Справа № 756/643/22
Суддя: Вівдиченко Тетяна Романівна
Дата ухвалення: 2023-04-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 756/643/22 Головуючий у 1 інстанції: Луценко О.М.
Суддя-доповідач: Вівдиченко Т.Р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2023 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Судді-доповідача Вівдиченко Т.Р.

Суддів Аліменка В.О.

Кузьмишиної О.М.

За участю секретаря Заміхановської Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, згідно статті 229 КАС України, адміністративну справу за апеляційною скаргою Державної служби України з безпеки на транспорті на рішення Оболонського районного суду м. Києва від 01 листопада 2022 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування постанов по справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач - ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті, в якому просила визнати протиправними та скасувати постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України серій ВМ: №00005988 від 05.01.2022р., №00005983 від 05.01.2022р., №00006278 від 06.01.2022р., №00006277 від 06.01.2022р., №00006276 від 06.01.2022р., №00006275 від 06.01.2022 р. винесені уповноваженими особами Департаменту реалізації державної політики та нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Державної служби України з безпеки на транспорті відносно ОСОБА_1 за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст.132-1 КУпАП, а справи про адміністративні правопорушення - закрити.

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 01 листопада 2022 року позовні вимоги задоволено. Скасовано постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі серії ВМ №00005988 від 05.01.2022, серії ВМ №00005983 від 05.01.2022, серії ВМ №00006278 від 06.01.2022, серії ВМ №00006277 від 06.01.2022, серії ВМ №00006276 від 06.01.2022, серії ВМ №00006275 від 06.01.2022 про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за ч.2 ст.132-1 КУпАП у виді штрафу, а справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 - закрити.

Не погодившись з рішенням суду, відповідач - Державна служба України з безпеки на транспорті звернувся з апеляційною скаргою, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким в задоволенні позовних вимог відмовити повністю, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зокрема, апелянт вказує, що факт перевищення Позивачем нормативних параметрів транспортних засобів, визначених пунктом 22.5 Правил дорожнього руху України доведено належними, допустимими та достовірними доказами, підтверджено розрахунками, що вказує на правомірність порядку проведення габаритно-вагового контролю, а також використання при проведенні контролю належного технічного приладу.

24 квітня 2023 року до Шостого апеляційного адміністративного суду від представника ОСОБА_1 - Ларченко Ірини Миколаївни надійшов відзив на апеляційну скаргу, яким підтримує позицію суду першої інстанції.

Також, 24 квітня 2023 року до Шостого апеляційного адміністративного суду від представника ОСОБА_1 - Ларченко Ірини Миколаївни надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Зважаючи на скорочені строки розгляду даної категорії справ, надходження відзиву на апеляційну скаргу та те, що судом апеляційної інстанції участь учасників процесу у даній справі обов`язковою не визнавалась, у задоволенні вищевказаного клопотання відмовлено.

Сторони, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилися.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно ч. 2 ст. 313 КАС України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Враховуючи, що особиста участь сторін в судовому засіданні не обов`язкова, колегія суддів визнала можливим проводити розгляд справи за відсутності сторін.

Згідно ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши у відкритому судовому засіданні суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, постановою серії ВМ №00005988 від 05.01.2022, винесеною старшим державним інспектором відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту реалізації державної політики та нагляду( контролю) за безпекою на наземному транспорті, Колєснік Н.Г. , притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , як відповідальну особу, яка допустила рух транспортного засобу Mercedes-Benz Actros 4140 днз. НОМЕР_1 (06.11.2021 р. о 19 год. 46 хв., за адресою М-06 Київ - Чоп, км. 24 +100) Із перевищенням нормативних параметрів зазначених пунктом 22.5 ПДР України: навантаження на здвоєні осі транспортного засобу на 5,4 % (4,078 т), відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 132-1 КУпАП.

Постановою серії ВМ №00005983 від 05.01.2022 р., винесеною старшим державним інспектором відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту реалізації державної політики та нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті, Колєснік Н.Г. , притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , як відповідальну особу, яка допустила рух транспортного засобу Mercedes-Benz Actros 4140 днз. НОМЕР_2 (07.11.2021р. о 11 год. 51 хв за адресою М-06 Київ - Чоп, км. 54+285) із перевищенням нормативних параметрів зазначених пунктом 22.5 ПДР України: навантаження на здвоєні осі транспортного засобу на 8,8 (4,734 т), відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 132-1 КУпАП.

Постановою серії ВМ №00006278 від 06.01.2022 р., винесеною старшим державним інспектором відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту реалізації державної політики та нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті, Савченком В.О. , притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , як відповідальну особу, яка допустила рух транспортного засобу Mercedes-Benz Actros 4140 днз. НОМЕР_3 (09.11.2021 р. о 12 год. 04 хв., за адресою М-06 Київ - Чоп, км. 24+100) із перевищенням нормативних параметрів зазначених пунктом 22.5 ПДР України: навантаження на здвоєні осі транспортного засобу на 7,7 % (4,526 т), відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 132-1 КУпАП.

Постановою серії ВМ №00006277 від 06.01.2022 р., винесеною старшим державним інспектором відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту реалізації державної політики та нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті, Савченком В.О ,, притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , як відповідальну особу, яка допустила рух транспортного засобу Mercedes-Benz Actros 4140 днз. НОМЕР_4 (09.11.2021р. о 15 год. 20 хв., за адресою М-06 Київ - Чоп, км. 24+100) із перевищенням нормативних параметрів зазначених пунктом 22.5 ПДР України: навантаження на здвоєні осі транспортного засобу на 6,1 % (4,214 т), відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 132-1 КУпАП.

Постановою серії ВМ №00006276 від 06.01.2022 р., винесеною старшим державним інспектором відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту реалізації державної політики та нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті. Солодун С.М. , притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_5 , як відповідальну особу, яка допустила рух транспортного засобу Mercedes-Benz Actros 4140 днз. НОМЕР_4 (09.11.2021 р. о 12 год. 43 хв., за адресою М-06 Київ -Чоп, км.. 24+100) із перевищенням нормативних параметрів зазначених пунктом 22.5 ПДР України: навантаження на здвоєні осі транспортного засобу на 5,1 % (4,036т), відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 132-1 КУпАП.

Постановою серії ВМ №00006275 від 06.01.2022р., винесеною старшим державним інспектором відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту реалізації державної політики та нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті. Солодун С.М. , притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , як відповідальну особу, яка допустила рух транспортного засобу Mercedes-Benz Actros 4140 днз, НОМЕР_1 (09.11.21р. о 13 год. 08 хв., за адресою М-06 Київ - Чоп, км. 24+100) із перевищення нормативних параметрів зазначених пунктом 22,5 ПДР України: навантаження на здвоєні осі транспортного засобу на 6 % (4,204 т), відповідальність за яке передбачена ч.2. ст. 132-1 КУпАП.

За приписами п. 1.1. Договором оперативної оренди техніки №01030Р-20 від 01.03.2020, укладеного між ТОВ «Експрес Бетон» (орендодавець) та ТОВ «Хауз Бетон»(орендар), передано та прийнято у строкове платне користування техніку, зазначену у Додатку №1 до даного Договору, строком до 28.02.2023 (п.7.3 Договору) .

Відповідно до п. 4.4.3 Договору оперативної оренди техніки №01030Р-20 від 01.03.2020, використання об`єкту оренди здійснюється відповідно до цільового (функціонального) призначення.

Згідно копій товарно-транспортних накладних № ХБН-0911020, №ХБН-0711004, №ХБН-0911021, №ХБН-0611051, №ХБН-0911017, №ХБН-0911030 від 09.11.2021 року вказані вище транспортні засоби здійснюють перевезення бетону ТОВ «Хауз Бетон».

У відповідності до копій свідоцтв про реєстрацію транспортного засобу Mercedes-Benz Actros 4140, д.н.з НОМЕР_5 , транспортного засобу Mercedes-Benz Actros 4140, д.н.з. НОМЕР_6 , ранспортного засобу Mercedes-Benz Actros 4140, д.н.з. НОМЕР_2 , транспортного засобу Mercedes-Benz Actros 4140, д.н.з. НОМЕР_1 , ТОВ "Експрес бетон" є власником даних транспортних засобів, тип транспортного засобу спеціалізований вантажний бетонорозмішувач С, повна маса транспортного засобу - 35000, маса без навантаження 15000

Не погоджуючись із вказаними постановами, позивач звернулася до суду з вищевказаним позовом.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За приписами абз. 4 пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України «Про оптимізацію системи центральних органів виконавчої влади» від 10 вересня 2014 року № 442 утворено Державну службу України з безпеки на транспорті, реорганізувавши шляхом злиття Державну інспекцію з безпеки на морському та річковому транспорті, Державну інспекцію з безпеки на наземному транспорті.

Відповідно до пункту 1 Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 лютого 2015 року № 103 (далі - Положення № 103) Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті.

Згідно з пп. 15, 27 п. 5 Положення № 103 Укртрансбезпека відповідно до покладених на неї завдань здійснює: габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування; нарахування плати за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, під час здійснення габаритно-вагового контролю.

Таким чином, відповідач виконує функції габаритно-вагового контролю транспортних засобів та нараховує відповідну плату за перевищення нормативів допустимої ваги транспортного засобу.

Засади організації та діяльності автомобільного транспорту визначено Законом України «Про автомобільний транспорт» від 05 квітня 2001 року № 2344-III (далі - Закон № 2344-III).

У відповідності до частини 12 статті 6 Закону № 2344-III державному контролю підлягають усі транспортні засоби українських та іноземних перевізників, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів і вантажів на території України.

Частиною 1 статті 60 Закону № 2344-III визначено, що за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи, зокрема за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5 % до 10 % включно при перевезенні вантажу без відповідного дозволу - штраф у розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10 відсотків, але не більше 20 відсотків при перевезенні неподільного вантажу без відповідного дозволу або подільного вантажу - штраф у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до частини 5 статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Згідно з частиною 2 статті 29 Закону України «Про дорожній рух», з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів. Порядок видачі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, та розмір плати за його отримання встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306.

В силу вимог п. 1.3 Правил дорожнього руху, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Пунктом 1.9. Правил дорожнього руху закріплено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до п. 22.5 Правил дорожнього руху, за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м (для сільськогосподарської техніки, яка рухається за межами населених пунктів, дорогами сіл, селищ, міст районного значення, - 3,75 м), за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Осі слід вважати здвоєними або строєними, якщо відстань між ними (суміжними) не перевищує 2,5 м.

Рух транспортних засобів та їх составів з навантаженням на одиночну вісь понад 11 т, здвоєні осі - понад 16 т, строєні осі - понад 22 т або фактичною масою понад 40 т (для контейнеровозів - навантаження на одиночну вісь - понад 11 т, здвоєні осі - понад 18 т, строєні осі - понад 24 т або фактичною масою понад 44 т, а на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - понад 46 т) у разі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогами забороняється.

Забороняється рух транспортних засобів з навантаженням на вісь понад 7 т або фактичною масою понад 24 т автомобільними дорогами загального користування місцевого значення.

Отже, участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові параметри яких перевищують хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху, зокрема, навантаження на вісі транспортного засобу, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів, а при перевезенні вантажу без відповідного дозволу настає адміністративно-господарська відповідальність, яка залежить від відсоткового перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм.

Статтею 132-1 КУпАП визначено відповідальність за порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів та правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 132-1 КУпАП, перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами - тягне за собою накладення штрафу в розмірі: п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5 % до 10 % включно; однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10 %, але не більше 20 %; двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20 %, але не більше 30 %; трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 30 %. Примітка. Підставою для звільнення від відповідальності, передбаченої частинами першою і другою цієї статті, є наявність дозволу на проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні.

За приписами статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Нормами статті 245 КУпАП передбачено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Положеннями ст. 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Як вбачається з матеріалів справи, постановами по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі від 05 січня 2022 року серії ВМ №00005988, серії ВМ №00005983 та від 06 січня 2022 року серії ВМ №00006278, серії ВМ №00006277, серії ВМ №00006276, серії ВМ №00006275 ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 132-1 КУпАП та накладено адміністративні стягнення у вигляді штрафу у розмірі 8500,00 грн. (Т. 1 а.с. 42-47).

Згідно оскаржуваних постанов, відповідальна особа допустила рух транспортних засобів (Mercedes-Benz Actros 4140 днз. НОМЕР_2 , Mercedes-Benz Actros 4140 днз. НОМЕР_4 , Mercedes-Benz Actros 4140 днз. НОМЕР_3 , Mercedes-Benz Actros 4140 днз. НОМЕР_1 ) із перевищенням нормативних параметрів, зазначених пунктом 22.5 ПДР України, на здвоєні осі транспортних засобів.

Відповідно до розрахунків, наведених відповідачем у відзиві на позовну заяву, вищевказаними транспортними засобами перевищено встановлені вагові параметри, а саме, перевищено навантаження на здвоєні осі - 16 тон.

Водночас, як стверджує позивач, транспортні засоби Mercedes-Benz Actros 4140 (бетонозмішувачі) з дзн. НОМЕР_2 , НОМЕР_4 , НОМЕР_3 , НОМЕР_1 не мають здвоєних осей, так як жодна міжосьова відстань не перевищує 2,5 м., а тому, враховуючи приписи п. 22.5 Правил дорожнього руху, такі осі слід вважати строєними.

Як було вищезазначено, відповідно до правил п. 22.5 Правил дорожнього руху, осі слід вважати здвоєними або строєними, якщо відстань між ними (суміжними) не перевищує 2,5 м.

Матеріали справи свідчать, що Державним підприємством «Всеукраїнський науково-виробничий центр стандартизації, метрології, сертифікації та захисту прав споживачів» проведено калібрування вантажних автомобілів (бетонозмішувачів) Mercedes-Benz Actros 4140 серійний номер НОМЕР_2 , Mercedes-Benz Actros 4140 серійний номер НОМЕР_1 , Mercedes-Benz Actros 4140 серійний номер НОМЕР_3 , Mercedes-Benz Actros 4140 серійний номер НОМЕР_4 , які зазначені в оскаржуваних постановах, що підтверджується Сертифікатами калібрування від 07 серпня 2022 року № UA/232/220208/0000066, від 07 серпня 2022 року № UA/232/220208/0000067, від 07 серпня 2022 року № UA/232/220208/0000068, від 07 серпня 2022 року № UA/232/220208/0000069 (Т. 1 а.с. 137 звор. - 141).

Так, відповідно до розділів 5 «Результати калібрування» вищевказаних сертифікатів:

- вантажний автомобіль (бетонозмішувач) Mercedes-Benz Actros 4140 серійний номер НОМЕР_2 має наступні відстані: 1) Д1-2 - відстань між І-ІІ колісними парами - 1741,3 мм.; 2) Д2-3 - відстань між ІІ-ІІІ колісними парами - 2473,0 мм.; 3) Д3-4 - відстань між ІІІ-IV колісними парами - 1336,0 мм.;

- вантажний автомобіль (бетонозмішувач) Mercedes-Benz Actros 4140 серійний номер НОМЕР_4 має наступні відстані: 1) Д1-2 - відстань між І-ІІ колісними парами - 1732,0 мм.; 2) Д2-3 - відстань між ІІ-ІІІ колісними парами - 2477,0 мм.; 3) Д3-4 - відстань між ІІІ-ІV колісними парами - 1334,0 мм.;

- вантажний автомобіль (бетонозмішувач) Mercedes-Benz Actros 4140 серійний номер НОМЕР_3 має наступні відстані: 1) Д1-2 - відстань між І-ІІ колісними парами - 1732,4 мм.; 2) Д2-3 - відстань між ІІ-ІІІ колісними парами - 2468,3 мм.; 3) Д3-4 - відстань між ІІІ-ІV колісними парами - 1340,7 мм.

- вантажний автомобіль (бетонозмішувач) Mercedes-Benz Actros 4140 серійний номер НОМЕР_1 має наступні відстані: 1) Д1-2 - відстань між І-ІІ колісними парами - 1718,0 мм.; 2) Д2-3 - відстань між ІІ-ІІІ колісними парами - 2480,0 мм.; 3) Д3-4 - відстань між ІІІ-ІV колісними парами - 1340,7 мм.

Оскільки, згідно вищезазначених даних, жодна міжосьова відстань не перевищує 2,5 м., колегія суддів погоджується з доводами позивача про те, що, в силу приписів пункту 22.5 Правил дорожнього руху, такі осі слід вважати строєними.

У відповідності до положень п. 22.5 Правил дорожнього руху, максимально допустиме навантаження на строєні осі становить 22 т.

Таким чином, відповідачем в оскаржуваних постановах помилково вказано, що транспортні засоби Mercedes-Benz Actros 4140 (бетонозмішувачі) з дзн. НОМЕР_2 , НОМЕР_4 , НОМЕР_3 , НОМЕР_1 є транспортними засобами зі здвоєними осями, а відтак, невірно визначено максимальне дозволене навантаження на відповідні осі.

Беручи до уваги вищевикладене, постанови Державної служби України з безпеки на транспорті від 05 січня 2022 року серії ВМ №00005988, серії ВМ №00005983 та від 06 січня 2022 року серії ВМ №00006278, серії ВМ №00006277, серії ВМ №00006276, серії ВМ №00006275 є протиправними та підлягають скасуванню.

Водночас, задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції вказав, що у день вчинення адміністративного правопорушення транспортні засоби марки: Mercedes-Benz Actros 4140, д.н.з. НОМЕР_4 , Mercedes-Benz Acоros 4140. д.н.з НОМЕР_3 , Mercedes-Benz Actros 4140 д,н.з. НОМЕР_7 , Mercedes-Benz Actros 4140 д.н.з НОМЕР_8 у користуванні позивача TOB «Експрес Бетон» не перебували, оскільки, перебували в користуванні ТОВ «Хауз Бетон», що підтверджується товарно-транспортними накладними, договором оперативної оренди техніки №01030Р-20 від 01.03.2020 та додатками до нього.

Отже, належним користувачем транспортних засобів марки: Mercedes-Benz Actros 4140, д.н.з. НОМЕР_4 , Mercedes-Benz Actros 4140, д.н.з. НОМЕР_3 , Mercedes-Benz Actros 4140 д.н.з. НОМЕР_7 , Mercedes-Benz Actros 4140 д.н.з. НОМЕР_1 , на момент вчинення адміністративних правопорушень було ТОВ «Хауз Бетон».

Таким чином, на переконання суду першої інстанції, перевізник, якому ТОВ «Експрес Бетон» передало в оренду транспортні засоби, зобов`язаний був внести відомості до Єдиного державного реєстру транспортних засобів щодо належного користувача. Невиконання ним цього обов`язку не є підставою для притягнення власника транспортних засобів ТОВ «Експрес Бетон» в особі директорі до адміністративної відповідальності.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду та вважає їх помилковими, з огляду на наступне.

Згідно частин 1, 2 статті 14-3 КУпАП, адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, передбачені частиною другою статті 122-2, частинами другою і третьою статті 132-1 цього Кодексу, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі (за допомогою комплексу технічних засобів автоматичного визначення вагових, габаритних та інших параметрів транспортного засобу з функціями фотозйомки та/або відеозапису, що функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань на момент запиту відсутні відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи.

Відповідальна особа, зазначена у частині першій цієї статті, або особа, яка ввезла транспортний засіб на територію України, звільняється від відповідальності за адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, у випадках, передбачених статтею 279-7 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 279-7 КУпАП передбачено, що відповідальна особа, зазначена у частині першій статті 14-3 цього Кодексу, або особа, яка ввезла транспортний засіб на територію України, звільняється від адміністративної відповідальності за правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, якщо протягом 20 календарних днів з дня вчинення відповідного правопорушення або з дня набрання постановою про накладення адміністративного стягнення законної сили:

така особа надала документ, який підтверджує, що до моменту вчинення правопорушення транспортний засіб вибув з її володіння внаслідок протиправних дій інших осіб, або щодо протиправного використання іншими особами номерних знаків, що належать її транспортному засобу;

особа, яка користувалася транспортним засобом на момент вчинення зазначеного правопорушення, звернулася особисто до органу (посадової особи), уповноваженого розглядати справи про адміністративні правопорушення, із заявою про визнання зазначеного факту адміністративного правопорушення та надання згоди на притягнення до адміністративної відповідальності, а також надала документ (квитанцію) про сплату відповідного штрафу.

Постановою Кабінету Міністрів України від 14 листопада 2018 року № 1197 затверджено Порядок внесення відомостей про належного користувача транспортного засобу до Єдиного державного реєстру транспортних засобів (далі - Порядок №1197).

Відповідно до підпункту 3 пункту 2 Порядку 1197, належний користувач - фізична особа, яка на законних підставах користується транспортним засобом, що їй не належить, а також керівник юридичної особи - лізингоодержувача (особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи - лізингоодержувача) або працівник, визначений керівником юридичної особи, яка є власником транспортного засобу або отримала в установлений законодавством спосіб право користуватися ним, які в разі внесення щодо них відомостей до ЄДРТЗ, згідно статті 14-3 КУпАП, несуть відповідальність за адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису).

Згідно із пунктами 15, 16 Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07.09.1998 № 1388 (в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) вбачається, що: - всі дії щодо проведення державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку транспортні засоби підлягають огляду фахівцями експертної служби МВС з метою звірення ідентифікаційних номерів їх складових частин з номерами, зазначеними в поданих власником для реєстрації документах; - за бажанням власника транспортного засобу - фізичної особи надати право керування таким засобом іншій фізичній особі чи за бажанням фізичної або юридичної особи, якій власник транспортного засобу передав у встановленому порядку право користування і (або) розпорядження транспортними засобами, сервісний центр МВС видає за зверненням такого власника тимчасовий реєстраційний талон на строк, зазначений у його заяві, або документах, які підтверджують право користування і (або) розпорядження транспортним засобом.

За приписами пункту 3 Порядку №1197, підставами для внесення до ЄДРТЗ відомостей про належного користувача є, зокрема, оформлення на фізичну особу, щодо якої вносяться відомості як про належного користувача, тимчасового реєстраційного талона. Згідно з пунктом 36 Порядку №1197, внесення до ЄДРТЗ відомостей про належного користувача, який користується транспортним засобом на підставі тимчасового реєстраційного талона, здійснюється у сервісному центрі МВС за заявою належного користувача.

Внесенню до ЄДРТЗ підлягають лише власники транспортних засобів (фізичні та юридичні особи) або належні користувачі транспортних засобів, які несуть відповідальність, згідно правил встановлених статтею 14-3, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 132-1 КУпАП лише у випадку такого їх внесення до ЄДРТЗ.

Зазначені відомості надаються уповноваженій посадовій особі відповідача на її запит при розгляді нею справи про адміністративне правопорушення.

За відсутності відомостей про належного користувача у ЄДРТЗ, уповноваженій посадовій особі відповідача, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, надаються відомості про особу, за якою зареєстрований транспортний засіб. Внесення відомостей до ЄДРТЗ щодо належного користувача транспортного засобу є виключно правом особи, уповноваженої на подання відповідної заяви в порядку, передбаченому Порядком № 1197.

Внесення відомостей до ЄДРТЗ щодо належного користувача транспортного засобу є виключно правом особи, уповноваженої на подання відповідної заяви в порядку, передбаченому Порядком № 1197.

Водночас, невнесення відомостей до ЄДРТЗ щодо належного користувача транспортного засобу, незалежно від підстав такого невнесення, викликає автоматичне визначення відповідальною особою за вчинення адміністративних правопорушень саме особу, за якою зареєстрований транспортний засіб або ж керівника юридичної особи, за якою він зареєстрований.

Відповідно до пункту 5 Порядку №1197, відомості про належного користувача до ЄДРТЗ вносяться через: 1) територіальні органи з надання сервісних послуг МВС (далі - сервісні центри МВС); 2) веб-додаток, розміщений на офіційному веб-сайті Головного сервісного центру МВС; 3) Єдиний державний веб-портал електронних послуг.

Таким чином, у разі, якщо належний користувач не звертається до сервісного центру МВС з відповідною заявою, згідно пункту 24 Порядку № 1197, особа за якою зареєстрований транспортний засіб або представник юридичної особи не позбавлений можливості внесення до ЄДРТЗ відомостей про належного користувача через веб-додаток, розміщений на офіційному веб-сайті Головного сервісного центру МВС або через Єдиний державний веб-портал електронних послуг особисто, що встановлено пунктом 5 Порядку №1197.

Отже, позивач є належним суб`єктом відповідальності за правопорушення згідно частини 2 статті 132-1 КУпАП.

Відповідно до статей 1 та 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Так, Європейський суд з прав людини у рішенні по справі «Рисовський проти України» (№ 29979/04) визнав низку порушення пункту 1 статті 6 Конвенції, статті 1 Першого протоколу до Конвенції та статті 13 Конвенції у справі, пов`язаній із земельними правовідносинами; в ній також викладено окремі стандарти діяльності суб`єктів владних повноважень, зокрема, розкрито елементи змісту принципу «належного урядування».

В рішенні ЄСПЛ вказав на те, що принцип «належного урядування», зокрема, передбачає, що державні органи повинні діяти в належний і якомога послідовніший спосіб. При цьому, на них покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах. Державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість уникати виконання своїх обов`язків (заява № 29979/04, пункт 70).

Принцип «належного урядування», як правило, не повинен перешкоджати державним органам виправляти випадкові помилки, навіть ті, причиною яких є їхня власна недбалість (рішення у справі «Москаль проти Польщі» (Moskal v. Poland), пункт 73). Будь-яка інша позиція була б рівнозначною, inter alia, санкціонуванню неналежного розподілу обмежених державних ресурсів, що саме по собі суперечило б загальним інтересам (див. там само). З іншого боку, потреба виправити минулу «помилку» не повинна непропорційним чином втручатися в нове право, набуте особою, яка покладалася на легітимність добросовісних дій державного органу (рішення у справі «Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки» (Pincova and Pine v. the Czech Republic), заява № 36548/97, пункт 58). Іншими словами, державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків (див. зазначене вище рішення у справі «Лелас проти Хорватії» (Lelas v. Croatia), пункт 74).

Крім того, в рішеннях Європейського суду з прав людини склалася практика, яка підтверджує, що дискреційні повноваження не повинні використовуватися свавільно, а суд повинен контролювати рішення, прийняті на підставі реалізації дискреційних повноважень, максимально ефективно (рішення у справі «Hasan and Chaush v. Bulgaria» № 30985/96).

Також, колегія суддів враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.

При цьому, згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Колегія суддів, також враховує позицію Європейського суду з прав людини, сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).

Аналізуючи обставини справи та норми чинного законодавства, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про обґрунтованість позовних вимог, водночас, позовні вимоги підлягають задоволенню з підстав, викладених у даній постанові, у зв`язку з цим, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, та, відповідно, рішення суду першої інстанції - зміні.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч. 2 ст. 77 КАС України).

Відповідно до ч. 3 ст. 242 КАС України, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції, вірно по суті вирішивши справу, ухвалив рішення з помилковим застосуванням норм матеріального права, а тому рішення суду першої інстанції підлягає зміні в мотивувальній частині рішення щодо підстав для задоволення позовних вимог.

Відповідно до п. п. 1, 4 ч. 1 ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Керуючись ст. ст. 229, 243, 286, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Державної служби України з безпеки на транспорті задовольнити частково.

Рішення Оболонського районного суду м. Києва від 01 листопада 2022 року змінити в мотивувальній частині, в іншій частині залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Вівдиченко Т.Р.

Судді Аліменко В.О.

Кузьмишина О.М.