Справа № 240/3943/23
Суддя: Шуляк Любов Анатоліївна
Дата ухвалення: 2023-04-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2023 року м. Житомир справа № 240/3943/23

категорія 106020000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Шуляк Л.А., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання незаконним та скасування наказу, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

До Житомирського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 із позовом, в якому просить:

- визнати незаконним та скасувати наказ командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_2 від 06.01.2023 №15 в частині наказу, відповідно до якого військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації водія-регулювальника комендантського відділення роти охорони солдата ОСОБА_1 було притягнуто до дисциплінарної відповідальності шляхом оголошення "суворої догани" та позбавлення 100% премії за підсумками роботи у січні 2023 року, невиплати грошових коштів передбачених постановою КМУ від 28.02.2022 № 168 (зі змінами) за січень місяць;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити військовослужбовцю військової служби за призовом під час мобілізації водію-регулювальнику комендантського відділення роти охорони солдату ОСОБА_1 100% премії за підсумками роботи у січні 2023 року;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити військовослужбовцю військової служби за призовом під час мобілізації водію-регулювальнику комендантського відділення роти охорони солдату ОСОБА_1 грошові кошти передбачені постановою КМУ від 28.02.2022 № 168 (зі змінами) за січень місяць 2023 року.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що на нього безпідставно накладено дисциплінарне стягнення, оскільки службове розслідування не було проведено по факту нібито порушення службової дисципліни (перебування на службі у стані алкогольного сп`яніння), а медичний висновок та протокол про адміністративне правопорушення складено з порушенням вимог законодавства. Вважає одночасне притягнення до дисциплінарної та адміністративної відповідальності за одне й те саме правопорушення є неприпустимим.

Ухвалою від 21.02.2023 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та виклику учасників справи (у письмовому провадженні).

Відповідач подав відзив на адміністративний позов, в якому заперечує щодо задоволення позовних вимог, посилаючись на те, що факт перебування позивача у стані алкогольного сп`яніння підтверджено висновком КНП "Добропільська лікарня інтенсивного лікування" №5 від 03.01.2023 щодо результатів медичного огляду з метою виявлення ознак алкогольного сп`яніння. Оскільки була відсутня потреба в уточненні обставин щодо вчинення дисциплінарного порушення позивачем, було вирішено службове розслідування не проводити, що узгоджується із вимогами Дисциплінарного статуту ЗС України.

Позивач подав відповідь на відзив, в якій зазначає, що відповідачем не спростовано доводів позовної заяви.

У відповідності до положень ч.5 ст.262, ч.1 ст.263 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами із прийняттям рішення відповідно до ч.5 ст.250 КАС України.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов до наступного висновку.

06.01.2023 командир військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_3 видав наказ №15 про притягнення військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації водія-регулювальника комендантського відділення роти охорони солдата ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності шляхом оголошення "суворої догани" та позбавлення 100% премії за підсумками роботи у січні 2023 року, невиплати грошових коштів передбачених постановою КМУ від 28.02.2022 № 168 (зі змінами) за січень місяць за перебування на військовій службі 03.01.2023 у стані алкогольного сп`яніння, порушення вимог статті 13, частини першої статті 241 Статуту Внутрішньої служби Збройних Сил України, абзацу 7 статті 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, частини 3 статті 172-20 КУпАП.

Не погоджуючись із даним наказом, позивач звернувся з позовом до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наступне.

Законом України "Про військовий обов`язок і військову службу" від 25.03.1992 №2232-XII встановлено, що військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.

Відповідно до частини першої статті 2 зазначеного Закону військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Законом України "Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України" від 24.03.1999 №548-XIV затверджено Статут внутрішньої служби Збройних Сил України, яким визначено загальні права та обов`язки військовослужбовців Збройних Сил України і їх взаємовідносини, обов`язки основних посадових осіб полку і його підрозділів, правила внутрішнього порядку у військовій частині та її підрозділах (Статут).

Відповідно до статті 11 Статуту необхідність виконання завдань оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності, а також завдань, визначених міжнародними зобов`язаннями України покладає на військовослужбовців такі обов`язки:

- свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок;

- бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим;

- беззастережно виконувати накази командирів (начальників) і захищати їх у бою, як святиню оберігати Бойовий Прапор своєї частини;

- постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України;

- знати й утримувати в готовності до застосування закріплене озброєння, бойову та іншу техніку, берегти державне майно;

- дорожити бойовою славою Збройних Сил України та своєї військової частини, честю і гідністю військовослужбовця Збройних Сил України;

- поважати бойові та військові традиції, допомагати іншим військовослужбовцям, що перебувають у небезпеці, стримувати їх від вчинення протиправних дій, поважати честь і гідність кожної людини;

- бути пильним, суворо зберігати державну таємницю;

- вести бойові дії ініціативно, наполегливо, до повного виконання поставленого завдання;

- виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни;

- додержуватися правил військового вітання, ввічливості й поведінки військовослужбовців, завжди бути одягненим за формою, чисто й охайно.

Відповідно до ст.13 Статуту військовослужбовець зобов`язаний додержуватися вимог безпеки, вживати заходів до запобігання захворюванню, травматизму, повсякденно підвищувати фізичну загартованість і тренованість, утримуватися від шкідливих для здоров`я звичок.

Військовослужбовці повинні постійно бути зразком високої культури, скромності й витримки, берегти військову честь, захищати свою й поважати гідність інших людей, зобов`язані завжди пам`ятати, що за їх поведінкою судять не лише про них, а й про Збройні Сили України в цілому (ст.49 Статуту).

Статтею 241 Статуту передбачено, що кожний військовослужбовець повинен піклуватися про збереження свого здоров`я, не приховувати хвороб, суворо додержуватися правил особистої, громадської гігієни та утримуватися від шкідливих звичок (куріння і вживання алкоголю).

Законом України "Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України" від 24.03.1999 №551-XIV затверджено Дисциплінарний статут Збройних Сил України, який визначає сутність військової дисципліни, обов`язки військовослужбовців щодо її додержання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, права командирів щодо їх застосування, а також порядок подання і розгляду заяв, пропозицій та скарг (Дисциплінарний статут).

Відповідно до статті 1 Дисциплінарного статуту військова дисципліна - це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених військовими статутами та іншим законодавством України.

Абзацом 7 статті 4 Дисциплінарного статуту встановлено, що військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця не вживати під час проходження військової служби (крім медичного призначення) наркотичні засоби, психотропні речовини чи їх аналоги, а також не вживати спиртні напої під час виконання обов`язків військової служби.

Відповідно до статті 45 Дисциплінарного статуту у разі невиконання (неналежного виконання) військовослужбовцем своїх службових обов`язків порушення військовослужбовцем військової дисципліни або громадського порядку командир повинен нагадати йому про обов`язки служби, а за необхідності - накласти дисциплінарне стягнення.

Відповідно до статті 83 Дисциплінарного статуту на військовослужбовця, який порушує військову дисципліну або громадський порядок, можуть бути накладені лише ті дисциплінарні стягнення, які визначені вказаним Статутом і відповідають військовому званню військовослужбовця та дисциплінарній владі командира, що вирішив накласти на винну особу дисциплінарне стягнення.

Частиною першою статті 84 Дисциплінарного статуту передбачено, що прийняттю рішення командиром про накладення на підлеглого дисциплінарного стягнення може передувати службове розслідування. Воно проводиться з метою уточнення причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення, та ступеня вини.

Якщо вину військовослужбовця повністю доведено, командир приймає рішення про накладення дисциплінарного стягнення. Під час накладення дисциплінарного стягнення та обрання його виду враховується: характер та обставини вчинення правопорушення, його наслідки, попередня поведінка військовослужбовця, а також тривалість військової служби та рівень знань про порядок служби (стаття 86 Дисциплінарного статуту).

З обставин викладених відповідачем вбачається, що до Військової частини НОМЕР_1 надійшов 06.01.2023 року за вхідним №90 рапорт начальника штабу-першого заступника командира військової частини НОМЕР_1 полковника ОСОБА_4 , в якому він просив накласти дисциплінарне стягнення на нижчепойменований склад роти охорони, а саме: "сувору догану" за порушення абзаців 2, 3 ст.11, ч.1 ст.49 Статуту внутрішньої служби ЗС України, абзаців 1, 5 ст.4 Дисциплінарного статуту ЗС України за вживання спиртних напоїв під час виконання службових обов`язків 03.01.2023 року водієм- регулювальником комендантського відділення роти охорони солдатом ОСОБА_1 . На підставі абз.3 п.5 Розділу XVI Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністерства оборони України №260 від 07.06.2018 року солдату ОСОБА_1 за січень місяць 2023 року щомісячну премію не виплачувати. До наказу про виплату додаткової винагороди передбаченої постановою Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022 року та вимог телеграми Міністерства оборони України № 248/1298 від 25.03.2022 року за січень місяць 2023 року солдата ОСОБА_1 не включати. Службове розслідування просить не призначати.

До рапорту була додана копія висновку КНП "Добропільська лікарня інтенсивного лікування" щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 03.01.2023 року за № 5.

Згідно із вказаним висновком ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння. У висновку також вказано дату його підписання 03.01.2023 року, ПІБ, підпис та печатку лікаря ОСОБА_5 та медичної установи. У цьому ж висновку також вказано: алкотест 6510 Драгер о 14:00 №06518 - 2,65%, о 14:20 № 06519 - 2,33%, що засвідчено підписом та печаткою лікаря.

Також були надані пояснення 04.01.2023 командиром взводу охорони роти ОСОБА_6 та начальником складу ОСОБА_7 , які підтвердили, що 03.01.2023 ОСОБА_1 перебував на службі з явними ознаками алкогольного сп`яніння та складено протокол про військове адміністративне правопорушення передбачене ч.3 ст.172-20 КУпАП.

Постановою Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 23.02.2023 у справі №227/62/23 встановлено, що ОСОБА_1 своїми протиправними діями вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч.3 ст. 172-20 КУпАП, а саме поява військовослужбовця на території тимчасового розташування підрозділу військової частини у стані алкогольного сп`яніння, в умовах особливого періоду та в період воєнного стану та притягнуто до адміністративної відповідальності.

Дана постанова набрала законної сили 07.03.2023 (згідно даних ЄДРСР).

При розгляді даної адміністративної справи досліджувались питання щодо відповідності медичного висновку вимогам законодавства. Зокрема вказано, що на запит суду надійшла копія акту медичного огляду з метою виявлення алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 , з якого вбачається, що 03.01.2023 року о 13:55 лікарем ОСОБА_5 складений акт медичного огляду з метою виявлення алкогольного сп`яніння № 5 стосовно ОСОБА_1 . Огляд проводився лікарем ОСОБА_5 в наркологічному відділенні КНП "Добропільська ЛІЛ". Під час зовнішнього огляду ОСОБА_1 лікарем виявлено, серед іншого, такі клінічні ознаки алкогольного сп`яніння: поведінка обстежуваної особи ейфорична, балакуча, метушлива, скарги відсутні; мова порушена; міміка жвава; носову пробу виконує з промахами; тремтіння пальців рук; зі слів ОСОБА_1 03.01.2023 року о 9:00 ранку вжив 0,5 літрів горілки; запах алкоголю з рота присутній. За результатами використання технічного засобу алкотест 6510 "Драгер" о 14:00 № 06518 2,65%, о 14:20 №06519 2,33%. Від здачі сечі відмовився. Висновок медичного огляду: гостра інтоксикація алкоголем, без ускладнень. Акт огляду місить дату його підписання 03.01.2023 року, ПІБ, підпис та печатку лікаря та медичної установи.

Дані обставини підтвердила й допитана в судовому засіданні лікар ОСОБА_5 . На запитання ОСОБА_1 свідку, чому у висновку № 5 щодо результатів медичного огляду з метою виявлення ознак алкогольного сп`яніння стосовно ОСОБА_1 від 03.01.2023 року, який доданий до протоколу про військове адміністративне правопорушення № 2 від 19.01.2023 року, вказані показники приладу, а у примірнику того ж висновку, який був виданий на руки ОСОБА_1 , таких даних не вказано, свідок пояснила суду, що у висновку лікар не зобов`язаний вказувати такі дані, але зазвичай, при медичному огляді військовослужбовців, командири просять відображати такі дані у примірнику висновку, які отримують на руки.

Надаючи оцінку доводом позивача у даній справі, суд враховує, що заперечення позивача щодо медичного висновку є аналогічними, що й у справі №227/62/23, а тому суд бере до уваги вищенаведені обставини, що були встановлені судом.

При цьому, слід врахувати, що обидві копії висновку містять однаковий заключний діагноз лікаря-нарколога: "перебування у стані алкогольного сп`яніння", що є визначальним при розгляді даної справи, а тому додаткові написи на примірнику висновку відповідача не призводять до його недійсності.

З огляду на викладене, суд вважає, що висновок КНП "Добропільська лікарня інтенсивного лікування" щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 03.01.2023 року за №5 складений уповноваженою особою із дотриманням встановлених вимог законодавства, а тому є належним доказом на підтвердження факту перебування позивача у стані алкогольного сп`яніння, відповідно доводи позивача в цій частині відхиляються судом.

Щодо твердження позивача про обов`язковість проведення службового розслідування, суд зазначає наступне.

Як видно із вищенаведених норм Дисциплінарного статуту притягнення до дисциплінарної відповідальності військовослужбовця без проведення службового розслідування має місце тоді, коли необхідності в уточненні причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення, та ступеня вини немає (абзац 1 частини 1 статті 84).

У п.2 розділу II Порядку проведення службового розслідування у Збройних Силах України, затвердженого 21.11.2017 наказом Міністерства оборони України №608, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 13.12.2017 за №1503/31371, зазначено, що службове розслідування не призначається якщо причини та умови, що сприяли вчиненню правопорушення, ступінь вини, розмір заподіяної матеріальної шкоди та інші обставини, які мають значення для прийняття рішення командиром (начальником) про накладення на підлеглого дисциплінарного стягнення, не потребують додаткового встановлення (уточнення) або їх встановлено під час проведення інспектування, інвентаризації, аудиту, за рішенням суду.

Тобто, притягнення до дисциплінарної відповідальності без проведення службового розслідування має місце тоді, коли всі елементи складу дисциплінарного проступку (об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт та суб`єктивна сторона) вважаються встановленими та підтвердженими належними засобами доказування, у зв`язку із чим уповноважена особа, визначена в статтях 49-56 Дисциплінарного статуту ЗСУ видає наказ про притягнення до дисциплінарної відповідальності військовослужбовця.

Як зазначалось, факт перебування позивача на службі у стані алкогольного сп`яніння встановлено та підтверджено належними засобами доказування.

Оскільки, всі елементи складу дисциплінарного проступку було встановлено, необхідності в уточненні причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення не було, відповідач вірно виходив з того, що в призначенні службового розслідування немає необхідності.

Суд відхиляє заперечення позивача щодо неможливості одночасного притягнення до дисциплінарної та адміністративної відповідальності за одне й те саме порушення, оскільки один і той самий проступок може бути підставою для різних видів юридичної відповідальності.

При цьому, адміністративна і дисциплінарна відповідальність є різними видами юридичної відповідальності, мають різний склад порушення, і притягнення чи не притягнення до дисциплінарної відповідальності не може бути обумовлено наявністю чи відсутність складу іншого правопорушення чи фактом притягнення до іншого виду відповідальності (позиція, викладена в постановах Верховного Суду від 29.06.2021 у справі № 826/7187/17, від 06.03.2019 у справі 816/1534/16, від 17.07.2019 у справі №806/2555/17, від 24.09.2020 у справі №420/602/19, постанові Великої Палати Верховного Суду від 02.06.2021 у справі № 9901/375/19 (провадження № 11-223заі20)).

Вказане, на переконання суду, свідчить про те, що відповідач під час прийняття рішення діяв з дотриманням критеріїв, які передбачені частиною 2 статті 2 КАС України.

Щодо позовних вимог про зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити 100% премії та грошові кошти, передбачені постановою КМУ від 28.02.2022 № 168 (зі змінами) у січні 2023 року, суд зазначає наступне.

Абзацами 1, 3 пункту 5 розділу XVI "Преміювання" Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 07 червня 2018 року № 260 (далі - Порядок №260), встановлено, що військовослужбовцям щомісячні премії не виплачуються в таких випадках: за вживання алкогольних напоїв (наркотичних речовин) на території військової частини як у службовий, так і в позаслужбовий час, прибуття на службу в нетверезому стані (у стані наркотичного сп`яніння) - за місяць, у якому здійснено таке порушення.

На виконання Указів Президента України від 24 лютого 2022 р. № 64 "Про введення воєнного стану в Україні" та № 69 "Про загальну мобілізацію", Кабінетом Міністрів України 28.02.2022 прийнята постанова № 168, пунктом 1 якої установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі 30 000 гривень щомісячно (крім військовослужбовців строкової служби), а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Відповідно до п.14 розділу XXXIV "Виплата додаткової винагороди на період дії воєнного стану" Порядку №260 до наказів про виплату додаткової винагороди, серед інших, не включаються військовослужбовці, які: вживали алкогольні напої (наркотичні або психотропні речовини) на території військової частини як у службовий, так і в позаслужбовий час, прибували на службу та/або виконували обов`язки військової служби в стані алкогольного (наркотичного) сп`яніння - за місяць, у якому здійснено таке порушення, оголошене наказом командира (начальника).

Враховуючи, що факт перебування позивачем на службі у нетверезому стані встановлений належним чином, наказ командира військової частини НОМЕР_1 від 06.01.2023 №15 в частині позбавлення позивача премії у розмірі 100% та додаткової винагороди за січень 2023 року відповідає абзацам 1, 3 пункту 5 розділу XVI та п.14 розділу XXXIV Порядку № 260.

Частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Частиною другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно із статтею 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідачем доведено правомірність прийнятого рішення, а тому відсутні підстави для задоволення позовних вимог.

Враховуючи висновок суду про відмову у задоволенні позову, правові підстави для стягнення з відповідача судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

У задоволенні адміністративного позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Л.А.Шуляк

Повний текст складено: 26 квітня 2023 р.