Справа № 600/2082/23-а
Суддя: Маренич Ігор Володимирович
Дата ухвалення: 2023-04-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2023 р. м. Чернівці Справа № 600/2082/23-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Маренича І.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Чернівецькій області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_1 про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу,-

В С Т А Н О В И В:

Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області (далі - позивач) звернулось до суду з адміністративним позовом до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Чернівецькій області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (далі - відповідач), у якому просить :

- визнати протиправною та скасувати постанову Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Чернівецькій області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про накладення штрафу від 29.03.2023 р. ВП НОМЕР_2 в розмірі 5100,00 грн.

В обґрунтування поданого позову, позивач зазначає, що не погоджується із прийнятою відповідачем постановою про накладення штрафу, вважає її протиправною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки позивач повідомляв відповідача про виконання вказаного судового рішення. Зокрема, на адресу відповідача було направлено лист, що ОСОБА_1 здійснено перерахунок пенсії за вислугу років з 01.04.2019 р. на підставі довідки Центрально-Західного міжрегіонального управління з питань виконання покарань Міністерства юстиції України. Різниця пенсії визначена відповідно до рішення суду і розміром пенсії, обчисленим без урахування рішення суду, за період до набрання рішення законної сили в сумі 43513,78 грн включена до Реєстру рішень суду.

Крім цього, позивач наголошував на тому, що виплата пенсій військовослужбовцям, звільненим з військової служби, особами, які мають право на пенсію за Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09 квітня 1992 року №2262-ХІІ, та членам їх сімей забезпечується за рахунок коштів Державного бюджету України. У зв`язку з цим, нараховані суми можуть бути виплачені органом Пенсійного фонду після відповідного фінансування з Державного бюджету України.

Ухвалою суду прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та вирішено, що справа буде розглядатись за правилами спрощеного позовного провадження на 12:30 год. 24.03.2023 р.

З матеріалів справи вбачається, що 18.04.2023 р. відповідно до положень ст. 268 КАС України вказана ухвала суду була надіслана відповідачу на його електронну адресу.

Правом подати відзив на позовну заяву у встановлений судом строк відповідач не скористався, в судове засідання не з`явився. До суду від нього жодних документів станом на день прийняття рішення у справі не надходило.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, ОСОБА_1 подав до суду письмові пояснення, в яких зазначив, що позивач не виконав рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 15.11.2022 р. по справі №600/3238/22-а. На думку ОСОБА_1 позивач не вказав дату включення до реєстру рішень суду та під яким номером зареєстровано.

Поряд з цим, представником позивача подана заява про розгляд справи без його участі в порядку письмового провадження.

Дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступне.

Рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 15.11.2022 р. адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області - задоволено повністю. Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області щодо відмови в здійсненні перерахунку та виплати пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки Центрально-західного міжрегіонального управління з питань виконання покарань Міністерства Юстиції України про розмір грошового забезпечення №4.2/814-22/К-788 від 10.08.2022 року, що враховується для перерахунку пенсії, включаючи основні та додаткові види грошового забезпечення станом на 05.03.2019, починаючи з 01.04.2019 року. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 , починаючи з 01.04.2019 року на підставі довідки Центрально-західного міжрегіонального управління з питань виконання покарань Міністерства Юстиції України про розмір грошового забезпечення №4.2/814-22/К-788 від 10.08.2022 року, що враховується для перерахунку пенсії, включаючи основні та додаткові види грошового забезпечення станом на 05.03.2019. Стягнуто на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій судові витрати - судовий збір в сумі 992,40 грн.

20.12.2022 р. Чернівецьким окружним адміністративним судом по справі №600/3283/22-а видано виконавчі листи.

03.02.2023 р. старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Чернівецькій області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Боднар А. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП НОМЕР_3 з примусового виконання виконавчого листа №600/3238/22-а від 20.12.2022 р.

Листом від 15.02.2023 року №2400-0802-5/5703 Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області повідомило відповідача, зокрема, про те, що на виконання вказаної вище постанови ОСОБА_1 здійснено перерахунок пенсії за вислугу років. Різниця пенсії визначена відповідно до рішення суду за період з 01.04.2019 р. - 31.12.2022 р. складає 43513,78 грн та включена до Реєстру рішень суду.

Крім цього, позивач у вказаному листі наголошував на тому, що виплата пенсій військовослужбовцям, звільненим з військової служби, особами, які мають право на пенсію за Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09 квітня 1992 року №2262-ХІІ, та членам їх сімей забезпечується за рахунок коштів Державного бюджету України. У зв`язку з цим, а також з огляду на зміст рішень Конституційного Суду України від 26 грудня 2011 року №20-рп/2011 та від 25 січня 2012 року №3-рп/2012, джерелом фінансування виплат на виконання рішення суду по справі за позовом ОСОБА_1 є кошти державного бюджету. Таким чином, нараховані суми можуть бути виплачені органом Пенсійного фонду після відповідного фінансування з Державного бюджету України.

З урахуванням наведеного та посилаючись на положення пункту 9 частини першої статті 39 Закону України "Про виконавче провадження", Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області просило закінчити виконавче провадження НОМЕР_3 від 03.02.2023 р. у зв`язку з фактичним виконанням рішення суду згідно з виконавчим документом.

29.03.2023 р. старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Чернівецькій області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Боднар Аною на підставі статей 63, 75 Закону України "Про виконавче провадження", у зв`язку з невиконанням рішення суду у повному обсязі, винесено постанову ВП НОМЕР_3, якою на позивача накладено штраф на користь держави у розмірі 5100,00 грн.

Не погоджуючись із прийнятою постановою, позивач звернувся до суду із вказаним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначає Закон України "Про виконавче провадження" від 02 червня 2016 року №1404-VІІІ (далі - Закон №1404-VІІІ в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Статтею 1 Закону №1404-VІІІ визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 3 Закону №1404-VІІІ відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Згідно частини першої статті 13 Закону №1404-VІІІ під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до статті 18 Закону №1404-VІІІ виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Частиною четвертою статті 19 Закону №1404-VІІІ визначено, що сторони зобов`язані невідкладно, не пізніше наступного робочого дня після настання відповідних обставин, письмово повідомити виконавцю про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником, а також про виникнення обставин, що обумовлюють обов`язкове зупинення вчинення виконавчих дій, про встановлення відстрочки або розстрочки виконання, зміну способу і порядку виконання рішення, зміну місця проживання чи перебування (у тому числі зміну їх реєстрації) або місцезнаходження, а боржник - фізична особа - також про зміну місця роботи.

Згідно пункту 1 частини першої статті 26 Закону №1404-VІІІ виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Частиною п`ятою статті 26 Закону №1404-VІІІ передбачено, що виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

Відповідно до частини шостої статті 26 Закону №1404-VІІІ за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною).

Відповідно до частин першої та другої статті 63 Закону №1404-VІІІ за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження. У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Згідно частини першої статті 75 Закону №1404-VІІІ у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

З аналізу вказаних норм вбачається, зокрема, що безумовною підставою для накладення штрафу є невиконання рішення суду без поважних причин у визначений строк, за умови, що судове рішення не виконане без поважних причин, коли боржник мав реальну можливість, у тому числі і фінансову, виконати судове рішення, проте не зробив цього.

Поважними в розумінні наведених норм Закону №1404-VІІІ можуть вважатися об`єктивні причини, які унеможливили або значно ускладнили виконання рішення боржником та які не залежали від його власного волевиявлення.

Як вбачається із матеріалів справи, 29.03.2023 р. старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Чернівецькій області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Боднар А. на підставі статей 63, 75 Закону України "Про виконавче провадження", у зв`язку з невиконанням рішення суду у повному обсязі, винесено постанову ВП НОМЕР_3, якою на позивача накладено штраф на користь держави у розмірі 5100,00 грн.

Водночас, дослідженням матеріалів справи встановлено, що на виконання рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 15.11.2022 р. у справі №600/3238/22-а, позивачем здійснено ОСОБА_1 перерахунок пенсії за вислугу років з 01.04.2019 р. на підставі довідки Центрально-західного міжрегіонального управління з питань виконання покарань Міністерства Юстиції України про розмір грошового забезпечення №4.2/814-22/К-788 від 10.08.2022 року. Різниця пенсії визначена відповідно до рішення суду за період з 01.04.2019 р. - 31.12.2022 р. складає 43513,78 грн та включена до Реєстру рішень суду.

З наведеного вбачається, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Чернівецькій області на виконання рішення Чернівецького окружного адміністративного суду 15.11.2022 р. у справі №600/3238/22-а здійснено перерахунок пенсії, пенсія виплачується позивачу в оновленому розмірі, однак виплату заборгованості не проведено у зв`язку з відсутнім надходженням коштів з Державного бюджету України для погашення такої заборгованості.

Підпунктом 4, 5 пункту 4 Положення про Головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України 22 грудня 2014 року №28-2, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15 січня 2015 року за №40/26485, визначено, що Головне управління Фонду відповідно до покладених на нього завдань забезпечує своєчасне і в повному обсязі фінансування пенсій та виплату пенсій, щомісячного довічного утримання суддям у відставці, допомоги на поховання та інших виплат, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів Фонду та інших джерел, визначених законодавством, здійснює з цією метою перерозподіл коштів між районами (містами); здійснює призначення (перерахунок) та виплату пенсій військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу та іншим особам (крім військовослужбовців строкової служби та членів їх сімей), які мають право на пенсію згідно із Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Згідно статті 8 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09 квітня 1992 року №2262-XII виплата пенсій, у тому числі додаткових пенсій, доплат, надбавок та підвищень до них, компенсаційних виплат, встановлених законодавством, звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей забезпечується за рахунок коштів Державного бюджету України.

Тобто, виплата пенсій здійснюються органом Пенсійного фонду виключно за рахунок коштів Фонду та інших джерел, визначених законодавством. Інших фінансових можливостей, крім зазначених, для здійснення виплат позивач не має.

Відповідно до статей 23 та 116 Бюджетного кодексу України будь-які бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету можна здійснювати лише за наявності відповідного бюджетного призначення, встановленого законом про Державний бюджет України. Взяття зобов`язань без відповідних бюджетних асигнування та здійснення видатків бюджету з перевищенням бюджетних призначень є порушенням бюджетного законодавства.

Отже, фактичне та у повному обсязі виконання судового рішення позивачем можливе лише за наявності відповідних бюджетних асигнувань на відповідні цілі за рахунок коштів Державного бюджету України.

Як зазначалось вище, Головним управлінням Пенсійного фонду України у Чернівецькій області виконано рішення суду щодо перерахунку пенсії позивача з 01.04.2019 р., пенсію позивач отримує у підвищеному розмірі, проте сума заборгованості, яка виникла внаслідок проведеного перерахунку пенсії, не виплачена у зв`язку з відсутністю відповідних бюджетних асигнувань на відповідні цілі за рахунок коштів Державного бюджету України та включена до Реєстру рішень суду.

Такі підстави невиконання рішення суду у повному обсязі, на думку суду, є поважними, оскільки грошові кошти у вигляді перерахованої пенсії, яка належить ОСОБА_1 , враховуючи положення зазначених вище норм, не є власністю позивача, не знаходяться на його рахунках. Фактичне, у повному обсязі виконання судового рішення, можливо лише за наявності відповідного бюджетного призначення за рахунок Державного бюджету.

Аналогічна правова позиція викладена, зокрема, у постановах Верховного Суду від 24 січня 2018 по справі №405/3663/13-а, від 13 червня 2018 року по справі №757/29541/14-а.

Таким чином, враховуючи неповне виконання позивачем рішення суду від 15.11.2022 р. по справі №600/3238/22-а саме з поважних причин (за відсутності реальної фінансової можливості), то прийнята Відділом примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Чернівецькій області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Івано-Франківськ) постанова про накладення штрафу від 29.03.2023 р. ВП НОМЕР_3 у розмірі 5100,00 грн є протиправною, а тому підлягає скасуванню.

З огляду на викладене, заявлений позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Крім цього, вирішуючи спір суд зазначає наступне.

Згідно п.п. 7 - 9 ч. 1 ст. 4 КАС України суб`єкт владних повноважень - орган державної влади (у тому числі без статусу юридичної особи), орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг; позивач - особа, на захист прав, свобод та інтересів якої подано позов до адміністративного суду, а також суб`єкт владних повноважень, на виконання повноважень якого подано позов до адміністративного суду; відповідач - суб`єкт владних повноважень, а у випадках, визначених законом, й інші особи, до яких звернена вимога позивача.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, в адміністративному судочинстві обов`язок доказувати правомірність своїх рішень, дій чи бездіяльності покладено на суб`єкта владних повноважень, тобто у даному випадку на відповідача - Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Чернівецькій області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції.

Однак у ході розгляду даної справи відповідачем не виконано вказаного обов`язку та жодним чином не спростовано доводів позивача, викладених в обґрунтування позову.

При цьому відповідно до ч. 4 ст. 159 КАС України неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

В даному випадку відповідачем - суб`єктом владних повноважень не було подано відзив на позов без зазначення причин його неподання.

Указане кваліфікується судом як визнання позову, що, в свою чергу, також дає підстави для прийняття рішення про його задоволення.

Частиною 1 ст. 139 КАС України передбачено, що при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Оскільки під час розгляду даної справи не залучались свідки та не проводились експертизи, то відсутні підстави для стягнення з відповідача судових витрат.

Керуючись статтями 241 - 246, 250, 287 Кодексу адміністративного судочинства України,

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов задовольнити.

2. Визнати протиправною та скасувати постанову Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Чернівецькій області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про накладення штрафу від 29.03.2023 р. ВП НОМЕР_2 в розмірі 5100,00 грн.

Згідно статті 272 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження.

У відповідності до статей 287, 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку повністю або частково. Апеляційна скарга на ухвалу подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Повне найменування учасників процесу:

Позивач - Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області (площа Центральна, 3, м. Чернівці, 58002, Код )

Відповідач - Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Чернівецькій області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (вул. Пауля Целана, 11, м. Чернівці, 58000, Код )

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

Суддя І.В. Маренич