактурна вартість та витрати на страхування, достовірно документально не підтверджено. Встановлено, що поставка товарів здійснюється на умовах поставки CIF «ODESA», відповідно до ІНКОТЕРМС 2010. Згідно з ч. 2 ст. 53 МКУ документами, що підтверджують заявлену митну вартість товарів, є, зокрема, страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування (якщо здійснювалося страхування). Разом з тим, страхових документів та документів, які б містили відомості про вартість страхування, не надано.

- товар постачається на умовах поставки CIF Cost. Insurance and Freight To (... named port of destination) Вартість, страхування і фрахт (... назва порту призначення). Як вбачається з назви умов поставки у вартість товару на умовах CIF включається вартість фрахту (перевезення) та вартість страхування товару. За наявною в митниці інформацією вартість доставки одного 40-футового контейнера підвищеної місткості до митного кордону України (Одесса) з порту Шанхай (Китай) становить від 12000 доларів США (лист ДП «Укрпромзовнішекспертизи від 19.11.2021 №2261»). Загальна фактурна вартість товарної партії «шурупи та шайби з чорних металів» з включенням у неї продавцем витрат на транспортування та страхування (вантаж переміщується в 40-футовому контейнері підвищеної місткості) становить 22363,99 доларів США (Invoice № 20211022 від 22. 10.2021). Отже, вартість за 1 кг товару без включення в неї вартості транспортування становить - 0,43 Дол. США за кг.; На підставі даних, наявних в митниці (огляд цін українського та світових та товарних ринків за жовтень 2021 року) встановлено, що на дату найбільш наближену до складання інвойсу №20211022 від 22.10.2021 вартість найдешевшої сировини для виготовлення товарів в Китаї становила від 780 дол. США за тонну (0,78 Дол. США за кг).

Митним органом у відповідності п.З ст.53 для підтвердження заявленої митної вартості запропоновано надати наступні відомості: 1) якщо здійснювалося страхування, страхові документи,; 2) банківські платіжні документи; 3) копію митної декларації країни відправлення. 4) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями 5)калькуляцію виробника Відповідно до п.6 ст.53 МКУ Ви можете за власним бажанням подати додаткові документи для підтвердження заявленої митної вартості.

У відповідь на лист митного органу позивачем надано

- прайс-лист від постачальника (продавця)

- комерційну пропозицію.

В оскаржуваному рішенні митним органом зазначено, що додатково наданий прайс-лист має адресний характер та суб`єктивну спрямованість, що суперечить суті прайс-листа як комерційної пропозиції необмеженій кількості потенційних покупців.

Митницею зазначено, що на вимогу митного органу, для підтвердження заявленої за основним методом митної вартості товарів, декларантом не подано наступні документи, а саме: страхові документи; копію митної декларації країни відправлення; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, калькуляцію виробника.

За результатами проведеної консультації, митну вартість товарів скориговано та визначено за резервним методом, відповідно до статті 64 МК України, на підставі інформації, наявної у митного органу:

товар № 1 - МД від 08.11.2021 року №МД UA500020/2021/219043, а саме: 1,93 дол США/кг. (числове значення митної вартості товару становить: 10956,76 х 1,93 дол. США/кг. = 21146,55 дол. США).,

товар № 2 - МД від 26.09.2021 року №МД UA100020/2021/524926, а саме: 1,93 дол США/кг. (числове значення митної вартості товару становить: 7256,23 х 1,93 дол. США = 14004,52 дол. США).,

товар № 3 - МД від 17.12.2021. №МД UA500020/2021/224084, а саме: 1.93 дол. США/кг. (числове значення митної вартості товару становить: 5579,5 х 1,93 дол. США/кг. = 10768,44 дол. США).,

товар № 4 - МД від 03.10 2021. №МД UA500050/2021/204492, а саме: 1,93 дол. США/кг. (числове значення митної вартості товару становить: 43,5 х 1,93 Дол. США/кг. = Дол. США).

Митним органом, за результатами проведених консультацій, прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №UA508040/2021/000286/2 від 22.12.2021 року.

Позивач, вважає оскаржуване рішення необґрунтованим, таким, що прямо суперечить нормам та вимогам Митного кодексу України.

Відповідно до ст.49 Митного кодексу України, (далі МКУ), митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно з ч.1 ст.52 МКУ, заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VІІІ цього Кодексу та цією главою.

За приписами ч.2 ст.52 МКУ, декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

З огляду на ч.1 ст.53 МКУ, у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Згідно з ч.1 ст.54 МКУ, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Відповідно до ч.4 ст.54 МКУ, орган доходів і зборів під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;

У відповідності до ч.5 ст.54 МКУ, орган доходів і зборів з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право: 1) упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; 2) у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; 3) у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів; 4) проводити в порядку, визначеному статтями 345 - 354 цього Кодексу, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску; 5) звертатися до органів доходів і зборів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості; 6) застосовувати інші передбачені цим Кодексом форми митного контролю.

Згідно з ч.6 ст.54 МКУ, орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Відповідно до ч.1 ст.55 МКУ, рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Відповідно до ст.57 МКУ, визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: за ціною договору щодо ідентичних товарів; за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; на основі віднімання вартості; на основі додавання вартості (обчислена вартість); резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 (визначення митної вартості за ціною договору щодо ідентичних товарів) і 60 (визначення митної вартості за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів) Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 (визначення митної вартості на основі віднімання вартості) Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 (визначення митної вартості товарів на основі додавання вартості (обчислена вартість) Кодексу.

При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи.

У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.58 МКУ, основний метод визначення митної вартості не застосовується, якщо використані декларантом відомості не підтверджені документально або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

Відповідно до ч.2 ст.53 Митного кодексу України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Відповідно до ч.3 ст.53 Митного кодексу України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Отже, аналіз наведених вище норма законодавства свідчить про те, що сумніви митниці є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Митний орган зобов`язаний зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки сумнівних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.

Перевіряючи правильність висновків митного органу, судом встановлено, що в оскаржуваному рішенні відповідач зазначив, що страхових документів та документів, які б містили відомості про вартість страхування, декларантом не надано.

Митний орган, перевіряючи надані до митного контролю документи, зробив висновок, що на дату, найбільш наближену до складання інвойсу №20211022 від 22.10.2021, вартість, найдешевшої сировини для виготовлення товарів в Китаї, становила від 780 дол. США за тонну (0,78 дол. США за кг), а вартість розмитнюваного товару за 1 кг, без включення в неї вартості транспортування, становить 0,43 дол. США за кг.

Щодо першого зауваження митниці, суд зазначає наступне. Відповідно до положень ст. 53 Митного кодексу України, декларантом подаються транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару. Відповідно до умов контракту поставка здійснювалась на умовах CIF. Таким чином, згідно умов контракту, всі витрати із завантаження, пакування товару, поставки та страхування вже були включені Продавцем у вартість товару, яка відображена у відповідних супровідних документах, а тому надання додаткових документів, в яких, в тому числі, й окремо визначається вартість пакування та маркування митним законодавством не передбачається.

Умовами поставки за контрактом є базис поставки CIF, відповідно до якого саме постачальник поніс витрати на страхування товару і ці витрати включені до, наданої Постачальником, ціни. За таких умов, вимоги щодо надання доказів розміру витрат на страхування є незаконними та безпідставними.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду по справі №821/289/18.

Щодо зауваження митного органу стосовно того, що розмитнюваний товар за 1 кг без включення в неї вартості транспортування становить 0,43 дол. США за кг, тоді як за інформацією, наявною у митного органу на дату найбільш наближену до складання інвойсу №20211022 від 22.10.2021, вартість, найдешевшої сировини для виготовлення товарів в Китаї, становила від 780 дол. США за тонну (0,78 дол. США за кг), суд зазначає, що дане зауваження взагалі не містить зауваження, як такого. Митний орган у рішенні провів порівняльний аналіз вартості розмитнюваного товару за 1 кг, що склала 0,43 дол. США за кг з інформацією наявною у митного органу на дату найбільш наближену до складання інвойсу №20211022 від 22.10.2021 року про вартість найдешевшої сировини для виготовлення товарів в Китаї, яка становила від 780 дол. США за тонну (0,78 дол. США за кг).

Суд зазначає, що встановивши розбіжність між документами чи відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митний орган повинен вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих декларантом документів неможливо встановити дані складові та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.

Проте, даний аналіз митного органу жодним чином не конкретизує чому розмитнюваний позивачем товар не може бути розмитнений за ціною контракту враховуючи такі висновки митного органу. Відповідачем у рішенні не зазначено як саме дана обставина впливає на неможливість розмитнення товару за ціною контракту.

Дане зауваження є формальним, не містить обґрунтувань чому за поданими позивачем документами неможливо перевірити заявлену позивачем митну вартість товару та не містить обґрунтованих підстав необхідності витребування від декларанта додаткових документів.

Розбіжність між рівнем заявленої декларантом митної вартості товару та рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких вже здійснено, може бути лише підставою для сумніву у правильності визначення митної вартості, проте не є достатньою підставою для висновку про недостовірність даних щодо заявленої декларантом митної вартості товару. В цьому випадку митниця повинна здійснити дослідження документів щодо поставки товару з метою встановлення доказів, які підтверджують або спростовують цей сумнів.

Суд, звертає увагу на те, що у постанові від 05.03.2019 року у справі №815/5791/17 Верховний Суд наголошує, що наявність обґрунтованих сумнівів у правильності зазначеної декларантом митної вартості товарів є імперативною умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. Сумніви митниці є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Митний орган зобов`язаний зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки сумнівних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності (аналогічна позиція Верховного Суду закріплена і у постанові від 05.03.2019р. у справі №813/1532/17, постанові від 19.02.2019 у справі №805/2713/16-А).

Як встановлено судом, декларантом до митного органу надано документи, які є достатніми для визначення митної вартості товару за ціною договору та в повній мірі підтверджують заявлену декларантом митну вартість товару.

Проте, митний орган фактично залишив поза увагою документи, надані декларантом для митного оформлення товару. При цьому надані митному органу документи є належними та в повній мірі відповідають вимогам МК України до документів, які підтверджують митну вартість товарів, однак останні не тільки не спростовані митним органом, але й взагалі залишені без уваги, а тому відповідачем безпідставно застосовано інший метод визначення митної вартості у спірних рішеннях про коригування митної вартості товарів.

На підставі викладеного, суд вважає що зауваження відповідача зазначені в оскаржуваному рішенні є необґрунтованими та такими, що жодним чином не впливають на неможливість підтвердження задекларованої позивачем митної вартості товару. У відповідача були відсутні достатні та обґрунтовані докази для коригування митної вартості за митним оформленням позивача.

Відтак, суд вказує на протиправність зроблених відповідачем висновків про неможливість визначення митної вартості за першим основним методом за ціною договору та робить висновок, що рішення про коригування митної вартості, що прийняте на підставі встановлених відповідачем розбіжностей, є таким, що належить до скасування.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно з ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Судом встановлено, що за звернення до суду із зазначеним адміністративним позовом позивач сплатив судовий збір у розмірі 2537,00 грн., який має бути стягнутий з відповідача на користь позивача.

Щодо стягнення витрат на правову допомогу, суд зазначає наступне.

Приписами ч. 1 ст. 139 КАС України передбачено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно з ч. ч. 1, 3 ст. 132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; 3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; 4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Відповідно до ст. 134 КАС України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Таким чином, суд визначає розмір суми витрат на правничу допомогу, що має бути стягнута з відповідача на користь позивача, згідно з умовами договору про надання професійної правничої допомоги та доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Суд зазначає, що адвокатом на підтвердження, понесених судових витрат, надано до суду: Договір про надання правової допомоги від 05.01.2022 року № 1СМ, Акт надання послуг від 18.01.2022 року до договору про надання правової допомоги від 05.01.2022 року, в якому вартість послуги з підготовки позовної заяви про визнання протиправним та скасування рішення митного органу про коригування митної вартості товарів №UA508040/2021/000286/2 від 22.12.2021 року, складає 3000,00 грн (за 3 години роботи).

Підписанням цього Акту клієнт підтверджує факт належного отримання послуг відповідно до положень Договору № 1СМ від 05.01.2022 року, а також не має претензій до БЮРО стосовно отриманих від нього послуг, вказаних у цьому Акті.

Вказаний Акт є підставою для оплати клієнтом на користь Бюро вартості отриманих послуг у сумі 3000,00 грн. Вартість отриманих послуг має бути сплачена Клієнтом на користь Бюро в строк не пізніше 90 (дев`яносто) календарних днів, після прийняття рішення судом першої інстанції.

Дослідивши надані представником позивача, на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу, письмові докази, суд вважає співмірним та розумним розмір компенсації вартості наданих адвокатом послуг з представництва інтересів у суді першої інстанції у розмірі 3000, 00 грн.

Керуючись ст.ст.2, 3, 6, 8, 9, 73, 74, 75, 76, 77, 139, 205, 243, 245, 246, 255, 257-262, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Задовольнити адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Комерційна фірма Строй Мастер» до Митниці в Херсонській області, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів.

Визнати протиправним та скасувати рішення №UA508040/2021/000286/2 від 22.12.2021 року про коригування митної вартості товарів.

Стягнути з Митниці в Херсонській області, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі за рахунок бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Комерційна фірма Строй Мастер» суму сплаченого судового збору в розмірі 2537,00 грн.

Стягнути з Митниці в Херсонській області, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі за рахунок бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Комерційна фірма Строй Мастер» суму витрат на правову допомогу в розмірі 3000,00 грн.

Відповідно до ст.255 КАС України рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з ч.1 ст.295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту рішення.

Апеляційна скарга подається учасниками справи до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Позивач Товариства з обмеженою відповідальністю «Комерційна фірма Строй Мастер» (73000, м. Херсон, вул. Стрітенська, 21А, ).

Відповідач Митниці в Херсонській області, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі (вул.Гоголя буд. 13, м. Херсон, 73003, ).

Повний текст рішення складений та підписаний судом 24.04.2023 року.

Суддя Н.В. Бжассо