Справа № 420/6292/23
Суддя: Свида Л.І.
Дата ухвалення: 2023-04-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/6292/23
У Х В А Л А
26 квітня 2023 року м.Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Свиди Л.І.

розглянувши в порядку письмового провадження клопотання Виконавчого комітету Одеської міської ради про закриття провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Одеської міської ради, Приморської районної адміністрації Одеської міської ради про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:
До суду звернувся ОСОБА_1 з позовною заявою до Виконавчого комітету Одеської міської ради, Приморської районної адміністрації Одеської міської ради про визнання протиправною бездіяльності Виконавчого комітету Одеської міської ради щодо незабезпечення ОСОБА_1 позачергово житловою площею у межах відповідної норми та ненадання житла в порушення вимог п. 18 ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та ч. 1 ст.46 Житлового кодексу України, зобов`язання Виконавчого комітету Одеської міської ради ухвалити рішення про надання ОСОБА_1 у постійне користування житлове приміщення відповідно до встановлених санітарних та технічних норм, а також з урахуванням кількості членів його сім`ї, зобов`язання Приморської районної адміністрації Одеської міської ради вчинити дії з розподілу та надати позивачу у постійне користування житлове приміщення відповідно до встановлених санітарних та технічних норм, а також з урахуванням кількості членів його сім`ї.

Від Виконавчого комітету Одеської міської ради надійшло клопотання про закриття провадження у цій справі, оскільки справа №420/6292/23 не підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства. В обґрунтування клопотання відповідач зазначив, що зі змісту позову ОСОБА_1 вбачається, що зазначений спір не пов`язаний із захистом прав, свобод чи інтересів позивача у сфері публічно-правових відносин від можливих порушень з боку органів місцевого самоврядування під час здійснення ним владних управлінських функцій, а має виключно приватноправовий характер. Незважаючи на те, що відповідачем у справі є суб`єкт владних повноважень, цей спір не є публічно-правовим, оскільки позивач звернувся до суду за захистом свого житлового права, що наділяє такі правовідносини приватноправовим змістом.

Суд вважає клопотання відповідача необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 238 КАС України, суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Згідно із п. 1, 2, 7 ч. 1 ст. 4 КАС України адміністративна справа - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір.

Публічно-правовий спір - це, зокрема, спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.

Суб`єкт владних повноважень - це орган державної влади (у тому числі без статусу юридичної особи), орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Отже, до справ адміністративної юрисдикції процесуальний закон відніс публічно-правові спори, ознакою яких є не лише особливий суб`єктний склад, але і їх виникнення з приводу виконання чи невиконання суб`єктом владних повноважень владних управлінських функцій, крім спорів, для яких закон установив інший порядок судового вирішення. Ці функції суб`єкт повинен виконувати саме у тих правовідносинах, в яких виник спір.

Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин. Тоді як приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового особистого інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення, як правило, майнового приватного права чи інтересу.

Відповідно до абз. 2 ч. 2 ст. 1-2 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» у зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.

Держава забезпечує військовослужбовців жилими приміщеннями або за їх бажанням грошовою компенсацією за належне їм для отримання жиле приміщення на підставах, у межах норм і відповідно до вимог, встановлених Житловим кодексом Української РСР, іншими законами, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України (абзац перший пункту 1 статті 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей»). Військовослужбовці (крім військовослужбовців строкової військової служби) та члени їх сімей, які проживають разом з ними, забезпечуються службовими жилими приміщеннями, що повинні відповідати вимогам житлового законодавства (абзац третій пункту 1 цієї статті).

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 08.06.2022 у справі № 362/643/21 для забезпечення єдності судової практики щодо визначення юрисдикції суду з розгляду спорів з приводу проходження військової служби, а саме щодо оскарження особами з числа військовослужбовців рішень, дій чи бездіяльності відомчих житлових (житлово-побутових, з контролю за розподілом житла) комісій відступила від висновку щодо розгляду таких спорів за правилами цивільного судочинства, викладеного у її постановах від 6 червня 2018 року у справі № 752/5881/15-ц, від 29 серпня 2018 року у справі № 488/1176/14-а, від 20 вересня 2018 року у справі № 815/2551/15, від 23 січня 2019 року у справі № 806/5217/15, від 4 вересня 2019 року у справі № 826/17556/16, у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 10 березня 2021 року у справі № 127/15109/18 і від 24 вересня 2021 року у справі № 748/303/20, а також у постановах Верховного Суду України від 16 грудня 2015 року у справі № 6-2139цс15 і від 2 березня 2016 року у справі № 6-14цс16а.

В цій же постанові Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що спори щодо оскарження особами з числа військовослужбовців рішень, дій чи бездіяльності відомчих житлових (житлово-побутових, з контролю за розподілом житла) комісій є спорами з приводу проходження позивачами військової служби як різновиду служби публічної. Саме у зв`язку з останньою держава передбачила відповідні соціальні гарантії, а також порядок їх реалізації. Отже, такі спори належать до юрисдикції адміністративних судів.

У постанові від 29 вересня 2020 року у справі №712/5476/19 Велика Палата Верховного Суду для забезпечення єдності судової практики щодо визначення юрисдикції суду з розгляду спорів про оскарження відмови у забезпеченні жилим приміщенням або у призначенні грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення для деяких категорій осіб, які брали участь у бойових діях на території інших держав, а також членів їх сімей і про зобов`язання надати такі приміщення чи компенсацію відступила від висновку, сформульованого Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18 квітня 2018 року у справі № 806/104/16 за позовом особи, звільненої з військової служби, до Квартирно-експлуатаційного відділу міста Житомира, житлової комісії військової частини про визнання протиправними дій відповідачів з відмови у забезпеченні жилим приміщенням або грошовою компенсацією за належне для отримання жиле приміщення та про зобов`язання відповідачів надати позивачеві житлове приміщення або виплатити належну грошову компенсацію, щодо необхідності розгляду таких спорів за правилами цивільного судочинства, вказавши, що зазначені спори належать до юрисдикції адміністративних судів, оскільки стосуються проходження публічної (військової) служби, у зв`язку з якою держава передбачила відповідні соціальні гарантії (пільги), а також призначення та надання таких гарантій (пільг).

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 є особою, яка звільнена з військової служби, є інвалідом війни ІІ групи.

Згідно висновків Верховного Суду у постанові від 16 березня 2023 року у справі №640/39027/21 суд зазначив, що позивачем у справі № 712/5476/19 є особа, яка звільнена з військової служби, є інвалідом війни. Крім того Верховним Судом неодноразово розглядались справи, де позивачами є особи, які звільнені з військової служби та звертались із позовом про захист своїх житлових прав, в яких суд дійшов висновку про їх розгляд в порядку адміністративного судочинства, зокрема про це йдеться в постановах Верховного Суду від 25 листопада 2020 року у справі № 755/6184/19 від 09 грудня 2020 року у справі № 323/2244/20 та від 23 грудня 2020 року у справі № 569/17179/18, від 09 квітня 2021 року у справі № 440/6059/20, від 22 червня 2022 року у справі № 440/4785/21 тощо.

Враховуючи, що така гарантія соціального захисту як поліпшення житлових умов є однією з передбачених зазначеним законом пільг для осіб, які проходили військову, тобто публічну службу, суд вважає, що зазначений спір є публічно-правовим, і його слід розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Враховуючи вищевикладені обставини, у суду відсутні підстави для закриття провадження у справі, у зв`язку із чим суд приходить до висновку про необґрунтованість клопотання відповідача та відсутність підстав для його задоволення.

Керуючись ст. ст. 238, 248, 256 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:
У задоволенні клопотання Виконавчого комітету Одеської міської ради про закриття провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Одеської міської ради, Приморської районної адміністрації Одеської міської ради про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку та строки, встановлені ст. 256 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Л.І. Свида