Справа № 320/7799/22
Суддя: Епель Оксана Володимирівна
Дата ухвалення: 2023-04-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий у першій інстанції: Панченко Н.Д.
Суддя-доповідач: Епель О.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2023 року Справа № 320/7799/22

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Епель О.В.,

суддів: Карпушової О.В., Мєзєнцева Є.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області на рішення Київського окружного адміністративного суду від 17 січня 2023 року у справі

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України

в Кіровоградській області,

Головного управління Пенсійного фонду України

в Київській області

про визнання протиправним та скасування рішення

і зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

Історія справи.

1. ОСОБА_1 (далі - Позивачка) звернулася до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області (далі - Відповідач-1), Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області (далі - Відповідач-2), в якому просила:

- визнати протиправним та скасувати рішення ГУ ПФУ у Кіровоградській області від 12.08.2022 № 82 про відмову у призначенні Позивачці пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»;

- зобов`язати ГУ ПФУ у Київській області призначити та виплачувати позивачці з 04.08.2022 пенсію за віком зі зниженням пенсійного віку, відповідно до статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

В обґрунтування заявлених вимог Позивачка стверджувала, що вона як особа, яка не менше 14 календарних днів у 1987 році працювала в зоні відчуження, має право, відповідно до ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», на призначення пенсії за віком зі зменшенням пенсійного віку на 8 років, однак Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області протиправно, на думку Позивачки, відмовило їй у призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку, що стало підставою для звернення до суду з цим позовом.

2. Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 17 січня 2023 року адміністративний позов частково:

- визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області від 12.08.2022 №82;

- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області призначити ОСОБА_1 з 04.08.2022 пенсію за віком, відповідно до статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Ухвалюючи зазначене рішення, суд першої інстанції виходив з того, що умовами для отримання права на призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку на 8 років є: 1) набуття особою в установленому законом порядку статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, який працював у зоні відчуження у 1987 році не менше 14 календарних днів; 2) наявність у такої особи страхового стажу не менше 15 років; 3) досягнення особою 52-річного віку.

Разом з тим суд зазначив, що матеріалами справи підтверджується підтверджуються періоди участі Позивачки в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1987 році та отримання нею за роботу в зоні відчуження заробітної плати у підвищеному розмірі.

При цьому суд вказав, що за наявності первинних документів, які підтверджують періоди участі Позивачки в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, відсутність довідки за формою, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 09.03.1988 № 122, не може бути самостійною підставою для відмови особі у призначенні пенсії зі зменшенням пенсійного віку на 8 років.

3. Не погоджуючись з таким судовим рішенням, Відповідач - ГУ ПФУ в Кіровоградській області подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити постанову про відмову в задоволенні позову в повному обсязі, стверджуючи про відсутність у Позивачки права на призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку та зазначаючи, що пенсійна справа Позивачки перебуває в ГУ ПФУ в Київській області, а тому, на переконання Апелянта, саме вказаний орган уповноважений приймати відповідні рішення щодо призначення їй пенсії.

Разом з тим Апелянт зазначає, що Позивачка при зверненні із заявою про призначення їй пенсії не надала документів, які б підтверджували дні її виїзду безпосередньо в зони небезпеки, населений пункт чи об`єкт, де нею виконувалися роботи з ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, а лише посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС для підтвердження факту виконання відповідних робіт, на переконання Апелянта, недостатньо.

З цих та інших підстав Апелянт вважає, що оскаржуване ним рішення суду прийнято за неповно встановлених обставин та з порушенням норм матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення спору в цілому.

4. Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 08.02.2023 та від 15.03.2023 було відкрито апеляційне провадження, встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу та призначено справу до судового розгляду в порядку письмового провадження.

5. У строк, установлений судом, відзив на апеляційну скаргу не надходив.

6. Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - без змін з наступних підстав.

7. Обставини справи, установлені судом першої інстанції.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянкою України, що підтверджується паспортом серії НОМЕР_1 .

07.12.1992 Київською облдержадміністрацією було видано Позивачці посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1987 році (категорії 2) серії НОМЕР_2 , яке видається, зокрема, учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали у зоні відчуження у 1987 році - не менше 14 календарних днів.

Згідно з копією списків працівників Миронівського райпобуткомбінату, які приймали участь в ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС в 1986-1987 роках вбачається, що в ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС брала участь швачка ОСОБА_2 у період з 10.05.1987 по 11.06.1987 (33 дні) у м. Чорнобиль та отримувала за вказані вище періоди заробітну плату у підвищеному розмірі.

Відповідно до свідоцтва про шлюб від 07.11.1987 НОМЕР_3 між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 укладено шлюб, в результаті чого спільним прізвищем стало « ОСОБА_1 ».

04.08.2022 Позивачка звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області із заявою про призначення пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку, відповідно до ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС», за встановленою формою.

За принципом екстериторіальності заяву Позивачки та додані до неї документи було передано до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області від 12.08.2022 № 82 Позивачці відмовлено в призначенні пенсії за віком із зниженням пенсійного віку відповідно до ст.55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС», як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, який працював в зоні відчуження у 1987 році.

Рішення вмотивоване тим, що до заяви для призначення пенсії не додано довідку форми 122 та будь-які первинні документи, які б підтверджували роботу в зоні відчуження, відсутні.

8. Позивачка, вважаючи порушеним своє право на призначення пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку, звернулася до суду з цим позовом.

9. Нормативно-правове обґрунтування.

Спірні правовідносини врегульовані Конституцією України, Законами України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 № 796-XII (далі - Закон № 796-XII), «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV), Порядком видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 501 від 25.08.1992, який був чинним станом на час видачі Позивачці відповідного посвідчення (далі - Порядок № 501), постановою Кабінету Міністрів України від 11.07.2018 № 551 «Деякі питання видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та іншим категоріям громадян» (далі - Постанова № 551), Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженим постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1 (далі - Порядок № 22-1).

Так, відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Законом № 1058-IV визначено принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров`я та створює єдиний порядок визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення, регламентовані Законом № 796-XII.

Статтею 10 Закону № 796-XII передбачено, що учасниками ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС вважаються громадяни, які безпосередньо брали участь у будь-яких роботах, пов`язаних з усуненням самої аварії, її наслідків у зоні відчуження у 1986-1987 роках незалежно від кількості робочих днів, а у 1988-1990 роках - не менше 30 календарних днів, у тому числі проведенні евакуації людей і майна з цієї зони, а також тимчасово направлені або відряджені у зазначені строки для виконання робіт у зоні відчуження, включаючи військовослужбовців, працівники державних, громадських, інших підприємств, установ і організацій незалежно від їх відомчої підпорядкованості, а також ті, хто працював не менше 14 календарних днів у 1986 році на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх будівництві. Перелік цих пунктів визначається Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 4 частини першої статті 11 Закону № 796-XII визначено, що до потерпілих від Чорнобильської катастрофи належать особи, які постійно проживають або постійно працюють чи постійно навчаються на території зони посиленого радіоекологічного контролю, за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали чи постійно навчалися у цій зоні не менше чотирьох років.

Для встановлення пільг і компенсацій визначаються такі категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, зокрема особи, які постійно проживають або постійно працюють чи постійно навчаються на території зони посиленого радіоекологічного контролю, за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали чи постійно навчалися у цій зоні не менше чотирьох років, - категорія 4 (пункт 4 частини першої статті 14 Закону № 796-XII).

Відповідно до статті 55 Закону № 796-XII, особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", за наявності відповідного страхового стажу, зменшеного на кількість років зменшення пенсійного віку, але не менше 15 років страхового стажу.

Зокрема потерпілим від Чорнобильської катастрофи, які постійно проживали чи постійно проживають чи постійно працювали або постійно працюють у зоні посиленого радіологічного контролю за умови, що вони станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали у цій зоні не менше 4 років - пенсійний вік зменшується на 2 роки та додатково на 1 рік за 3 роки проживання, роботи, але не більше 5 років.

Відповідно до приписів пункту 4 частини першої статті 14 Закону № 796-XII для встановлення пільг і компенсацій визначаються такі категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи особи, які постійно проживають або постійно працюють чи постійно навчаються на території зони посиленого радіоекологічного контролю, за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали чи постійно навчалися у цій зоні не менше чотирьох років, - категорія 4.

Пунктом 6 Порядку № 501 визначено, що громадянам, які постійно проживають або постійно працюють на території зони посиленого радіоекологічного контролю, за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 р. прожили або відпрацювали у цій зоні не менше чотирьох років, і віднесеним до категорії 4, видається посвідчення коричневого кольору, серія В.

Згідно з пунктом 2 Порядку № 501 посвідчення є документом, що підтверджує статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надає право користуватися пільгами й компенсаціями, встановленими Законом України «Про cтатус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Відповідно до пункту 10 Порядку, затвердженого постановою КМУ від 11.07.2018 № 551, посвідчення є документом, що підтверджує статус осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, і надає право користуватися пільгами та компенсаціями, встановленими Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», іншими актами законодавства.

У частині третій статті 65 Закону № 796-XII передбачено, що посвідчення «Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС» та «Потерпілий від Чорнобильської катастрофи» є документами, що підтверджують статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надають право користування пільгами, встановленими цим Законом (стаття 55).

Відповідно до підпункту 5 пункту 2.1 цього Порядку № 22-1 документами, які засвідчують особливий статус особи, зокрема, є: посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та довідка про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за формою, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 09.03.1988 № 122, або довідка військової частини, у складі якої особа брала участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, або довідка архівної установи, або інші первинні документи, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою виконувались роботи з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

Пунктом 4.2 розділу ІV Порядку № 22-1 передбачено, що після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію.

Згідно з пунктом 4.3 розділу ІV Порядку № 22-1 рішення за результатами розгляду заяви підписується керівником органу, що призначає пенсію (іншою посадовою особою, визначеною відповідно до наказу керівника органу, що призначає пенсію, щодо розподілу обов`язків), та зберігається в електронній пенсійній справі особи.

Рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів органом, що призначає пенсію, приймається не пізніше 10 днів після надходження заяви.

Відповідно до абзацу другого пункту 4.7 розділу ІV Порядку № 22-1 орган, що призначає пенсію, не пізніше 10 днів після винесення рішення видає або направляє адміністрації підприємства, установи, організації або особі повідомлення про призначення, відмову в призначенні, перерахунку, переведенні з одного виду пенсії на інший із зазначенням причин відмови та порядку його оскарження.

Згідно з пунктом 4.10 розділу ІV Порядку № 22-1, після призначення пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший електронна пенсійна справа засобами програмного забезпечення передається до органу, що призначає пенсію, за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи для здійснення виплати пенсії.

Висновки суду апеляційної інстанції.

10. Системний аналіз викладених правових норм надає підстави стверджувати, що учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали у 1987 році у зоні відчуження не менше 14 календарних днів, мають право на призначення пенсії із зменшенням пенсійного віку на 8 років.

Правовою підставою для призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку на 8 років є одночасна сукупність наступних умов: 1) набуття особою в установленому законом порядку статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, який працював у зоні відчуження у 1987 році не менше 14 календарних днів; 2) наявність у такої особи страхового стажу не менше 15 років; 3) досягнення особою 52-річного віку.

11. При цьому законодавством передбачено альтернативний перелік документів, якими має бути підтверджено відповідність особи вказаним умовам, зокрема щодо періоду роботи в зоні відчуження. Основним доказам проживання, роботи або навчання на території зони радіоактивного забруднення чи участі в роботах з ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС є посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

12. Перевіряючи рішення суду першої інстанції у межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів звертає увагу на те, що Позивачка віднесена до 2-ї категорії осіб постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи та має посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1987 році серії А, яке видається, зокрема, учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали у зоні відчуження у 1987 році - не менше 14 календарних днів.

Водночас вказане посвідчення Позивачки недійсним не визнавалось, а її правовий статус як ліквідатора наслідків аварії на Чорнобильській АЕС не оспорюється.

Разом з тим факт роботи Позивачки в зоні ЧАЕС у 1986-1987 роках загальним періодом понад 14 днів (33 дні) додатково підтверджується актом розслідування та встановлення часу роботи робочих та службовців Миронівського райбиткомбінату на ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у 1986-1987 рр. та копіями списків працівників Миронівського райпобуткомбінату, які приймали участь в ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС в 1986-1987 роках, відповідних до яких Позивачка брала участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС як швачка у період з 10.05.1987 по 11.06.1987 (33 дні) безпосередньо в м. Чорнобиль та отримувала за вказаний період роботи заробітну плату в підвищеному розмірі /т.1 а.с.21-28/, а також записом у її трудовій книжці /т.1 а.с.35/.

13. З огляду на це, судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції щодо протиправності рішення від від 12.08.2022 № 82 про відмову у призначенні Позивачці пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

14. Доводи Апелянта про те, що пенсійна справа Позивачки перебуває в ГУ ПФУ в Київській області, а тому, на переконання Апелянта, саме вказаний орган уповноважений приймати відповідні рішення щодо призначення їй пенсії, колегія суддів відхиляє як необґрунтовані та безпідставні, оскільки, відповідно до принципу екстериторіальності у спірних правовідносинах рішення за результатами розгляду заяви ОСОБА_1 про призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку було прийнято саме ГУ ПФУ в Кіровоградській області і саме цей орган, відповідно до вищенаведених приписів Порядку № 22-1, є уповноваженим щодо вирішення вказаного питання.

15. Доводи Апелянта про те, що Позивачка при зверненні із заявою про призначення їй пенсії не надала документів, які б підтверджували дні її виїзду безпосередньо в зони небезпеки, населений пункт чи об`єкт, де нею виконувалися роботи з ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, а лише посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС для підтвердження факту виконання відповідних робіт, на переконання Апелянта, недостатньо, судова колегія відхиляє з підстав, що були зазначені вище.

16. Аналізуючи всі доводи Апелянта, судова колегія враховує висновки ЄСПЛ, викладені в рішенні по справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain), заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, в якому Суд зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожний довід.

Відповідно до ст. 6 КАС України та ст. 17 Закон України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

17. Враховуючи вищевикладене, проаналізувавши всі доводи апеляційної скарги, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо наявності достатніх та необхідних правових підстав для задоволення позову в цій справі у відповідній частині позовних вимог та у визначений судом спосіб.

18. Отже, судом першої інстанції повно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

19. Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

20. Таким чином, апеляційна скарга Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області підлягає залишенню без задоволення, а рішення Київського окружного адміністративного суду від 17 січня 2023 року - без змін.

21. Розподіл судових витрат.

Судом апеляційної інстанції не здійснено зміни або скасування рішення суду, а тому, відповідно до ст. 139 КАС України, судові витрати перерозподілу не підлягають.

Керуючись ст.ст. 242-244, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області залишити без задоволення, а рішення Київського окружного адміністративного суду від 17 січня 2023 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Судове рішення виготовлено 25 квітня 2023 року.

Головуючий суддя О.В. Епель

Судді: О.В. Карпушова

Є.І. Мєзєнцев