Справа № 420/13532/22
Суддя: Лук'янчук О.В.
Дата ухвалення: 2023-04-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Д О Д А Т К О В А П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Головуючий в 1 інстанції: Дубровна В. А.
Місце ухвалення: м. Одеса
Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:
головуючого Лук`янчук О.В.
суддів Бітова А. І.
Ступакової І. Г.

розглянувши у порядку письмового провадження в місті Одесі заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Термінал Стівідорінг і К» про ухвалення додаткового судового рішення щодо стягнення витрат на правничу допомогу по справі за апеляційною скаргою Головного управління ДПС в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 02 грудня 2022 року,-

В С Т А Н О В И Л А :
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 02.12.2022р. позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Одеській області (форма «С») №27615/15-32-09-02 від 11.11.2021р.

Стягнуто з Головного управління ДПС в Одеській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ТОВ «Термінал Стівідорінг і К С» сплачений судовий збір у розмірі 7500,00 грн.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, Головне управління ДПС в Одеській області подало апеляційну скаргу.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 28 березня 2023 року апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Одеській області залишено без задоволення.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 02 грудня 2022 року залишено без змін.

03.04.2023 року до П`ятого апеляційного адміністративного суду надійшла заява товариства з обмеженою відповідальністю «Термінал Стівідорінг і К» про ухвалення додаткового судового рішення щодо стягнення витрат на правничу допомогу.

В обґрунтування зазначено, що апелянт під час розгляду справи, отримав послуги адвоката за надання професійної правничої допомоги в розмірі 60000,00 грн, що підтверджується наданими доказами, а тому просить ухвалити додаткове рішення у справі, яким вирішити вказане питання.

Розгляд вказаного клопотання проводиться у порядку письмового провадженні відповідно до ст. 311 КАС України.

Розглянувши заяву про ухвалення додаткового рішення, колегія суддів приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 143 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Відповідно до пункту 3 частини 1 та частини 2 статті 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового судового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання судового рішення.

Відповідно до ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 132 КАС України встановлено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Так, відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

При цьому, даною статтею передбачено цілі розподілу, визначення розміру та розмір судових витрат.

Зокрема, згідно ч. 3 ст. 134 КАС України, для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до ч.ч. 4, 5 ст. 134 КАС України для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до ч. 6 ст. 139 КАС України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

Відповідно до ч. 7 ст. 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Як зазначено вище, 03 квітня року товариство подало відповідну заяву про стягнення витрат на правову допомогу.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, слід враховувати, що за змістом ст. 139 КАС України, розподілу підлягають усі здійснені документально підтверджені судові витрати.

При визначенні суми відшкодування судових витрат суд повинен керуватися критерієм реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерієм розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та суті виконаних послуг. Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені договором про надання правничої допомоги, актами приймання-передачі наданих послуг, платіжними документами про оплату таких послуг, розрахунками таких витрат тощо.

Аналізуючи наведені правові норми, колегія суддів зазначає, що на підтвердження витрат, понесених на професійну правничу допомогу, мають бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також їх розрахунку є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 та у постановах Верховного Суду від 23 січня 2020 року у справі № 300/941/19 та від 31 березня 2020 року у справі № 726/549/19.

Як вбачається з матеріалів справи, професійна правнича допомога у даній справі надавалась позивачу Адвокатським бюро «Стеценко та партнери» (АБ «Стеценко та партнери»)

На підтвердження понесених витрат товариством надано договір № 220829 про надання правової допомоги від 29.08.2022, Додаткову угоду № 1 від 29.08.2022 року, акт приймання-передачі наданих послуг від 28.03.2023 року та рахунок на оплату послуг подоговору № 2803 від 28.03.2023 року.

Так, згідно п. 1.1. Договору про надання правової допомоги ТОВ «Термінал Стівідорінг (Клієнт за умовами договору) доручає, а АДВОКАТСЬКЕ БЮРО приймає на себе зобов`язання відповідно до умов даного Договору надати КЛІЄНТУ юридичні послуги, що полягають у надані правової допомоги по взаємовідносинам КЛІЄНТА з Головним управлінням ДПС в Одеській області. Зміст, умови, вартість послуг АДВОКАТСЬКЕ БЮРО та строки виконання покладених КЛІЄНТОМ на АДВОКАТСЬКЕ БЮРО завдань визначаються сторонами у додаткових угодах до даного Договору.

Згідно пп. 1.2. п. 1 Додаткової угоди до Договору про надання правової допомоги у відповідності до умов п. 1.1. Договору КЛІЄНТ доручає, а АДВОКАТСЬКЕ БЮРО приймає зобов`язання надати КЛІЄНТУ юридичні послуги, що полягають у надані правової щодо оскарження в судовому порядку податкового-повідомлення рішення № 2761/15-32-09-02 від 11.11.2021 р. винесеного Головним управлінням ДПС в Одеській . що включає:

1.2. представництво інтересів Клієнта у суді апеляційної інстанції: підготовка, підписання та подача до суду апеляційної скарги або відзиву на апеляційну скаргу, підготовка клопотань / заяв / пояснень, участь в судових засіданнях, надання інших послуг, необхідних для належного представництва інтересів Клієнта;

На виконання умов договору про надання правової допомоги між ТОВ «Термінал Стівідорінг і К» та АБ «Стеценко та партнери» було укладено та підписано акт приймання- наданих послуг від 28.03.2023 року, яким сторони підтвердили належне виконання з боку залученого Позивачем Адвокатського Бюро обов`язків по договору про надання правової. Також з боку Адвокатського Бюро був виставлений Позивачу рахунок на оплату який буде сплачений в найближчий час.

Відповідно до акту прийому-передачі наданих послуг від 28.03.2023 року (додатку до акту № 1) виконавцем було надано наступні послуги: аналіз апеляційної скарги, підготовка відзиву на апеляційну скаргу, участь у судовому засіданні, пошук та аналіз податкових консультацій, підготовка письмових пояснень по справі з урахуванням податкових консультацій, направлення письмових пояснень по справі з урахуванням податкових консультацій, участь у судовому засіданні.

Дослідивши наявні у матеріалах справи документи на підтвердження обґрунтованості розміру понесених судових витрат на професійну правничу допомогу, апеляційний суд приходить до висновку, що заявлені витрати на правову допомогу у розмірі 60 000,00 грн. не є співмірними із складністю і значенням справи та фактично витраченим часом на виконання адвокатом робіт.

Так, колегія суддів зазначає, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченому адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціні позову та (або) значенню справи.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що зазначено у рішенні від 23 січня 2014 року у справі East/West Alliance Limited проти України (заява № 19336/04), заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

У зазначеному рішенні ЄСПЛ також підкреслено, що угода, за якою клієнт адвоката погоджується сплатити в якості гонорару певний відсоток від суми, яку присудить позивачу суд - у разі якщо така сума буде присуджена та внаслідок якої виникають зобов`язання виключно між адвокатом та його клієнтом, не може бути обов`язковою для Суду, який повинен оцінити рівень судових та інших витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.

Крім того, у пункті 154 рішення Європейського суду з прав людини у справі Lavents v. Latvia (заява 58442/00) зазначено, що згідно зі статтею 41 Конвенції Суд відшкодовує лише ті витрати, які, як вважається, були фактично і обов`язково понесені та мають розумну суму.

Велика Палата Верховного Суду вказала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц).

При цьому, колегія суддів, враховуючи принцип свободи договору, не заперечує стосовно того, що сторони договору про надання правової допомоги погодили саме такий розмір гонорару та закріпили його у вигляді фіксованої суми, що не змінюється в залежності від обсягу наданих адвокатом послуг, однак суд не погоджується з його розміром в межах розгляду питання щодо розподілу суми цього гонорару, як судових витрат у справі.

Крім того, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц вказала на виключення ініціативи суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.

Колегія суддів констатує, що ГУ ДПС в Одеській області, скористалося своїм правом на подачу клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу та зазначило про неспівмірність таких витрат.

Надаючи оцінку доводам заявника щодо стягнення витрат на правову допомогу з урахуванням клопотання відповідача, щодо їх неспівмірності, колегія суддів зазначає наступне.

Послуги з пошуку та аналізу податкових консультацій, підготовка письмових пояснень по справі з урахуванням податкових консультацій, направлення письмових пояснень по справі з урахуванням податкових консультацій є складовою процесу підготовки до написання відзиву на апеляційну скаргу.

При цьому, колегія суддів зауважує, що під час апеляційного провадження, обставини справи, а також правові підстави позову, не змінювались, відзив на апеляційну скаргу та пояснення фактично обґрунтовані доводами адміністративного позову та висновками суду першої інстанції, тобто їх написання не потребувало значних витрат часу та зусиль.

Крім того, колегія суддів враховує як окремо надану юридичну послугу участь представника позивача у судових засіданнях. Водночас, суд зазначає, що вказані судові засідання було проведено в режимі відеоконференції та тривало вперше близько двадцяти хвилин, а вдруге близько 23 хвилин, що також свідчить про те, що адвокат не поніс значні часові та/або грошові витрати, пов`язані із прибуттям до приміщення апеляційного суду і безпосередньою участю у засіданні.

Вищенаведене свідчить, що заявлені до відшкодування витрати на професійну правничу допомогу є неспівмірними обсягом наданих адвокатом послуг позивачу.

Таким чином, суд вважає, що визначена адвокатом сума понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу, за результатами розгляду даної справи є завищеною у контексті дослідження обсягу фактично наданих ним послуг із урахуванням складності справи та, відповідно, співмірності обсягу цих послуг і витраченого адвокатом часу із розміром заявленої суми витрат на професійну правничу допомогу.

У зв`язку з цим, колегія суддів, вирішуючи питання про визначення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, приходить до висновку про зменшення розміру таких витрат до 3000 грн., що буде за даних обставин справи справедливим і співмірним відшкодуванням таких витрат саме в зазначеному розмірі.

Керуючись ст. ст. 132, 139, 252, 321, 325 КАС України, колегія суддів ,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Термінал Стівідорінг і К» про ухвалення додаткового судового рішення щодо стягнення витрат на правничу допомогу задовольнити.

Ухвалити по справі додаткове судове рішення, яким стягнути з Головного управління ДПС в Одеській області (місцезнаходження: 65044, м. Одеса, вул. Семінарська 5, ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю Термінал Стівідорінг і К (, місцезнаходження: 65481, м. Южне,вул. Берегова, б. 3) понесені судові витрати за надання професійної правової допомоги у розмірі 3000, 00 грн. (три тисячі гривень).

Додаткова постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст судового рішення виготовлений 25 квітня 2023 року.

Головуючий суддя: О.В. Лук`янчук

Суддя: А. І. Бітов

Суддя: І. Г. Ступакова