Справа № 344/1679/23
Суддя: Бабій О. М.
Дата ухвалення: 2023-04-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 344/1679/23
Провадження № 2-а/344/89/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2023 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої - судді Бабій О.М.,

секретаря Кузнєцової А.О.,

розглянувши у порядку спрощеного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області про скасування постанови серії БАД № 228354 від 12.01.2023 року про накладення адміністративного стягнення,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся в суд з наведеним адміністративним позовом, посилаючись на те, що оскаржуваною постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, він визнаний винним в тому, що керуючи автомобілем Nissan Leaf, реєстраційний номер НОМЕР_1 , 12.01.2023 на а/д Н-18 Івано-Франківськ-Тернопіль на вимогу дорожнього знаку 3.41 «Stop» не здійснив зупинку, не користувався ременем пасивної безпеки 2.3.в, та при зупинці не увімкнув аварійно-сигнальні вогні, чим скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП. Вважає постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності протиправною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки порушення Правил дорожнього руху він не вчиняв. Щодо обставин притягнення його до відповідальності надав пояснення, що підтверджує, що дійсно 12.01.2023 його було зупинено працівниками поліції поблизу моста через р. Дністер, біля населеного пункту с. Нижнів Івано-Франківського району Івано-Франківської області. Між ним та працівниками поліції виникли розбіжності з приводу дотримання правил дорожнього руху. Працівник поліції вказував на те, що позивач не зупинився перед блокпостом на знак «Stop», проте, знак не був установлений у відповідності до ПДР України, з огляду на відсутність на дорозі відповідних знаків про поетапне обмеження швидкості згідно з вимогами пункту 12.10 цих Правил, а також те що особа яка знаходилась поряд із ним подавала жест рукою про здійснення проїзду без зупинки. Вказує, що зупинившись він увімкнув аварійну сигналізацію та розстібнув ремінь безпеки, щоб дістати посвідчення водія та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу. Незважаючи на те, що факт вчинення правопорушення позивачем заперечувався, протоколу складено не було. Вказує, що постанова не відображає дійсних обставин справи, винесена з грубим порушенням вимог чинного законодавства щодо її змісту та процедури складання, є незаконною а тому підлягає скасуванню.

Згідно відзиву на позовну заяву представник Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області позов не визнав з підстав дотримання інспектором поліції вимог КУпАП під час притягненні позивача до адміністративної відповідальності та відсутності підстав для скасування постанови. Вказав, що постанову винесено за тих обставин, що 12.01.2023 року о 11 год. 50 хв. в ході виконання службових обов`язків поліцейським СРПП №1 (м. Тисмениця) Івано-Франківського РУП ГУНП у Івано-Франківській області сержантом поліції ОСОБА_2 виявлено автомобіль марки «Nissan Leaf», державний номерний знак НОМЕР_1 , яким н а/д н-18 «Івано-Франківськ-Тернопіль» (блок-пост) керував гр. ОСОБА_1 та під час руху не виконав вимогу дорожнього знаку 3.41 «Стоп-Контроль», не здійснив зупинку, не користувався ременем пасивної безпеки (п. 2.3 В ПДР), та при зупинці не увімкнув аварійно-сигнальні вогні, чим порушив п. 9.9. «б» ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене частиною 2 статті 122 КУпАП. Зупинивши транспортний засіб, поліцейський ОСОБА_2 підійшов до автомобіля, належним чином представився водію, проінформував його про порушення ним ПДР, а саме: порушення ДЗ 3.41 «Стоп-Контроль»; не користувався ременем пасивної безпеки (п, 2.3 В ПДР); а також про не увімкнення після законної зупинки працівниками поліції аварійної світлової сигналізації (п. 9.9 «б» ПДР) та попросив пред`явити посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а також поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Вказує, що в діях позивача є склад адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст.122 КУпАП, що підтверджується відео фіксацією.

Позивач в судове засідання не з`явився, подав заяву в якій зазначив, що просить розгляд справи проводити без його участі, позов задоволити.

Представник відповідача в судове засідання не прибув, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Дослідивши матеріали справи, оглянувши відеозапис, який наданий представником відповідача до відзиву, судом встановлено, що між сторонами виник публічно-правовий спір щодо правомірності накладення адміністративного стягнення за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Згідно оскаржуваної постанови серії БАД № 228354 від 12.01.2023 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксоване не в автоматичному режимі винесеної поліцейським СРПП №1 (м. Тисмениця) Івано-Франківського РУП ГУНП у Івано-Франківській області сержантом поліції Кудлою Є.І., встановлено, що автомобіль марки «Nissan Leaf», державний номерний знак НОМЕР_1 , яким н а/д н-18 «Івано-Франківськ-Тернопіль» (блок-пост) керував гр. ОСОБА_1 та під час руху не виконав вимогу дорожнього знаку 3.41 «Стоп-Контроль», не здійснив зупинку, не користувався ременем пасивної безпеки (п. 2.3 В ПДР), та при зупинці не увімкнув аварійно-сигнальні вогні, чим порушив п. 9.9. «б» ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене частиною 2 статті 122 КУпАП.

Відповідно до ч. 2 ст. 122 КУпАП невиконання водіями вимог про зупинку тягне за собою накладення штрафу в розмірі дев`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від трьох до шести місяців.

Частина 5 статті 121 КУпАП визначає, що порушення правил користування ременями безпеки або мотошоломами, тягне за собою накладення штрафу в розмірі трьох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно оскаржуваної постанови її складено саме за ч.2 ст. 122 КУпАП, за диспозицією правопорушення щодо невиконання водіями вимог про зупинку.

Відповідно до пункту 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, що зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07 листопада 2015 року за № 1395 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року, № 1408/27853 у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Статтею 36 КУпАП визначено, що якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Згідно п.п. «в» п. 2.3. Правил дорожнього руху для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: на автомобілях, обладнаних засобами пасивної безпеки (підголовники, ремені безпеки), користуватися ними і не перевозити пасажирів, не пристебнутих ременями безпеки. Дозволяється не пристібатися особі, яка навчає водінню, якщо за кермом учень, а в населених пунктах, крім того, водіям і пасажирам з інвалідністю, фізіологічні особливості яких заважають користуватися ременями безпеки, водіям і пасажирам оперативних та спеціальних транспортних засобів і таксі.

П.8.4. Правил дорожнього руху України передбачає, що заборонні знаки запроваджують або скасовують певні обмеження в русі.

Дорожній знак 3.41 «Стоп контроль» забороняє проїзд без зупинки перед контрольними пунктами (дорожня станція патрульної поліції, карантинний пост, прикордонна зона, закрита територія, пункт оплати проїзду на платних дорогах тощо).

В той же час при перегляді відеозапису долученого до матеріалів справи представником відповідача, який відображає нібито вчинення правопорушення відповідачем, вбачається, що тривалість відеозапису 1 хвилина 3 секунди та на відео не видно моменту проїзду позивачем блок поста, самого факту вчинення ним правопорушення. Суд не має можливості однозначно ідентифікувати, що водій автомобіля порушив вимогу знаку 3.41, оскільки момент проїзду блокпосту позивачем не зафіксовано, як і не зафіксовано момент зупинки автомобіля. Позивач надав пояснення, що відстібнув ремінь безпеки вже після зупинки транспортного засобу, відеозапис не підтверджує, що водій здійснював рух з не пристебнутим ременем безпеки. Інспектор підійшов до автомобіля позивача в той момент коли транспортний засіб вже був зупинений і з водієм спілкувався інший інспектор. Також не зрозуміло на який пристрій і хто здійснював сам факт фіксації.

Окрему увагу слід звернути на таке, згідно із пп.3.41 п.3 Розділу33 Правил дорожнього руху України, до заборонних дорожніх знаків відноситься дорожній знак - «Контроль», яким забороняється проїзд без зупинки перед контрольними пунктами (пост Національної поліції, карантинний пост, прикордонна зона, закрита територія, пункт оплати проїзду на платних дорогах тощо). Застосовується лише за умови обов`язкового поетапного обмеження швидкості руху шляхом попереднього встановлення необхідної кількості знаків 3.29 та (або) 3.31 згідно з вимогами пункту 12.10 цих Правил.

Відтак, виходячи із зазначених норм відповідальність за порушення вимоги дорожнього знаку 3.41 «Контроль» настає лише за умови попереднього встановлення необхідної кількості знаків 3.29 та (або) 3.31.

Позивач ОСОБА_1 заперечує наявність знаків обмеження швидкості перед контрольним пунктом, в свою чергу представником відповідача не надано суду жодних доказів, що на місці розташування контрольного пункту, наявний знак 3.29 обмеження швидкості «40». Не надано відеозапису з місця розташування контрольного пункту, не доведено наявності будь-яких знаків на даній ділянці дороги, що ставить під сумнів наявність даного знаку на момент складення оскаржуваної постанови.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Зі змісту частини 1 статті 73 КАС України слідує, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.

Відповідно до ч.1 ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до ч.2 ст.283 КУпАП, постанова має містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

У цьому процесуальному документі необхідно обґрунтовувати і мотивувати юридичну оцінку обставин справи, вид і захід застосованого стягнення. Обґрунтованість постанови по справі пов`язана з повним, всебічним і об`єктивним дослідженням обставин справи, правильним застосуванням норм права. При цьому аргументація висновків має ґрунтуватися на даних, досліджених під час розгляду справ.

Висновок про наявність в діях (бездіяльності) особи складу адміністративного правопорушення може бути зроблено лише на підстави доказів, отриманих у встановленому законом порядку.

Відповідно до принципу презумпції невинуватості обов`язок доказування лежить на органі (посадовій особі), що розглядає справи про адміністративне правопорушення.

Аналіз положень вказаних статей КУпАП, дозволяє дійти висновку, що зміст постанови у справі про адміністративне правопорушення має відповідати вимогам, передбаченим статтям 283 і 284 КУпАП.

У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Як зазначає відповідач, правопорушення, вчинене позивачем фіксувалося на відеокамеру, проте з наданого суду відеозапису суд однозначно та достовірно встановив, що на відеозаписі не зафіксоване адміністративне правопорушення, яке зазначене в оскаржуваній постанові.

Слід зазначити, що п.7 бланку постанови «до постанови додаються» не заповнений та не містить відомостей щодо наявності жодних додатків до неї.

Також, оскільки оскаржувана постанова в порушення ч.3 ст.283 КУпАП не містить відомостей про технічний засіб, яким здійснено фотографування, наданий відповідачем відеозапис не є допустимим доказом вчинення позивачем адміністративного правопорушення, що відповідає висновкам Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у справах № 428/2769/17 (постанова від 24.01.2019 року) та у справі №524/5536/17 (постанова від 15.11.18 року).

В силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи. За таких обставин факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122, є недоведеним.

Відтак, суд вбачає, що при винесенні постанови відповідачем суду не надано достатніх доказів, на яких ґрунтується висновок про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, повно і всебічно не були дослідженні усі обставини справи.

Відповідно до ст.252 КУпАП України, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ч.2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На підставі викладеного, відповідно до ст.ст. ст.7,9,222, 247, 251, 258, 268, 276,280, 283, 287, 288 КУпАП, керуючись ст. ст. 9, 77, 241-246, 250, 255, 286 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області про скасування постанови серії БАД № 228354 від 12.01.2023 року про накладення адміністративного стягнення задовольнити.

Скасувати постанову серії БАД № 228354 від 12.01.2023 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксоване не в автоматичному режимі.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУПАП закрити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом 10 днів з дня його проголошення до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення складено та підписано 25 квітня 2023 року.

Суддя Бабій О.М.