Справа № 380/13740/22
Суддя: Грень Наталія Михайлівна
Дата ухвалення: 2023-04-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 квітня 2023 року

м. Львів

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Грень Н.М. розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом Головного управління ДПС у Хмельницькій області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про арешт майна, -

встановив:

на розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Головного управління ДПС у Хмельницькій області до ОСОБА_1 , в якій просить суд:

- накласти арешт на майно платника податків - ФОП ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 )

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідачем відмовлено від допуску посадових осіб контролюючого органу до проведення перевірки.

Ухвалою від 21.10.2022 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Суд дослідив матеріали справи, всебічно і повно з`ясував усі фактичні обставини, об`єктивно оцінив докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті та встановив таке.

Судом встановлено, що 31.08.2022 Головним управлінням ДПС у Хмельницькій області видано наказ № 2069-п «Про проведення фактичної перевірки» () СГ-фізичної особи ОСОБА_1 з 31 серпня 2022 року тривалістю 10 днів.

31.08.2022 Головним управлінням ДПС у Хмельницькій області виписано направлення на перевірку №№ 2863,2864.

31.08.2022 року на підставі наказу про проведення перевірки від 31.08.2022 за № 2069-П, направлень на перевірку № 2863 від 31.08.2022р. та № 2864 від 31.08.2022р. головним державним інспектором відділу фактичних перевірок управління податкового аудиту Подра П.П. та головним державним інспектором відділу фактичних перевірок управління податкового аудиту Ковальчук О.Г., з метою проведення фактичної перевірки ФОП ОСОБА_1 здійснено вихід за місцезнаходженням об`єкта оподаткування платника податку ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ).

Посадовими особами контролюючого органу в порядку п.81.1 ст.81 Податкового кодексу України пред`явлено копію наказу на перевірку від 31.08.2022 за № 2069-П, направлення на проведення перевірки № 2863 від 31,08.2022р. та № 2864 від 31.08.2022р

Згідно з актом про відмову від підпису у направленнях на проведення фактичної перевірки від 07.09.2022 № 272/22-01-07- 05/ НОМЕР_1 ФОП ОСОБА_1 відмовився від підписання у вищезазначених направленнях на перевірку.

Крім того, 07.09.2022 посадовими особами контролюючого органу складено Акт №273/22-01-07-05/ НОМЕР_1 «Про відмову від допуску до проведення фактичної перевірки за період з 18.03.2021 по 31.08.2022 з питань дотримання вимог законодавства під час провадження діяльності, пов`язаної з обігом алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального, норм законодавства з питань обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками», оскільки ФОП ОСОБА_1 відмовив в допуску посадових осіб контролюючого органу до проведення фактичної перевірки.

На підставі пп. 94.2.3 п. 94.2 ст. 94 Податкового кодексу України в.о. начальника Головного управління ДПС у Хмельницькій області прийнято рішення від 07.09.2022 року про застосування умовного адміністративного арешту майна платника податків ФОП ОСОБА_1 у зв`язку з відмовою від проведення фактичної перевірки, від допуску посадових осіб контролюючого органу до проведення фактичної перевірки.

З огляду на вказані обставини, позивач звернувся до суду із позовом про накладення адміністративного арешту на майно ФОП ОСОБА_1 .

При вирішенні спору суд керувався наступним.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до п.20.1.4 ст.20 Податкового кодексу України контролюючий орган має право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

За приписами п. 75.1 ст. 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

За змістом п.78.5 ст.78 ПК України допуск посадових осіб контролюючих органів до проведення документальної позапланової виїзної перевірки здійснюється згідно із статтею 81 цього Кодексу.

Відповідно до п.81.1 ст.81 ПК України Посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів:

направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що скріплений печаткою контролюючого органу;

копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу;

службового посвідчення осіб (належним чином оформленого відповідним контролюючим органом документа, що засвідчує посадову (службову) особу), які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Непред`явлення або ненадіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред`явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.

Відмова платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) від допуску до перевірки на інших підставах, ніж визначені в абзаці п`ятому цього пункту, не дозволяється.

При пред`явленні направлення платнику податків та/або посадовим (службовим) особам платника податків (його представникам або особам, які фактично проводять розрахункові операції) такі особи розписуються у направленні із зазначенням свого прізвища, імені, по батькові, посади, дати і часу ознайомлення.

У разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) розписатися у направленні на перевірку посадовими (службовими) особами контролюючого органу складається акт, який засвідчує факт відмови. У такому випадку акт про відмову від підпису у направленні на перевірку є підставою для початку проведення такої перевірки.

Відповідно до абзацу 6 пункту 81.1 статті 81 Податкового кодексу України відмова платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) від допуску до перевірки на інших підставах, ніж визначені в абзаці п`ятому цього пункту, не дозволяється.

Пунктом 81.2 ст. 81 Податкового кодексу України визначено, що у разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) у допуску посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення перевірки посадовими (службовими) особами контролюючого органу за місцем проведення перевірки, невідкладно складається у двох примірниках акт, що засвідчує факт відмови, із зазначенням заявлених причин відмови, один примірник якого вручається під підпис, відразу після його складання, платнику податків та/або уповноваженій особі платника податків.

Судом з матеріалів справи встановлено, що 31.08.2022 Головним управлінням ДПС у Хмельницькій області видано наказ № 2069-п «Про проведення фактичної перевірки» () СГ-фізичної особи ОСОБА_1 з 31 серпня 2022 року тривалістю 10 днів.

31.08.2022 Головним управлінням ДПС у Хмельницькій області виписано направлення на перевірку №№ 2863,2864.

31.08.2022 року на підставі наказу про проведення перевірки від 31.08.2022 за № 2069-П, направлень на перевірку № 2863 від 31.08.2022р. та № 2864 від 31.08.2022р. головним державним інспектором відділу фактичних перевірок управління податкового аудиту Подра П.П. та головним державним інспектором відділу фактичних перевірок управління податкового аудиту Ковальчук О.Г., з метою проведення фактичної перевірки ФОП ОСОБА_1 здійснено вихід за місцезнаходженням об`єкта оподаткування платника податку ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ).

Посадовими особами контролюючого органу в порядку п.81.1 ст.81 Податкового кодексу України пред`явлено копію наказу на перевірку від 31.08.2022 за № 2069-П, направлення на проведення перевірки № 2863 від 31.08.2022р. та № 2864 від 31.08.2022.

Згідно з актом про відмову від підпису у направленнях на проведення фактичної перевірки від 07.09.2022 № 272/22-01-07- 05/ НОМЕР_1 ФОП ОСОБА_1 відмовився від підписання у вищезазначених направленнях на перевірку.

Крім того, 07.09.2022 посадовими особами контролюючого органу складено Акт №273/22-01-07-05/ НОМЕР_1 «Про відмову від допуску до проведення фактичної перевірки за період з 18.03.2021 по 31.08.2022 з питань дотримання вимог законодавства під час провадження діяльності, пов`язаної з обігом алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального, норм законодавства з питань обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками», оскільки ФОП ОСОБА_1 відмовив в допуску посадових осіб контролюючого органу до проведення фактичної перевірки.

Визначення адміністративного арешту як виняткового способу забезпечення виконання обов`язків платника податків наведене в пункті 94.1 статті 94 Податкового кодексу України, за своїм змістом однаково охоплює як арешт коштів, так і арешт іншого майна.

Відповідно до пункту 94.1 статті 94 ПК України адміністративний арешт майна платника податків (далі - арешт майна) є винятковим способом забезпечення виконання платником податків його обов`язків, визначених законом.

Згідно із підпунктом 94.2.3 пункту 94.2 статті 94 ПК України арешт майна може бути застосовано, якщо з`ясовується одна з таких обставин: платник податків відмовляється від проведення документальної або фактичної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб контролюючого органу.

Згідно з пунктом 94.4 статті 94 Податкового кодексу України арешт може бути накладено контролюючим органом на будь-яке майно платника податків, крім майна, на яке не може бути звернено стягнення відповідно до закону, та коштів на рахунку платника податків.

За приписами абзаців першого - третього пункту 94.5 статті 94 ПК України арешт майна може бути повним або умовним. Повним арештом майна визнається заборона платнику податків на реалізацію прав розпорядження або користування його майном. У цьому випадку ризик, пов`язаний із втратою функціональних чи споживчих якостей такого майна, покладається на орган, який прийняв рішення про таку заборону. Умовним арештом майна визнається обмеження платника податків щодо реалізації прав власності на таке майно, який полягає в обов`язковому попередньому отриманні дозволу керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу на здійснення платником податків будь-якої операції з таким майном. Зазначений дозвіл може бути виданий керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу, якщо за висновком податкового керуючого здійснення платником податків окремої операції не призведе до збільшення його податкового боргу або до зменшення ймовірності його погашення.

Підпунктом 94.6 ст. 94 ПК України встановлено, що керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу за наявності однієї з обставин, визначених у пункті 94.2 цієї статті, приймає рішення про застосування арешту майна платника податків, яке надсилається: платнику податків з вимогою тимчасово зупинити відчуження його майна (п.п.94.6.1); іншим особам, у володінні, розпорядженні або користуванні яких перебуває майно такого платника податків, з вимогою тимчасово зупинити його відчуження (п.п.94.6.2).

Відповідно до п. 94.11 ст. 94 ПК України рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу щодо арешту майна може бути оскаржене платником податків в адміністративному або судовому порядку.

Судом встновлено, що Головним управлінням ДПС у Хмельницькій області 01.09.2022 прийнято рішення про застосування арешту майна платника податків ОСОБА_1 . Доказів оскарження вказаного рішення матеріали справи не містять.

Враховуючи вищевикладене суд зазначає, що відповідно до пп. 94.2.3 п. 94.2 ст. 94 Податкового кодексу України арешт майна може бути застосовано, якщо з`ясовується одна з таких обставин, зокрема, платник податків відмовляється від проведення документальної або фактичної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб контролюючого органу.

В даному випадку підставою для звернення до суду із даним позовом послугували обставини недопущення посадових осіб контролюючого органу до проведення фактичної перевірки.

З урахуванням встановлених обставин справи, наведених норм чинного законодавства України, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову Головного управління ДПС у Хмельницькій області.

Судовий збір відповідно до ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України стягненню не підлягає.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 243, ст. 246, ст.255, ст. 293, ст. 295, ст. 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

вирішив:

адміністративний позов Головного управління ДПС у Хмельницькій області (29000, м. Хмельницький, вул. Пилипчука, 17, ЄДРПОУ ВП 44070171) до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) про арешт майна - задовольнити.

Накласти арешт на майно платника податків - фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення через Львівський оружний адміністративний суд, а у разі реєстрації офіційної електронної адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Суддя Грень Н.М.