Справа № 120/2554/19-а
Суддя: Біла Л.М.
Дата ухвалення: 2023-04-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 120/2554/19-а

25 квітня 2023 року
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді: Білої Л.М.
суддів: Матохнюка Д.Б. Гонтарука В. М.

розглянувши в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про перегляд за виключними обставинами ухвали Сьомого апеляційного адміністративного суду від 28 липня 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, ІНФОРМАЦІЯ_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_2 про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :
Відповідно до ухвали Вінницького окружного адміністративного суду від 05 липня 2021 року заяву ОСОБА_1 про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити дії суб`єктом владних повноважень - Міністерством оборони України на виконання постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 29 січня 2020 року в адміністративній справі №120/2554/19-а залишено без задоволення.
Не погодившись із судовим рішенням, позивач подала апеляційну скаргу, у якій просила скасувати вказану ухвалу суду та прийняти постанову, якою визнати рішення відповідача протиправними та зобов`язати відповідача вжити заходи щодо усунення порушень.
Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 28 липня 2021 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Вінницького окружного адміністративного суду від 05 липня 2021 року про залишення без задоволення заяви, поданої в порядку ст. 383 КАС України.
16 березня 2023 року до Сьомого апеляційного адміністративного суду надійшла заява ОСОБА_1 про перегляд ухвали Сьомого апеляційного адміністративного суду від 28 липня 2021 року за виключними обставинами.
В обгрунтування поданої заяви, заявник послалась на рішення Другого сенату Конституційного Суду України від 01.03.2023 року у справі № 3-27/2022(54/22), яким визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційним), положення частини першої статті 294 та частини шостої статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України, які не передбачали апеляційне оскарження ухвали суду про залишення без задоволення заяви, поданої в порядку статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України.
На переконання ОСОБА_1 , визнання Конституційним судом України неконституційним положення Кодексу адміністративного судочинства України, яке стало визначальним при постановленні ухвали судом апеляційної інстанції в 2021 році, є виключною обставиною у даній адміністративній справі і є підставою для її перегляду.
Розгляд заяви здійснюється в порядку письмового провадження.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши доводи заявника, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла наступного висновку.
Як встановлено з матеріалів справи, в провадженні Вінницького окружного адміністративного суду перебувала адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України (відповідач 1), ІНФОРМАЦІЯ_1 (відповідач 2), за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача 1 - ОСОБА_2 про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити дії.
Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 01.10.2019 було відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , однак постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 29.01.2020 рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 01.10.2019 скасовано, а позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково. Зокрема, визнано протиправним та скасовано рішення Міністерства оборони України, оформлене протоколом засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 15.03.2019 № 32 про відмову у виплаті ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, у зв`язку із смертю військовослужбовця ОСОБА_3 та зобов`язано Міністерство оборони України повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 22.01.2019 щодо виплати одноразової грошової допомоги, у зв`язку із смертю військовослужбовця ОСОБА_3 , з урахуванням висновків викладених у мотивувальній частині цієї постанови.
04.06.2021 від ОСОБА_1 до суду надійшла заява про визнання протиправним рішення комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, оформленого витягом із протоколу № 66 від 22.04.2021 про відмову у призначені одноразової грошової допомоги, у зв`язку із смертю військовослужбовця ОСОБА_3 , яке прийняте на виконання постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 29.01.2020 по адміністративній справі № 120/2554/19-а.
Ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 05.07.2021 року залишено без задоволення заяву ОСОБА_1 про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити дії суб`єктом владних повноважень - Міністерством оборони України на виконання постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 29.01.2020 в адміністративній справі № 120/2554/19-а.
Відповідно до ч. 1 ст. 383 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.
Згідно з абз. 2 ч. 5 ст. 383 КАС України у разі невідповідності заяви вказаним вище вимогам вона ухвалою суду, прийнятою в порядку письмового провадження, повертається заявнику. Така ухвала суду може бути оскаржена.
Частиною 6 ст. 383 КАС України, яка була чинною на час звернення ОСОБА_1 до суду з заявою про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити дії суб`єктом владних повноважень - Міністерством оборони України на виконання постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 29 січня 2020 року в адміністративній справі №120/2554/19-а, передбачено, що за відсутності обставин протиправності відповідних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень - відповідача та порушення ним прав, свобод, інтересів особи-позивача, суд залишає заяву без задоволення. За наявності підстав для задоволення заяви суд постановляє ухвалу в порядку, передбаченому статтею 249 цього Кодексу.
Отже, відповідно до вищенаведених приписів статті 383 КАС України в апеляційному порядку можливо було оскаржити виключно ухвалу про повернення заяви у зв`язку із її невідповідністю вимогам ч. 2 цієї статті. Однак, КАС України не передбачало права апеляційного оскарження ухвал суду першої інстанції про залишення без задоволення заяви, поданої в порядку статті 383 КАС України.
Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 293 КАС України ухвали суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку окремо від рішення суду повністю або частково у випадках, визначених статтею 294 цього Кодексу. Оскарження ухвал суду, які не передбачені статтею 294 цього Кодексу, окремо від рішення суду не допускається.
Відтак, ухвали суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку лише у випадку, якщо оскарження таких ухвал прямо передбачають відповідні норми КАС України.
Таким чином, на час звернення ОСОБА_1 до суду з заявою про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити дії суб`єктом владних повноважень - Міністерством оборони України на виконання постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 29 січня 2020 року в адміністративній справі №120/2554/19-а, ні ст. 383, ні ст. 294 КАС України не містили норм, які передбачають можливість оскарження в апеляційному порядку ухвали про залишення без задоволення заяви, поданої в порядку ст. 383 КАС України.
Зважаючи на вказані обставини, Сьомий апеляційний адміністративний суд ухвалою від 28 липня 2021 року відмовив у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Вінницького окружного адміністративного суду від 05 липня 2021 року, як такої, що апеляційному оскарженню не підлягає.
16.03.2023 року ОСОБА_1 звернулась до суду з відповідною заявою про перегляд ухвали Сьомого апеляційного адміністративного суду від 28.07.2021 року за виключними обставинами.
Перевіривши обґрунтованість доводів заявника наявними доказами та змістом відповідних норм права, колегія суддів дійшла наступних висновків.
Підстави перегляду судових рішень за нововиявленими або виключними обставинами встановлені статтею 361 КАС України, відповідно до частини 1 якої судове рішення, яким закінчено розгляд справи і яке набрало законної сили, може бути переглянуто за нововиявленими або виключними обставинами.
За приписами пункту 1 частини 5 статті 361 КАС підставами для перегляду судових рішень у зв`язку з виключними обставинами є встановлена Конституційним Судом України неконституційність (конституційність) закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого (не застосованого) судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконане.
Рішенням Другого сенату Конституційного Суду України від 01.03.2023 року у справі № 3-27/2022(54/22) визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційним), положення частини першої статті 294 та частини шостої статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України, які не передбачали апеляційне оскарження ухвали суду про залишення без задоволення заяви, поданої в порядку статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України.
Частиною другою статті 152 Конституції України передбачено, що закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.
Зі змісту наведеної норми вбачається, що, за загальним правилом, рішення Конституційного Суду України змінює законодавче регулювання лише для правовідносин, що матимуть місце з дати ухвалення рішення, якщо інше не встановлено самим рішенням.
Статтею 91 Закону України "Про Конституційний Суд України" встановлено, що закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.
Конституційним Судом України в рішенні від 01.03.2023 року у справі № 3-27/2022(54/22) приписи частини першої статті 294, частини шостої статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України в тім, що вони унеможливлюють апеляційне оскарження ухвали суду про залишення без задоволення заяви, поданої порядком статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України, визнано неконституційними та такими, що втрачають чинність із дня ухвалення цього Рішення.
Таким чином, саме з 01.03.2023 втратили чинність положення частини першої статті 294 та частини шостої статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України, які не передбачали апеляційне оскарження ухвали суду про залишення без задоволення заяви, поданої в порядку статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України.
Відповідно, саме з 01.03.2023 ухвали суду про залишення без задоволення заяви, поданої порядку статті 383 КАС України, підлягають апеляційному оскарженню.
Оскільки, як на час виникнення спірних правовідносин, звернення позивача до суду, розгляду справи судом першої інстанції, так і станом на дату прийняття Сьомим апеляційним адміністративним судом ухвали від 28.07.2021 року, положення частини першої статті 294 та частини шостої статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України, діяли в редакції, яка не передбачала апеляційне оскарження ухвали суду про залишення без задоволення заяви, поданої в порядку статті 383 КАС України, у суду відсутні підстави вважати рішення Другого сенату Конституційного Суду України від 01.03.2023 року у справі № 3-27/2022(54/22) виключною обставиною для перегляду ухвали Сьомого апеляційного адміністративного суду від 28.07.2021 року у справі № 120/2554/19-а.
За таких обставин, рішення Другого сенату Конституційного Суду України від 01.03.2023 року у справі № 3-27/2022(54/22) не може змінювати правове регулювання правовідносин, оскільки такі виникли до прийняття такого рішення, а останнє не містить положень, які б поширювали його дію на правовідносини, що виникли до набрання ним чинності.
Суд апеляційної інстанції зазначає, що встановлення Конституційним Судом України неконституційності окремого положення закону, застосованого судом при вирішенні справи, надає лише право на перегляд такого судового рішення за виключними обставинами, а не є беззаперечною обставиною, за наявності якої суд зобов`язаний ухвалити судове рішення на користь особи, яка звертається із заявою про перегляд судового рішення за виключними обставинами.
Враховуючи викладене, колегія суддів доходить до переконання про відсутність правових підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 , про перегляд за виключними обставинами ухвали Сьомого апеляційного адміністративного суду від 28.07.2021 року у справі №120/2554/19-а, оскільки рішення Другого сенату Конституційного Суду України від 01.03.2023 року у справі № 3-27/2022(54/22) не вплинуло на правильність висновків апеляційного суду під час постановлення ухвали, про перегляд якої просив заявник.
Відповідно до ч. 4 ст. 368 КАС України за результатами перегляду рішення, ухвали за нововиявленими або виключними обставинами суд може:
1) відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі;
2) задовольнити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, скасувати відповідне судове рішення та ухвалити нове рішення чи змінити рішення;
3) скасувати судове рішення і закрити провадження у справі або залишити позов без розгляду.
Положеннями ч.ч.1, 2 ст. 369 КАС України передбачено, що у разі відмови в задоволенні заяви про перегляд рішення, ухвали за нововиявленими або виключними обставинами суд постановляє ухвалу. Судове рішення за наслідками провадження за нововиявленими або виключними обставинами може бути оскаржено в порядку, встановленому цим Кодексом для оскарження судових рішень суду відповідної інстанції.
Враховуючи вищенаведене, доводи заяви про перегляд за виключними обставинами ухвали Сьомого апеляційного адміністративного суду від 28.07.2021 року у даній справі у зв`язку з виключними обставинами є необґрунтованими, що свідчить про наявність підстав для відмови у задоволенні такої заяви.
Керуючись ст.ст. 325, 328, 329, 361, 369 КАС України, суд
У Х В А Л И В:
В задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд ухвали Сьомого апеляційного адміністративного суду від 28.07.2021 року за виключними обставинами у справі №120/2554/19-а - відмовити.
Ухвала суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. 325 КАС України.

Головуючий Біла Л.М.

Судді Матохнюк Д.Б. Гонтарук В. М.