Справа № 620/4190/22
Суддя: Епель Оксана Володимирівна
Дата ухвалення: 2023-04-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий у першій інстанції: Заяць О.В.
Суддя-доповідач: Епель О.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2023 року Справа № 620/4190/22

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Епель О.В.,

суддів: Карпушової О.В., Мєзєнцева Є.І.,

за участю секретаря Горегляд Д.В.,

Позивача Іманова Елгуна Мамедаги Огли

Представника Позивача Кашуби М.О.,

Представника Відповідача Дарди О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, у залі суду в м. Києві апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Чернігівській області на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 03 листопада 2022 року у справі

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Національної поліції в Чернігівській області

про скасування наказів, поновлення на посаді та стягнення коштів,

В С Т А Н О В И В :

Історія справи.

1. ОСОБА_1 (далі - Позивач) звернувся до суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Чернігівській області (далі - Відповідач), в якому просив:

1) скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Чернігівській області від 09.06.2022 року № 487 в частині накладення дисциплінарного стягнення у виді звільнення з органів внутрішніх справ на лейтенанта поліції ОСОБА_1 , дільничного офіцера поліції сектору дільничних офіцерів поліції відділу превенції Чернігівського районного управління поліції ГУНП в Чернігівській області;

2) скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Чернігівській області від 10.06.2022 року № 274 о/с «по особовому складу» у частині звільнення ОСОБА_1 зі служби в поліції за п.6 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію»;

3) поновити ОСОБА_1 на посаді дільничного офіцера поліції сектору дільничних офіцерів поліції відділу превенції Чернігівського районного управління поліції ГУНП в Чернігівській області;

4) стягнути з Головного управління Національної поліції в Чернігівської області на користь ОСОБА_1 суму середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 11.06.2022 до дня поновлення на посаді.

Також у своєму позову Позивач просив суд звернути до негайного виконання рішення суду в частині стягнення суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу за один місяць та поновлення його на посаді.

В обґрунтування заявлених вимог Позивач стверджував, що він не порушував вимоги статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, Правила етичної поведінки поліцейських та/або присягу працівника поліції.

На переконання Позивача, службова перевірка була формальною, неповно відображає об`єктивні обставини, а зібрана інформація містить неправдиві дані і що при проведенні дисциплінарного провадження Відповідачем було допущено істотні порушення закону.

Разом з тим Позивач стверджував, що він перебував на посаді поліцейського сектору реагування патрульної поліції ВП № 2 ЧРУП ГУНП в Чернігівській області (смт Ріпки), рапорт щодо призначення на посаду дільничного офіцера поліції сектору дільничних офіцерів поліції відділу превенцїї Чернігівського районного управління поліції ГУНП в Чернігівській області не писав, з наказом про призначення на таку посаду не ознайомлювався і взагалі не був повідомлений про існування такого наказу.

2. Рішенням Чернігіського окружного адміністративного суду від 03 листопада 2022 року адміністративний позов було задоволено частково:

- скасовано наказ ГУ НП в Чернігівській області від 11.03.2022 № 110 о/с в частині призначення капрала поліції ОСОБА_1 дільничним офіцером поліції сектору дільничних офіцерів поліції відділу превенції Чернігівського районного управління поліції ГУ НП;

- скасовано наказ ГУ НП в Чернігівській області від 09.06.2022 № 487 в частині накладення дисциплінарного стягнення у виді звільнення з органів внутрішніх справ на лейтенанта поліції ОСОБА_1 , дільничного офіцера поліції сектору дільничних офіцерів поліції відділу превенції Чернігівського районного управління поліції ГУ НП в Чернігівській області;

- скасовано наказ Головного управління Національної поліції в Чернігівській області від 10.06.2022 № 274 о/с «по особовому складу» в частині звільнення ОСОБА_1 зі служби в поліції за пунктом 6 частини 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію»;

- поновлено ОСОБА_1 на посаді поліцейського з реагування патрульної поліції відділення поліції № 2 Чернігівського районного управління поліції ГУ НП;

- стягнуто з ГУ НП в Чернігівської області на користь ОСОБА_1 суму середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 15.06.2022 до 03.11.2022 у розмірі 62 022,76 грн;

- звернуто до негайного виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді поліцейського з реагування патрульної поліції відділення поліції № 2 Чернігівського районного управління поліції ГУ НП;

- звернуто до негайного виконання рішення суду в частині стягнення з Головного управління Національної поліції в Чернігівської області на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу у межах суми стягнення за один місяць у розмірі 12 884,99 грн.

Ухвалюючи таке рішення, суд першої інстанції виходив з того, що Відповідачем не надано жодних доказів щодо повідомлення Позивача про призначення його на посаду дільничного офіцера поліції сектору дільничних офіцерів поліції відділу превенції Чернігівського районного управління поліції ГУ НП та/або доказів знищення відповідних документів.

3. Не погоджуючись з таким рішенням суду, Відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити постанову про відмову в задоволенні позову в повному обсязі.

В обґрунтування заявлених апеляційних вимог, Апелянт зазначає, що за інформацією підрозділу кадрового забезпечення ЧРУП ГУ НП в Чернігівській області 01.03.2022 працівник вказаного підрозділу зателефонував Позивачу, який проходив заочне навчання в Національній академії внутрішніх справ, та запропонував йому написати рапорт про призначення на посаду дільничного офіцера поліції сектору дільничних офіцерів поліції відділу превенції Чернігівського районного управління поліції ГУ НП.

При цьому Апелянт стверджує, що Позивач написав такий рапорт та направив його засобами електронного зв`язку через месенджер, у зв`язку з чим наказом від 11.03.2022 Позивача призначено на вказану посаду з 06.03.2022.

Водночас Апелянт стверджує, що внаслідок бойових дій у передмісті м. Чернігова службова документація підрозділів ГУ НП була частково евакуйована або знищена в екстреному порядку, зокрема й документи, що стали підставою для призначення Позивача на вказану вище посаду.

Разом з тим Апелянт наполягає на відсутності Позивача на службі з 06.03.2022 та залишення ним без дозволу меж Чернігівського гарнізону.

З цих та інших підстав Апелянт вважає, що оскаржуване ним рішення суду прийнято за неповно встановлених обставин справи та з порушенням норм матеріального та процесуального права.

4. Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 06.01.2023 та від 20.02.2023 було відкрито апеляційне провадження за апеляцією позивача, встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу та призначено справу до судового розгляду.

5. Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому він просить залишити таку скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін, наполягаючи на необґрунтованості доводів Апелянта та правильності висновків суду першої інстанції.

6. Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 14.03.2023 та від 04.04.2023 витребувано додаткові докази у справі.

7. Відповідно до частин першої, п`ятої статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції не може розглядати позовні вимоги та підстави позову, що не були заявлені в суді першої інстанції.

8. Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду - скасуванню з наступних підстав.

9. Обставини справи, установлені судом першої інстанції.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 проходив службу в Головному управлінні Національної поліції в Чернігівській області, перебував на посаді поліцейського з реагування патрульної поліції відділення поліції № 2 Чернігівського районного управління поліції ГУНП, що підтверджується витягом з наказу Головного управління Національної поліції в Чернігівській області по особовому складу від 16.09.2021 № 304 о/с.

Відповідно до вказаного наказу на підставі статті 65 Закону України «Про Національну поліцію» рядового поліції ОСОБА_1 , який прибув з Національної академії внутрішніх справ, призначено поліцейським з реагування патрульної поліції відділення поліції № 2 Чернігівського районного управління поліції ГУНП.

Згідно з витягом з наказу Головного управління Національної поліції в Чернігівській області по особовому складу від 11.03.2022 № 110 о/с капрала поліції ОСОБА_1 (0144324) призначено дільничним офіцером поліції сектору дільничних офіцерів поліції відділу превенції Чернігівського районного управління поліції ГУНП, установивши йому відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 року № 988 посадовий оклад у розмірі 2400 гривень, надбавку за специфічні умови проходження служби в поліції в розмірі 40 % посадового окладу з урахуванням окладу за спеціальним званням та надбавки за стаж служби, звільнивши його з посади поліцейського з реагування патрульної поліції відділення поліції № 2 Чернігівського районного управління поліції ГУНП, з 06.03.2022.

07.04.2022 начальником Чернігівського районного управління поліції ГУНП в Чернігівській області полковником поліції Олегом Калитою начальнику ГУНП в Чернігівській області було подано рапорт про факти безпідставної відсутності на службі станом на 02.04.2022 та залишення без дозволу меж Чернігівського гарнізону поліцейськими ЧРУП ГУНП в Чернігівській області, в тому числі Позивачем.

За фактами, викладеними у вказаному рапорті наказом ГУНП в Чернігівській області від 12.04.2022 № 528 було призначено службове розслідування.

Згідно з наказом Головного управління Національної поліції в Чернігівській області від 12.04.2022 № 528 «Про призначення службового розслідування та утворення дисциплінарної комісії» для проведення службового розслідування утворено дисциплінарну комісію.

Відповідно до висновку службового розслідування за відомостями, викладеними в рапорті начальника Чернігівського РУП ГУНП в Чернігівській області полковника поліції Олега Калити від 11.05.2022 за грубе порушення службової дисципліни, неналежне виконання посадових (функціональних) обов`язків, недотримання вимог ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 № 2337-VIII, ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015, присяги Працівника поліції у частині відсутності на службі та невиконання службових обов`язків під час дії правового режиму воєнного стану на території України в період з 06.03.2022 по 11.04.2022, дільничний офіцер поліції сектору дільничних офіцерів поліції відділу превенції Чернігівського РУП ГУНП в Чернігівській області лейтенант поліції ОСОБА_1 (0144324) підлягає притягненню до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби в поліції.

Наказом Головного управління Національної поліції в Чернігівській області від 09.06.2022 № 487 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» ОСОБА_1 звільнено зі служби в поліції.

Наказом Головного управління Національної поліції в Чернігівській області від 10.06.2022 № 274 о/с по особовому складу лейтенанта поліції ОСОБА_1 (0144324), дільничного офіцера поліції сектору дільничних офіцерів поліції відділу превенції Чернігівського районного управління поліції ГУНП, 14.06.2022 звільнено з виплатою компенсації за 12 діб невикористаної щорічної оплачуваної відпустки за фактично відпрацьований час у 2022 році, звільнено зі служби в поліції за пунктом 6 (у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України) частини 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію».

10. Позивач, вважаючи такі накази протиправними, а своє право на працю - порушеним, звернувся до суду з цим позовом.

11. Нормативно-правове обґрунтування.

Спірні правовідносини врегульовані Конституцією України, Законами України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 № 580-VIII (далі - Закон № 580-VIII), «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України» від 15.03.2018 № 2337-VIII (далі - Дисциплінарний статут), Правилами етичної поведінки поліцейських, затвердженими наказом Міністерства внутрішніх справ України від 09.11.2016 № 1179 (далі - Правила № 1179), Порядком проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затвердженим наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2018 № 893 (далі - Порядок № 893).

Так, відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі статтею 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується.

Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом.

Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон № 580-VIII.

Відповідно до статті 1 Закону № 580-VIII Національна поліція України (поліція) - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

Згідно зі ст. 2 Закону № 580-VIII завданнями поліції є надання поліцейських послуг у сферах: 1) забезпечення публічної безпеки і порядку; 2) охорони прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави; 3) протидії злочинності; 4) надання в межах, визначених законом, послуг з допомоги особам, які з особистих, економічних, соціальних причин або внаслідок надзвичайних ситуацій потребують такої допомоги.

Частиною першою статті 3 Закону № 580-VIII передбачено, що у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

У частині першій статті 7 та в частині першій статті 8 Закону № 580-VIII визначено, що під час виконання своїх завдань поліція забезпечує дотримання прав і свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, а також міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і сприяє їх реалізації.

Поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Рівень довіри населення до поліції є основним критерієм оцінки ефективності діяльності органів і підрозділів поліції (частина третя статті 11 Закону № 580-VIII).

Статтею 13 Закону № 580-VIII визначено, що систему поліції складають: 1) центральний орган управління поліції; 2) територіальні органи поліції.

Відповідно до частин першої статті 17 Закону № 580-VIII поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.

Статтею 18 Закону № 580-VIII визначено, що поліцейський зобов`язаний: 1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; 2) професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; 3) поважати і не порушувати прав і свобод людини; 4) надавати невідкладну, зокрема домедичну і медичну, допомогу особам, які постраждали внаслідок правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоров`я; 5) зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків; 6) інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.

Статтею 24 Закону № 580-VIII установлено, що у разі виникнення загрози державному суверенітету України та її територіальної цілісності, а також у ході відсічі збройної агресії проти України органи та підрозділи, що входять до системи поліції, відповідно до законодавства України беруть участь у виконанні завдань територіальної оборони, забезпеченні та здійсненні заходів правового режиму воєнного стану у разі його оголошення на всій території України або в окремій місцевості.

У ході забезпечення та здійснення заходів правового режиму воєнного стану у разі його оголошення на всій території України або в окремій місцевості, виконання завдань територіальної оборони органи та підрозділи, що входять до системи поліції та дислокуються в межах Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, області, міста Києва, підпорядковуються відповідному начальнику Головного управління Національної поліції в Автономній Республіці Крим та місті Севастополі, області, місті Києві.

Згідно зі ст. 64 Закону № 580-VIII особа, яка вступає на службу в поліції, складає Присягу на вірність Українському народові такого змісту:

«Я, (прізвище, ім`я та по батькові), усвідомлюючи свою високу відповідальність, урочисто присягаю вірно служити Українському народові, дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права і свободи людини, честь держави, з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов`язки».

Згідно з частиною першою статті 59 Закону № 580-VIII служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень.

Статтею 19 Закону № 580-VIII передбачено, що в разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.

Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Відповідно до статті 1 Дисциплінарного статуту, службова дисципліна - це дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента країни і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів та Присяги працівника органів внутрішніх справ України.

Службова дисципліна ґрунтується на створенні необхідних організаційних та соціально-економічних умов для чесного, неупередженого і гідного виконання обов`язків поліцейського, повазі до честі і гідності поліцейського, вихованні сумлінного ставлення до виконання обов`язків поліцейського шляхом зваженого застосування методів переконання, заохочення та примусу.

Службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України «Про Національну поліцію», зобов`язує поліцейського, у тому числі: бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України; поважати права, честь і гідність людини, надавати допомогу та запобігати вчиненню правопорушень; безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону; вживати заходів до негайного усунення причин та умов, що ускладнюють виконання обов`язків поліцейського, та негайно інформувати про це безпосереднього керівника; утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України; поважати честь і гідність інших поліцейських і працівників поліції, надавати їм допомогу та стримувати їх від вчинення правопорушень (частина третя статті 1 Дисциплінарного статуту).

Відповідно до статті 5 Дисциплінарного статуту поліцейський отримує наказ від керівника в порядку підпорядкованості та зобов`язаний неухильно та у визначений строк точно його виконувати. Забороняється обговорення наказу чи його критика. За відсутності можливості виконати наказ поліцейський зобов`язаний негайно повідомити про це безпосередньому керівнику з обґрунтуванням причин невиконання і повідомленням про вжиття заходів до подолання перешкод у виконанні наказу.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 09.11.2016 № 1179 затверджено Правила етичної поведінки поліцейських, метою яких є урегулювання поведінки поліцейських з дотриманням етичних норм, формування в поліцейських почуття відповідальності перед суспільством і законом за свої дії та бездіяльність, а також сприяння посиленню авторитету та довіри громадян до поліції.

Відповідно до пункту 1 Розділу І Правил № 1179 установлено, що вони поширюються на всіх поліцейських, які проходять службу в Національній поліції України (далі - поліція). Дотримання вимог цих Правил є обов`язком для кожного поліцейського незалежно від займаної посади, спеціального звання та місцеперебування.

Згідно з пунктом 1 Розділу ІІ Правил № 1179 під час виконання службових обов`язків поліцейський повинен, зокрема, неухильно дотримуватися положень Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки, діяти лише на підставі, у межах повноважень та в спосіб, що визначені Конституцією, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, міжнародними договорами України, а також цими Правилами.

Пунктами 3 та 4 Розділу IV Правил № 1179 передбачено, що за будь-яких обставин і відносно будь-якої людини як у робочий, так і в неробочий час поліцейський зобов`язаний дотримуватися норм професійної етики.

У статті 11 Дисциплінарного статуту визначено, що за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

Дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції (ст. 12 Дисциплінарного статуту).

Відповідно до статті 13 Дисциплінарного статуту дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.

До поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень, як, зокрема, звільнення з посади.

Згідно зі ст.ст. 14, 15, 19 Дисциплінарного статуту з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків провадиться службове розслідування.

Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Проведення службових розслідувань за фактом порушення поліцейським службової дисципліни здійснюють дисциплінарні комісії.

За результатами проведеного службового розслідування дисциплінарна комісія приймає рішення у формі висновку.

У висновку за результатами службового розслідування, у тому числі, зазначаються: причини та умови, що призвели до вчинення проступку, вжиті або запропоновані заходи для їх усунення, обставини, що знімають з поліцейського звинувачення; висновок щодо наявності або відсутності у діянні поліцейського дисциплінарного проступку, а також щодо його юридичної кваліфікації з посиланням на положення закону; вид стягнення, що пропонується застосувати до поліцейського у разі наявності в його діянні дисциплінарного проступку.

Під час визначення виду стягнення дисциплінарна комісія враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

Аналогічні положення закріплені і у Порядку № 893.

Також вказаним Порядком № 893 передбачено, що службове розслідування має встановити: наявність чи відсутність складу дисциплінарного проступку в діянні (дії чи бездіяльності) поліцейського, з приводу якого (якої) було призначено службове розслідування; наявність чи відсутність порушень положень законів України чи інших нормативно-правових актів, організаційно-розпорядчих документів або посадових інструкцій; ступінь вини кожної з осіб, що вчинили дисциплінарний проступок; обставини, що пом`якшують або обтяжують ступінь і характер відповідальності поліцейського чи знімають безпідставні звинувачення з нього; відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень; вид і розмір заподіяної шкоди; причини та умови, що призвели до вчинення дисциплінарного проступку.

Відповідно до пункту 1 Розділу VII Порядку № 893 у разі якщо за результатами розгляду матеріалів службового розслідування (справи) дисциплінарна комісія встановить наявність у діях (бездіяльності) поліцейського дисциплінарного проступку, керівнику, який призначив службове розслідування, вносяться пропозиції щодо накладення на поліцейського дисциплінарного стягнення.

Уповноважений керівник, враховуючи характер проступку, обставини, за яких він був учинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби, визначає вид дисциплінарного стягнення, що підлягає застосуванню до поліцейського, та видає письмовий наказ про його застосування.

Відповідно до частини п`ятої статті 15 Закону № 580-VIII керівники територіальних органів поліції (в тому числі ГУНП в Чернігівській області) призначаються на посади та звільняються з посад керівником поліції за погодженням з Міністром внутрішніх справ України.

Згідно з пунктом 6 частини першої статті 77 Закону № 580-VIII поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

12. Системний аналіз викладених правових норм дозволяє стверджувати, що законодавством регламентовано обов`язок осіб, які проходять службу в органах поліції неухильно, сумлінно та відповідально виконувати покладені на них завдання.

Водночас проходження служби в поліції, зважаючи на її специфіку та підвищену увагу суспільства, вимагає від особи надзвичайної дисциплінованості та відповідальності за свої дії та вчинки.

При цьому законодавством регламентовано спеціальний режим органів поліції у разі виникнення загрози державному суверенітету України та її територіальної цілісності, а також у ході відсічі збройної агресії проти України та в умовах воєнного стану.

Разом з тим, особа, як ступає на службу до органів поліції та приймає відповідну Присягу, бере на себе зобов`язання виконувати покладені на неї функції та завдання, зокрема в умовах воєнного стану, та повинна усвідомлювати і розуміти специфіку проходження служби в поліції, яка зумовлює вищенаведені підвищені вимоги до кожного поліціанта, якими він не може нехтувати за жодних обставин.

13. Обставини справи, установлені судом апеляційної інстанції.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів звертає увагу на те, що Позивач після закінчення навчання в Національній академії внутрішніх справ за денною формою навчання наказом ГУ НП в Чернігівській області від 16.09.2021 № 304 о/с був прийнятий на службу в поліцію та призначений на посаду поліцейського з реагування патрульної поліції відділення поліції № 2 Чернігівського районного управління патрульної поліції ГУ НП в Чернігівській області, місяцем дислокації якого є смт Ріпки Чернігівської області.

Після прийняття на службу в поліцію Позивач продовжив навчання в Національній академії внутрішніх справ в заочній формі.

24.02.2022 було здійснено евакуацію особового складу відділення поліції №2 Чернігівського районного управління патрульної поліції ГУ НП в Чернігівській області з смт Ріпки до м. Чернігова, де визначено нове місце дислокації.

01.03.2022 МВС України прийнято наказ № 171, яким наказано керівникам закладів вищої освіти зі специфічними умовами навчання, зокрема Національної академії внутрішніх справ, провести атестацію здобувачів вищої освіти випускних курсів до 04.03.2022, а Голові НП України забезпечити присвоєння випускникам військових звань офіцерського складу, спеціальних звань середнього складу поліції та забезпечити їх призначення на відповідні посади /т.1 а.с.244/.

Наказом НП України від 06.03.2022 Позивачу після дострокового випуску з Національної академії внутрішніх справ присвоєно спеціальне звання «лейтенант поліції».

Наказом ГУ НП в Чернігівській області від 11.03.2022 № 110 о/с на виконання п. 2 наказу МВС від 01.03.2022 № 171 Позивача призначено на посаду дільничного офіцера поліції сектору дільничних офіцерів поліції відділу превенції Чернігівського районного управління поліції ГУ НП з 06.03.2022.

Як убачається з матеріалів справи та не спростовано Позивачем, у період з 25.02.2022 по 18.03.2022 він перебував удома за адресою: АДРЕСА_1 ; на службу не виходив у зв`язку із постійними артилерійськими та ракетними обстрілами міста.

18.03.2022 Позивач за відсутності дозволу керівництва виїхав до м. Львова для евакуації родини, звідки повернувся до м. Чернігова 05.04.2022, а на службу вийшов 11.04.2022.

14. Висновки суду апеляційної інстанції.

Отже, під час дії воєнного стану, зокрема у період з 06.03.2022 по 11.04.2022 Позивач був відсутній на службі за місцем розташування підрозділу, в якому він проходив службу та не виконував покладені на нього обов`язки.

Зазначені обставини підтверджуються матеріалами службового розслідування, зокрема безпосередньо поясненнями самого Позивача, і доказів зворотного ані під час розгляду цієї справи в суді першої інстанції, ані в ході апеляційного провадження ним суду не надано.

15. Аналізуючи доводи Позивача про те, що він не звертався з рапортом щодо його призначення на посаду дільничного офіцера поліції сектору дільничних офіцерів поліції відділу превенції Чернігівського районного управління поліції ГУ НП з 06.03.2022 і не був обізнаний щодо видання у відношенні нього відповідного наказу від 11.03.2022 № 110 о/с, колегія суддів зазначає наступне.

Такий наказ від 11.03.2022 № 110 о/с не є предметом судового спору в цій справі, оскільки відповідні позовні вимоги (щодо його оскарження) Позивачем при зверненні з позовом у цій справі не заявлялися.

Водночас спірними наказами від 09.06.2022 № 487 та від 10.06.2022 № 274 о/с, які безпосередньо є предметом спору в цій справі, Позивача звільнено не з певної посади, а зі служби в поліції взагалі.

Разом з тим, як убачається з матеріалів справи та не спростовано Позивачем, у період з 06.03.2022 по 11.04.2022 він взагалі був відсутній на службі в поліції, зокрема за місцем дислокації у м. Чернігів, та не виконував обов`язків за жодної з посад (ані за посадою поліцейського з реагування патрульної поліції, ані за посадою дільничного офіцера поліції сектору дільничних офіцерів поліції відділу превенції).

Доводи Позивача про те, що у вказаний період він сумлінно ніс службу та виконував свої посадові обов`язки і накази керівників, спростовуються матеріалами справи.

Тому, з огляду на викладене, доводи Позивача про те, що його протиправно та без його відома призначено на посаду дільничного офіцера поліції сектору дільничних офіцерів поліції відділу превенції, жодним чином не спростовують правомірності його звільнення зі служби в поліції з підстав, означених вище.

У контексті аналізу цих та інших доводів Позивача апеляційний суд ще раз наголошує, що наказ від 11.03.2022 № 110 о/с у порядку, установленому законодавством, протиправним не визнавався та скасований не був.

При цьому висновки суду першої інстанції щодо необхідності виходу за межі позовних вимог та скасування такого наказу засновуються на неповному та неправильному встановленні обставин цієї справи, які були викладені за хронологією вище та які, з огляду на предмет цього спору, підстави звернення Позивача до суду з позовом у цій справі та межі заявлених ним позовних вимог, виключають необхідність застосування відповідного процесуального інституту.

16. При цьому судова колегія звертає увагу й на те, що спірні накази від 09.06.2022 № 487 та від 10.06.2022 № 274 прийняті на підставі відповідного висновку службового розслідування, яким не лише встановлено факт вчинення Позивачем дисциплінарного проступку (відсутності на службі в період з 06.03.2022 по 11.04.2022), а й проаналізовано його службову характеристику, згідно з якою Позивач, зокрема за час служби в поліції зарекомендував себе посередньо, не в повній мірі володіє наказами, інструкціями та іншими нормативно-правовими актами, не вболіває за результати роботи, посередньо відноситься до своїх службових обов`язків, не проявляє ініціативи до роботи, на критичні зауваження реагує неспокійно.

17. Окрім вищенаведеного, аналізуючи доводи Позивача, судова колегія ще раз наголошує, що Позивач, приймаючи Присягу поліцейського та перебуваючи на службі в поліції, повинен був усвідомлювати та розуміти підвищені вимоги до його поведінки, зокрема щодо відповідального ставлення до виконуваних ним обов`язків, що передбачає пріоритет інтересів служби понад власними інтересами, тим більше, у період воєнного стану.

18. Самовільне залишення Позивачем місця проходження служби, невиконання покладених на нього обов`язків та нехтування інтересами служби, що включають інтереси Держави, в умовах воєнного стану та збройної агресії ворога, унеможливлює подальше проходження ним служби в органах поліції та є достатньою правовою підставою для застосування до нього найсуворішого заходу дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби в поліції.

19. Твердження Позивача про те, що Відповідачем порушено порядок звільнення зі служби в поліції, зокрема, що його не було повідомлено про дату, час та місце розгляду справи дисциплінарною комісією, Позивач самовільно залишив місце несення служби.

При цьому судова колегія звертає увагу на те, що згідно з частиною четвертою статті 27 Дисциплінарного статуту від поліцейського, стосовно якого є підтвердні дані про самовільне залишення ним місця несення служби, виїзд до інших регіонів країни чи за кордон, пояснення не відбираються, поліцейський вважається таким, що відмовився від надання пояснень.

Крім того, приписами ст. 64 Конституції України не виключається можливість обмеження трудових прав громадян (права на працю) під час дії воєнного стану.

Водночас апеляційний суд відзначає, що як було встановлено вище та підтверджується матеріалами справи, службове розслідування у відношенні, зокрема Позивача, було призначено та проведено Відповідачем, відповідно до процедури, регламентованої чинним законодавством.

20. Тож, за виниклих обставин, колегія суддів вважає, що Відповідачем правомірно, виважено та обґрунтовано застосовано до Позивача дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції і обставини щодо порушення процедури притягнення до такого виду відповідальності не спростовують факту вчинення Позивачем відповідного дисциплінарного проступку та в цьому випадку не можуть бути достатньою правовою підставою для скасування оскаржуваного ним наказу.

Водночас колегія суддів зазначає, що виходячи із міркувань розумності та доцільності, деякі вимоги до процедури прийняття рішення необхідно розуміти не як вимоги до самого акту, а як вимоги до суб`єктів владних повноважень, уповноважених на їх прийняття. Дефектні процедури прийняття рішення, як правило, тягнуть настання дефектних наслідків. Разом із тим, не кожен дефект рішення робить його неправомірним.

Фундаментальне порушення - це таке порушення суб`єктом владних повноважень норм права, допущення суттєвої, істотної помилки при прийнятті певного рішення, яке мало наслідком прийняття незаконного рішення.

Стосовно ж формальних порушень, то в залежності від їх характеру такі можуть мати наслідком нікчемність або оспорюваність рішення, а в певних випадках, коли йдеться про порушення суто формальні, взагалі не впливають на його дійсність.

Аналогічний правовий підхід застосовано в постанові Верховного Суду від 26.06.2019 у справі № 1640/3394/18.

Крім того, аналогічний вимір суттєвості порушень застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), який у своїх рішеннях демонструє виважений підхід до оцінки характеру допущених порушень належної процедури з точки зору їх можливого впливу на загальну справедливість судового розгляду. Метод «оцінки справедливості процесу в цілому» не передбачає дослідження правомірності будь-якої окремої процесуальної дії у відриві від інших етапів процесу. Скасування акта адміністративного органу з одних лише формальних мотивів не буде забезпечувати дотримання балансу принципу правової стабільності та справедливості (рішення від 24.03.1988 по справі «Олссон проти Швеції» (Olsson v. Sweden).

Згідно зі ст. 6 КАС України та ст. 17 Закон України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Отже, колегія суддів вважає, що обставини, на які посилається Позивач, не спростовують факту вчинення ним саме того дисциплінарного проступку, за який його притягнуто до відповідальності, та не впливають правомірність спірного наказу Управління поліції охорони в м. Києві НП України.

21. Аналізуючи всі доводи учасників справи, колегія суддів приймає до уваги висновки, викладені в рішення ЄСПЛ по справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain), заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, Суд зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожний довід.

22. Враховуючи вищевикладене, судова колегія приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову в цій справі та вважає, що судом першої інстанції неповно встановлено обставини та порушено норми процесуального права, що призвело до неправильного вирішення спору.

23. Відповідно до ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування.

24. Таким чином апеляційна скарга Головного управління Національної поліції в Чернігівській області підлягає задоволенню, рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 03 листопада 2022 року - скасуванню, а в задоволенні позову слід відмовити.

25. Розподіл судових витрат.

З огляду на результат розгляду цієї справи, відповідно до ст. 139 КАС України, судові витрати перерозподілу не підлягають.

Керуючись ст.ст. 242-244, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Чернігівській області - задовольнити.

Рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 03 листопада 2022 року - скасувати та ухвалити постанову, якою в задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Чернігівській області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді та стягнення коштів - відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду в порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Повний текст судового рішення виготовлено 26 квітня 2023 року.

Головуючий суддя О.В. Епель

Судді: О.В. Карпушова

Є.І. Мєзєнцев